ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2016 р. Справа № 920/2214/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Плахов О.В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В. О.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

апелянта - ОСОБА_1 за довіреністю від 28.01.2015р.,

розпорядник майна (арбітражний керуючий) - Сердюк О.О. свідоцтво №57 від 08.02.2013р.,

кредитора - ОСОБА_3.( особисто),

боржника - Пєхтєрєв Д.В. за довіреністю від 22.04.2016р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_5, м. Суми (вх. №992 С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 25.02.2016р. у справі № 920/2214/13

за заявою 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "САТП - 15927", м. Суми,

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, с. Косівщина, Сумська область

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське АТП - 15927", м. Суми

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 25.02.2016 року у справі № 920/2214/13 у задоволенні клопотання б/н від 24.02.2016 року представника кредитора ОСОБА_5 про витребування доказів - відмовлено. У задоволенні клопотання б/н від 25.02.2016 року представника кредитора ОСОБА_5 про призначення судової експертизи - відмовлено. Заяву ОСОБА_3 б/н б/д (вх. № 1996 від 25.07.2014 р.) про визнання вимог кредитора у розмірі 1038322,16 грн. - задоволено. Визнано ОСОБА_3 кредитором у справі № 920/2214/13 про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927" з вимогами в сумі 1037104,16 грн., які включено до 4 черги, 1218,00 грн. - до 1 черги реєстру вимог кредиторів. Копію ухвали направлено кредиторам, боржнику, розпоряднику майна.

Кредитор - ФО ОСОБА_5, з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Сумської області від 25.02.2016р. у справі № 920/2214/13 скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) до ТОВ "Сумське АТП-15927" про визнання вимог кредитора у загальній сумі 1038322,16 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в матеріалах справи наявна невідповідність суми грошових вимог заявлених ОСОБА_3 загальній сумі заборгованості, відсутні первинні документи на підставі яких встановлено розмір фактичної заборгованості. Апелянт також зазначає, що ОСОБА_3 перебував на посаді керівника підприємства та одночасно очолював підприємство яке надавало грошові кошти ТОВ "Сумське АТП - 15927".

Апелянт звернувся з клопотанням (вх. №5357 від 26.05.2016 р.) в якому просив призначити судову експертизу документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.05.2016 р. призначено у справі № 920/2214/13 економічну експертизу.

Експертною установою було направлено лист від 17.06.2016 р. №2/2045 з рахунком №912 від 15.06.2016 р. для оплати ОСОБА_5 експертизи (т.9 а.с.74-75).

Зазначений рахунок не був сплачений апелянтом.

Листом від 12.08.2016 р. №386 експертна установа повернула без виконання матеріали справи з причин не проведення оплати.

В зв'язку з несплатою апелянтом за проведення експертизи, ухвалою від 25.08.2016 р. поновлено провадження по справі.

У судовому засіданні 03.11.2016 р. апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Арбітражний керуючий Сердюк О.О. надав відзив (вх. №4625 від 25.02.2016 р.), в якому вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Представник ТОВ «Сумське АТП - 15927» надав відзив (вх. №4608 від 04.05.2016 р.), в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити, ухвалу від 25.02.2016 року господарського суду Сумської області по справі № 920/2214/13 скасувати, прийняти нове рішення яким відмовити у задоволені заяви ОСОБА_3 про визнання вимог кредитора.

Від боржника надійшла заява (вх. 10211 від 10.10.2016р.), в якій просить зупинити провадження у справі №920/2214/13 про банкрутство ТОВ "Сумське АТП-15927" до вирішення пов'язаної з нею цивільної справи №587/1773/16-ц, яка перебуває в провадженні Сумського районного суду Сумської області за позовом ТОВ "Сумське-АТП-15927" до ОСОБА_3 про визнання недійсним договорів про надання зворотної фінансової допомоги.

Колегія суддів, порадившись, дійшла висновку про відмову у задоволенні зазначеної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об'єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов'язаної справи іншим судом.

Згідно з п.3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга -четверта статті 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Отже, розгляд вищевказаної цивільної справи №587/1773/16-ц, яка перебуває в провадженні Сумського районного суду Сумської області не може істотним чином вплинути на вирішення даного спору та не створює жодних процесуальних перешкод для його розгляду. Крім того, колегія суддів зазначає, що вказаний спір є підвідомчий саме господарському суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумське АТП - 15927", м. Суми.

За таких обставин заява боржника про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Від боржника надійшло клопотання (вх. 10210 від 10.10.2016р.), в якому просить витребувати від Державної податкової інспекції у м. Сумах ГУ ДФС України у Сумській обл. інформацію по наявним банківським рахункам у боржника ТОВ «Сумське АТП-15923» починаючи з 01.01.2013 р. Витребувати інформацію від банківських установ в яких відкриті рахунки ТОВ «Сумське АТП-15927» про те чи вносились грошові кошти на підставі договорів зворотної безпроцентної фінансової допомоги.

Колегія суддів порадившись вирішила відмовити у даному клопотанні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 60 ГПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представник боржника не навів об'єктивних підстав за яких обставин він сам не може звернутися для отримання вказаних документів та яким чином вони вплинуть на вирішення справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, а також викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою господарського суду від 24.06.2014 р. було порушено провадження у справі № 920/2214/13 про банкрутство ТОВ "Сумське АТП - 15927", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сердюка О.О.

25.06.2014 р. господарським судом Сумської області здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Сумське АТП - 15927".

25.07.2014 року до господарського суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_3 про визнання кредиторських вимог в сумі 1037104,16 грн. - основного боргу та 1218,00 грн. - судового збору (а.с. 45 т 2). В своїй заяві ОСОБА_3 посилався на те, що перебуваючи на посаді директора з 2009 року, для забезпечення фінансово - господарської діяльності підприємства придбав за власний рахунок для потреб підприємства товарно - матеріальні цінності, паливно - мастильні матеріали, послуги тощо, про що були складені авансові звіти. В результаті відсутності коштів на підприємстві для відшкодування понесених витрат кредиторська заборгованість становить 1037104,16 грн.

На підтвердження своїх вимог, ОСОБА_3 направив до суду першої інстанції клопотання від 01.02.2016 року про долучення доказів, а саме: договорів про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги від 01.10.2013 року, 01.06.2013 року, 01.10.2013 року, 01.01.2014 року, 01.04.2014 року, копій прибуткових касових ордерів, копії банківських документів тощо.

Розпорядником майна ТОВ "Сумське АТП - 15927" - Сердюк О.О. , визнано та включено до реєстру вимог кредиторів боржника, зокрема, грошові вимоги ОСОБА_3 в сумі 1218,00 грн. - 1 черга задоволення; 1037104,16 грн. - 4 черга задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції, що діє з 19.01.2013 р., конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

ОСОБА_3 заява про визнання його вимог подана з дотриманням вказаного строку.

Відповідно до визначень, наведених у ст. 1 Закону про банкрутство, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

На виконання ухвали господарського суду першої інстанції від 11.02.2016 року ОСОБА_3 надав суду документи на підтвердження своїх вимог. Зокрема, бухгалтерську довідку (за підписом директора ОСОБА_3, головного бухгалтера Якименко Л.М.) станом на 23.06.2014 р., договори про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги від 01.10.2013 р., 01.06.2013 р., 01.01.2014 р., 01.04.2014 р., прибуткові касові ордери за період з 30.04.2013 р. по 09.04.2014 р., квитанції про сплату коштів (том 5, а.с. 234-250, том 6, а.с. 1-53, 60).

Ухвалою господарського суду Сумської області від 25.02.2016 р. заяву ОСОБА_3 про визнання вимог кредитора у розмірі 1038322,16 грн. задоволено.

Розглянувши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишенню без змін ухвали від 25.02.2016 р. виходячи з наступного.

Колегія суддів зазначає, що за правовою природою укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "Сумське АТП 15927" договори про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги є договором позики.

Правовідносини за договором позики регулюються ст.ст. 1046 - 1053 Цивільного кодексу України.

Зокрема, ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За умовами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій такій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до п. 4.6. договору, отримувач має право повертати кредитору фінансову допомогу частинами у будь-якому розмірі та в будь-які строки в межах строку повернення фінансової допомоги.

Стосовно заперечень апелянта щодо невідповідності грошових вимог заявлених ОСОБА_3 загальній сумі та відсутності первинних документів на підставі яких встановлено розмір фактичної заборгованості, колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи підтверджують, що між ОСОБА_3 та боржником було укладено договори зворотної безпроцентної фінансової допомоги: від 01.04.2013 на суму 84500,00 грн., від 01.07.2013 (з додатковим договором від 10.06.2014) на суму 88000,00 грн., від 01.10.2013 (з додатковим договором від 10.06.2014) на суму 384920,00 грн., від 03.01.2014 (з додатковим договором від 10.06.2014) на суму 114000,00 грн., від 01.04.2014 (з додатковим договором від 10.06.2014) на суму 148500,00 грн., тобто на загальну суму 819920,00 грн.

Наявними в матеріалах справи прибутковими касовими ордерами (прибутковий касовий ордер № 232 від 30.04.13 на суму 44500,00 грн. прибутковий касовий ордер № 234 від 07.05.13 на суму 40000,00; прибутковий касовий ордер № 360 від 17.07.13 на суму 48000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 451 від 30.08.13 на суму 40000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 360 від 17.07.13 на суму 48000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 564 від 29.10.13 на суму 70000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 574 від 01.11.13 на суму 20000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 578 від 05.11.13 на суму 20000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 587 від 11.11.13 на суму 20000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 597 від 15.11.13 на суму 15000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 602 від 19.11.13 на суму 17000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 605 від 21.11.13 на суму 20000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 607 від 22.11.13 на суму 20000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 609 від 25.11.13 на суму 20000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 619 від 27.11.13 на суму 20000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 638 від 29.11.13 на суму 42000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 663 від 19.12.13 на суму 60000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 672 від 25.12.13 на суму 10320,00 грн., прибутковий касовий ордер № 678 від 27.12.13 на суму 10600,00 грн., прибутковий касовий ордер № 360 від 17.07.13 на суму 48000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 688 від 30.12.13 на суму 10000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 693 від 31.12.13 на суму 10000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 126 від 27.01.14 на суму 20000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 321 від 28.02.14 на суму 45000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 346 від 05.03.14 на суму 49000,00 грн., прибутковий касовий ордер № 576 від 09.04.14 на суму 28000,00 грн.) підтверджується внесення ОСОБА_3 до каси боржника за зазначеними договорами зворотної безпроцентної фінансової допомоги грошових коштів на загальну суму 699420,00 грн. (т.6 а.с.5-16).

Відповідно до матеріалів справи, за договором зворотної безпроцентної фінансової допомоги від 01.04.14, укладеним на суму 148500,00 грн., ОСОБА_3 було внесено до каси підприємства лише 28000,00 грн. (прибутковий касовий ордер № 576 від 09.04.14) і саме цю суму було враховано при визначенні кредиторських вимог ОСОБА_3

Таким чином, до реєстру вимог кредиторів за договорами зворотної безпроцентної фінансової допомоги внесені вимоги ОСОБА_3 саме на суму 699420,00 грн. Зважаючи, що строк повернення грошових коштів (з урахуванням додаткових угод до договорів) встановлено до моменту порушення провадження у справі про банкрутство, проте грошові кошти боржником не було повернуто, вказані грошові вимоги дійсно були включені до реєстру вимог кредиторів до 4 черги.

Стосовно вимог ОСОБА_3 включених до четвертої черги реєстру вимог кредиторів на загальну суму 337684,16 грн., вказані вимоги підтверджуються наявними у матеріалах справи документами (квитанції, прибуткові касові ордери, авансові звіти тощо). Вказані оригінали документів витребувались судом та направлялися до експертної установи для проведення експертизи (т.6 а.с.62-64).

Також ОСОБА_3 було надано суду для огляду оригінали касових книг, якими підтверджуються суми вказані в заяві про визнання кредиторських вимог.

Згідно із визначеннями, що містяться у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні фінансова, податкова, статистична та інші звітності ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Порядок створення, прийняття та відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджених наказом Міністерства фінансів України N 88 від 24.05.95 року.

Пунктом 2.4. Положення встановлено, що первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами визначено Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637.

У відповідності до п. 2.2. Положення, підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку.

Уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. (п. 2.6. Положення).

За змістом п. 3.3. Положення, приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Відповідно до п. 3.4. Положення, видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами (додаток 3) або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником.

Згідно п. 4.2. усі надходження і видачу готівки в національній валюті підприємства відображають у касовій книзі (додаток 5). Кожне підприємство (юридична особа), що має касу, веде одну касову книгу для обліку операцій з готівкою в національній валюті (без урахування кас відокремлених підрозділів).

Записи в касовій книзі проводяться касиром за операціями одержання або видачі готівки за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день її надходження або видачі. За відсутності руху готівки в касі протягом робочого дня записи в касовій книзі в цей день можуть не провадитися. (п. 4.3. Положення)

Таким чином, з урахуванням вказаних приписів, первинним документом, що підтверджує отримання грошових коштів в касу підприємства є прибутковий касовий ордер. Готівка значиться оприбуткованою в касі підприємства в повній сумі її фактичного надходження, якщо на підставі прибуткового касового ордеру здійснено облік готівки у касовій книзі. Записи в касовій книзі проводяться касиром за кожним касовим ордером і видатковою відомістю в день надходження або видачі готівки. Видача готівки з каси проводиться за видатковими касовими ордерами.

Колегія суддів зазначає, що станом на 23.06.2014 р. за даними бухгалтерського обліку ТОВ "Сумське АТП-15927" заборгованість Товариства перед ОСОБА_3 становить 1037104,16 грн. Достовірність інформації, зазначеної у довідці, підтверджується підписами посадових осіб товариства. Заявниками та кредиторами не надано суду даних про внесення посадовими особами ТОВ "Сумське АТП-15927" завідомо неправдивих даних до довідки, а також не надано доказів відкриття кримінального провадження у зв'язку з цим.

Кредиторська заборгованість боржника перед ОСОБА_3 за період з 01.08.2011 р. по 28.02.2013 р. в сумі 1701300,00 грн. документально підтверджена первинними бухгалтерськими документами та відображена в бухгалтерському обліку боржника, про що вказано у Висновку № 424 експертного економічного дослідження від 23.04.2013 р., складеному Сумським відділенням при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса (т.6 а.с.133).

Питання оподаткування сум отриманої від фізичної особи ОСОБА_3 поворотної фінансової допомоги, наявність заборгованості підприємства-боржника перед ОСОБА_3 по розрахункам з іншими юридичними та фізичними особами за період з 01.01.2011 р. по 31.03.2012 р. досліджувалися під час планової виїзної перевірки ДПІ в м. Сумах з питань дотримання податкового законодавства (Акт № 3958/2260/35171957/69 від 26.11.2012 року) (т.6 а.с.198).

Стосовно заперечень, що договори були укладені однією особою ОСОБА_3, який був одночасно директором підприємства та фізичною особою з якою було укладено договори, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Проте як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 діяв в інтересах ТОВ «Сумське АТП - 15927» адже у підприємства не було власних коштів необхідних для функціонування.

За таких обставин колегія суддів всебічно перевіривши матеріали справи не знайшла підтверджень для задоволення апеляційної скарги, оскільки наведені факти не спростовують ухвали господарського суду Сумської області.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Сумської області від 25.02.2016 р. у справі № 920/2214/13 підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. ст. 99, ст. 101, п.1 ч1. ст. 103, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, Харківський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 25.02.2016 р. у справі № 920/2214/13 залишити без змін.

Справу № 920/2214/13 направити на розгляд до господарського суду Сумської області.

Повний текст постанови складено 04.11.2016 р.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Фоміна В. О.