ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 р. Справа № 909/715/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гриняк Б. П. , секретар судового засідання Попович Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства " Аресконт", вул. Довженка 9"Б" , кв. 79 , м. Івано-Франківськ , 76005 ( вул. Дорошенка , 28"Б" , м. Івано-Франківськ , 76026)

до відповідача: Бурштинської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України , вул. Степана Бандери , 115 , м. Бурштин , Івано-Франківська область , 77111

про: відшкодування упущеної вигоди у розмірі 800,00 грн.

за участю :

від позивача: ОСОБА_1М.( довіреність б/н від 04.07.16) - представник

від відповідача : не з'явились

ВСТАНОВИВ: до господарського суду Івано-Франківської області подано позов Приватним підприємством "Аресконт" до Бурштинської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України про відшкодування упущеної вигоди в розмірі 800,00 грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 19.08.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 29.08.2016р.

29 серпня 2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 20.10.2016р. на підставі п.1,2 ч.1 ст. 77 ГПК України.

Ухвалою суду від 20.10.2016р. розгляд справи відкладено на 01.11.2016 р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок дострокового розірвання відповідачем ОСОБА_2 на централізоване спостереження за об'єктом №17/10-14 від 17.10.2014 р., позивачу завдано збитки у вигляді упущеної вигоди на суму 800,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив , відзиву на позов суду не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин та у відповідності до ст. 75 ГПК України, враховуючи те, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

17.10. 2014 року між приватним підприємством "Аресконт" (по договору - охорона, по справі - позивач) та Бурштинською автомобільною школою Товариства сприяння обороні України (по договору - клієнт, по справі - відповідач) укладено Договір №17/10-14 централізоване спостереження за об'єктом (далі - договір), згідно п.1.1 якого клієнт передає, а охорона приймає під охоронне спостереження майно, що належить відповідачу та знаходиться за адресою : м. Бурштин, вул. Степана Бандери, 115.

Даний договір підписаний сторонами та скріплений печатками. Термін дії договору один рік.

В силу п. 1.2 ОСОБА_2 сума вартості послуг визначається сторонами на основі розрахунку, що є Додатком №2 до договору.

Згідно п. 3.9 оплата за послуги охорони проводиться щомісячно і вноситься клієнтом в термін п'яти банківських днів, кожного місяця, згідно з Актом надання послуг.

Листом №28 від 05.08.2016 р. відповідач повідомив позивача про розірвання ОСОБА_2 №17/10-14 з 05.08.2016 р. Однак, позивач розірвати Договір раніше строку не погодився, вказуючи на порушення від п. 8.2 ОСОБА_2, яким передбачено, що при відмові від охорони зацікавлена сторона повинна попередити про це іншу сторону за два місяці наперед.

Позивач стверджує, що внаслідок дострокового розірвання ОСОБА_2 №17/10-14 від 17.10.2014 р. підприємству спричинено збитки у вигляді неодержаного прибутку в розмірі 800,00 грн., в підтвердження чого долучив до матеріалів справи розрахунок боргу.

В спірному випадку між сторонами по справі виникли правовідносини на підставі ОСОБА_2 на централізоване спостереження за об'єктом №17/10-14 від 17.10.2014 р., який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди. В силу статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання.

У відповідності до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до п. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються : вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафна санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

На підставі ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

В порушення відповідачем зобов'язання по ОСОБА_2 №17/10-14 від17.10.2014р. позивач зазначає відмову відповідача від послуг охорони та розірвання ОСОБА_2.

Статтею 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Упущена вигода - це доход або прибуток, який міг би одержати суб'єкт зовнішньоекономічної діяльності в разі здійснення зовнішньоекономічної операції і який він не одержав внаслідок дії обставин, що не залежать від нього, якщо розмір його передбачуваного доходу або прибутку можна обґрунтувати.

Отже, за загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Для правильного вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов'язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. За загальними правилами судового процесу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав своїх вимог і заперечень (стаття 33 Господарського процесуального Кодексу України).

Виходячи з цього, позивач повинен довести факт спричинення шкоди у вигляді неодержаного прибутку, обґрунтувати її розмір, довести безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони.

Враховуючи норми ч. 4 ст. 623 Цивільного кодексу України, на кредитора покладений обов'язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов'язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але і підтвердити їх документально. При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов'язання було виконано боржником належним чином.

Крім того, законодавець встановлює, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягатиме відшкодуванню. Тобто підставою для відшкодування упущеної вигоди є протиправні дії, які мали наслідком не отримання позивачем доходу, на який він розраховував.

За змістом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем належних та допустимих доказів в підтвердження наявності вини у відповідача та доказів понесення позивачем збитків (неодержаного доходу) в розмірі 800,00 грн. внаслідок неналежного виконання зобов'язань відповідача договірних відносин не подано.

Отже, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та нібито понесеними збитками саме внаслідок неналежного виконання відповідачем договірного зобов'язання, а також не вказано, які заходи ним вживались щодо отримання неодержаних доходів (упущеної вигоди).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "Аресконт" про стягнення збитків (упущеної вимоги) в сумі 800,00 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України залишити за позивачем.

Керуючись ст. 610, 611,623 Цивільного кодексу України, ст. 33, 34, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити в позові Приватного підприємства "Аресконт" до Бурштинської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України про відшкодування упущеної вигоди у розмірі 800,00 грн.

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.11.16

Суддя Гриняк Б. П.