ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р.Справа № 922/2774/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємства ОСОБА_2, смт. Комсомольське
до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків
про скасування санкцій
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність від 18.05.2016 року;

відповідача - Єрьома І.В., довіреність №3873 від 01.09.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець "Кваша Інна Володимирівна" звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", в якому просить:

1. Скасувати оперативно-господарські санкції, що були нараховані Фізичній особі - підприємцю "ОСОБА_2" (код ІПН -НОМЕР_1, АДРЕСА_1) відповідно:

- до Протоколу № 14 від 05 лютого 2016 року засідання комісії по розгляду Акту про порушення № 14 від 01 лютого 2016 року "Про здійснення донарахування обсягів природного газу за січень 2016 року по ФОП "ОСОБА_2." у розмірі 1860 м куб. на суму 14296,40 грн. по якому було оформлено Рахунок № НОМЕР_2 від 04.02.2016 року з послуг по розподілу газу на суму 1619,31 грн. з ПДВ та Акт № НОМЕР_3 від 31.03.2016 року;

- до Протоколу № 30 від 10.03.2016 року засідання комісії по розгляду Акту про порушення № 30 від 01.03.2016 року "По здійснення донарахування обсягів природного газу за лютий 2016 року по ФОП "ОСОБА_2." у розмірі 420 м. куб. на суму 3228,22 грн. по якому було оформлено загальний рахунок № НОМЕР_4 від 31.03.2016 року з послуг розподілу газу на суму 1941,43 грн. з ПДВ в тому числі послуги за розподіл природного газу за лютий 2016 року у розмірі 365,65 грн. з ПДВ та НОМЕР_5 від 31.03.2016 року;

- до Протоколу № 49 від 23.05.2016 року засідання комісії по розгляду Актів про порушення № 14 від 01.02.2016 року та № 30 від 03.03.2016 року "Про здійснення донарахування обсягів природного газу по ФОП "ОСОБА_2." за січень 2016 року по ФОП "ОСОБА_2." у розмірі 1860 м., за лютий 2016 року у розмірі 420 м. куб. відповідно до якого рахунок не оформлювався.

2. Стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.08.2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 04.10.2016 року о 11:00 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 жовтня 2016 року розгляд справи відкладено на 18 жовтня 2016 року об 12:40 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.10.2016 року було продовження строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 01.11.2016 року о 10:00 год.

01.11.2016 року до суду від позивача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення (вх.№ 35888), в яких він просить суд задовольнити позовні вимоги та скасувати оперативно-господарські санкції, які було застосовано до позивача оскільки акти про порушення було складено з порушеннями. Надані документи долучено судом до матеріалів справи.

01.11.2016 року до суду від відповідача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення (вх.№ 33887), в яких зазначає про те, що акти про порушення було розглянуто комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, якою було визначено правомірність нарахування обсягів природного газу та стягнуто з позивача рішенням господарського суду по справі № 922/1565/16 від 02.08.2016 року борг на постачання природного газу, а також рішенням господарського суду по справі 922/1614/16 від 04.10.2016 було стягнуто борг з розподілу природного газу. Надані документи було долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 01.11.2016 року було оголошено перерву по справі до 02.11.2016 року о 12:30 год.

В судове засідання, призначене на 02.11.2016 року, з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі із підстав викладених позовній заяві та просив суд позов задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував із підстав викладених у наданому до суду відзиві та додаткових поясненнях. Вважає його необґрунтованим та безпідставним.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

04.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Харківгаз» (надалі - Постачальник, Оператор ГРМ) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (надалі - Споживач) було укладено договір розподілу природного газу № 11417FN3QOBPO16 (надалі - Договір), який є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання позивача до умов цього договору (акцептування договору) було підписання відповідачем заяви-приєднання № 09427FN3QOВР016 від 01.01.2016 р.

За цим Договором Оператор ГРМ зобов'язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені Договором.

Об'єктом позивача, який підключений в установленому порядку до газорозподільної системи відповідача, є Салон краси "ВІД", який розташований за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт. Комсомольське, вул. С. Закори, 16.

Відповідно до п. 7.2. Договору, Оператор ГРМ має право перевіряти роботу комерційного вузла обліку (лічильника газу), у тому числі встановленого на об'єкті Споживача, у порядку, визначеному Кодексом газорозподільних систем.

Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 р. №618 визначено порядок проведення перевірки технічного комерційних вузлів обліку газу та правильності розрахунків об'єму газу.

14.01.2016 р. відповідача було проінформовано про заплановане зняття на позачергову перевірку вузла обліку природного газу (лист позивача № 01-67 від 13.01.2016 р.). Зазначені роботи були заплановані на 18.01.2016 р.

18.01.2016 р. між сторонами був складений протокол № 3353 щодо направлення ЗВТ на позачергову перевірку. При цьому газопостачання на об'єкті відповідача не припинялось.

В результаті проведеної позачергової перевірки 19.01.2016 р. лічильник газу, який належить відповідачу, визнано непридатним до застосування в зв'язку з тим, що основна відносна похибка перевищує допустимі межі (довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки № ХГ/699 від 19.01.2016 р.).

Відповідно до приписів п.1. глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, встановленою цим Кодексом.

Згідно із п. 3 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного вузла обліку газу або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об'єму природного газу, належать, зокрема, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Відповідно п. 5.13. Правил обліку природного газу перерахунки об'єму протранспортованого газу проводиться у випадках:

- тимчасової відсутності ЗВТ (засобу вимірювальної техніки) (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну перевірку та ремонт);

- непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу;

- наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ).

Відповідно п.п. 5.13.1 та 5.13.2. Правил обліку природного газу перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

01.02.2016 р. представниками позивача за участю відповідача складено акт про порушення № 14, в якому зазначено про виявлені порушення.

Рішенням комісії з розгляду актів про порушення, оформленого протоколом № 14 від 05.02.2016 р., вирішено провести донарахування обсягів газу відповідно до технічного розрахунку за період з 01.01.2016 р. 9:00 год. по 01.02.2016 р. 9:00 год. в обсязі 1860 м.куб.

Зазначений розрахунок проведено на підставі п.п.1 п.4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, відповідно до якого при визначенні лічильника газу непридатним до застосування за результатами позачергової або експертної повірки об'єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

08.02.2016 р. відповідач звернулась до позивача із заявою про відключення об'єкта від системи газопостачання.

08.02.2016 р. на виконання заяви відповідача газопостачання було припинено про що свідчить акт № 159 від 08.02.2016 р.

Також, 03.03.2016 р. представниками відповідача був складений акт про порушення № 30. Засідання комісії позивача з розгляду даного акту було призначено на 10.03.2016 р. о 10:00 год. Засідання комісії з розгляду актів про порушення відбувалось за участю представника відповідача.

Рішенням комісії з розгляду актів про порушення, оформленого протоколом № 30 від 10.03.2016 р., вирішено провести донарахування обсягів газу згідно кодексу ГРМ, а саме лютий 2016 р. - 420 м.куб. відповідно до технічного розрахунку за період з 01.02.2016 р. 9:00 год. по 08.02.2016 р. 9:00 год.

23.05.2016 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення за участю представника Позивача та представника НКРЕКП де були розглянуті акти про порушення № 14 від 01.02.2016р. та № ЗО від 10.03.2016 р., в яких зазначено про виявлені порушення, та які є підставою для донарахування обсягів газу. Комісія заслухала представників споживача по суті питань та винесла на голосування пропозиції щодо донарахування обсягів природного газу за січень 2016 року та 8 (вісім) днів лютого 2016 року.

Отже, акти про порушення розглянуті комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Крім того, рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/1565/16 від 02.08.2016р. за позовом ТОВ «Харківгаз Збут» до ФОП ОСОБА_2, третя особа на стороні Позивача ПАТ «Харківгаз», яке набрало законної сили (постанова Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/1565/16 від 11.10.2016 р.) стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Харківгаз Збут» борг за договором № 11417FN3QOBPO16 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 04.01.2016 р. Судом встановлено, що постачання газу здійснюється за умови наявності діючого між споживачем та оператором ГРМ договору розподілу газу. На виконання вимог чинного законодавства, оператор ГРМ надав постачальнику технічні акти приймання-передачі природного газу, у яких були зазначені обсяги природного газу, які споживач спожив у січні 2016 року та березні (за зобов'язанням лютого) 2016 року, а саме, технічний акт № 01/16 від 31.01.2016 р. та технічний акт № 03/16 від 31.03.2016 р. Відповідно до даних оператора ГРМ ФОП ОСОБА_2 спожив наступні обсяги природного газу: - у січні 2016 року - 1,86 тис.м.куб.; - у березні (за зобов'язанням лютого) 2016 року - 0,42 тис.м.куб.

Також, рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/1614/16 від 13.07.2016р., яке набрало законної сили (постанова Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/1614/16 від 04.10.2016 р.) позов задоволено повністю, стягнуто з ФОП ОСОБА_2 суму основного боргу з розподілу природного газу в розмірі 1941,43 грн., що було нараховано за не облікований (донарахований) об'єм природного газу в обсязі, який має бути компенсований споживачем оператору ГРМ, при визначенні лічильника газу непридатним до застосування за результатами позачергової перевірки.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази скасування актів про порушення № 14 та № 30 в установленому законом порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, які звертаються до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав або охоронюваних законом інтересів; при цьому відповідно до ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позивач самостійно визначає у позовній заяві як предмет поданого позову (матеріально - правову вимогу) так і підстави позову (обставини, яким позивач їх обґрунтовує).

Оскільки через цю норму реалізується принцип доступності правосуддя, в контексті наведеної норми має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес підлягає захисту. Натомість, вирішуючи спір, суд повинен встановити об'єктивну наявність порушеного чи оспорюваного права (законного інтересу) на час звернення до суду, а також з'ясувати, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить прийняте судом рішення відновлення та захист цього права.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позивач, звертаючись до суду, просить скасувати оперативно-господарські санкції, які були нараховані відповідачем до Протоколу № 14 від 05 лютого 2016 року засідання комісії по розгляду Акту про порушення № 14 від 01 лютого 2016 року, до Протоколу № 30 від 10.03.2016 року засідання комісії по розгляду Акту про порушення № 30 від 01.03.2016 року, до Протоколу № 49 від 23.05.2016 року засідання комісії по розгляду Актів про порушення № 14 від 01.02.2016 року та № 30 від 03.03.2016 року.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 235 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Згідно з приписами другою статті 237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором, У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих ЇЇ застосуванням.

Зі змісту наведених статей слідує, що оперативно-господарською санкцією є вчинена стороною правовідносин дія, яка тягне за собою настання негативних наслідків для іншої сторони.

Позивач вважає, що відповідач застосував до нього оперативно-господарські санкції, проте, суд не вбачає підстав вважати, що донарахування обсягів природного газу є оперативно-господарською санкцією, бо такі донарахування є лише боргом за договором розподілу природного газу.

Позивач посилається на те, що акти "Про порушення" № 14 від 01.02.2016 року та № 30 від 03.03.2016 року було складено з порушеннями, а наданий технічний розрахунок № 14 від 01.02.2016 року складений без присутності споживача, проте, відповідачем не надано до суду доказів скасування вищезазначених актів, у матеріалах справи також відсутні докази скасування спірних актів про порушення в установленому законом порядку.

Також, слід зазначити, що на момент розгляду даної справи є рішення господарського суду Харківської області по справі № 922/1614/16 від 13.07.2016р. та по справі №922/1614/16 від 13.07.2016р., які набрали законної сили та яким було стягнуто з позивача борг нарахований за не облікований (донарахований) об'єм природного газу в обсязі, який має бути компенсований споживачем оператору ГРМ за вищевказаними Актами про порушення.

Частиною 5 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно п. 5.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14, господарським судам необхідно мати на увазі, що за приписом частини п'ятої статті 11 ЦК України грошове зобов'язання може виникати з рішення суду. Відтак, якщо певне зобов'язання згідно з рішенням господарського суду є грошовим, відповідальність за невиконання такого зобов'язання, яке виникло з рішення суду, настає на загальних підставах згідно з частиною другою статті 625 названого Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

У відповідності до п. 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18 не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В даному випадку суд не вбачає вчинення відповідачем дій, які б порушили права позивача, донарахування обсягів природного газу не є оперативно-господарською санкцією, тому позов слід визнати безпідставним та необґрунтованим і в його задоволенні відмовити.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити в повному обсязі.

Повне рішення складено 07.11.2016 р.

Суддя В.В. Суслова