ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" листопада 2016 р.Справа № 921/690/16-г/5
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Андрушків Г.З.,

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "ВіЕйБі" ОСОБА_1" ОСОБА_2 звернулося у господарський суд Тернопільської області із позовною заявою №11/22-49612 від 10.10.2016р. до відповідача: Приватного агропромислового підприємства "Провесінь", с.Вістря, Монастириського району, Тернопільської області, про стягнення: 45417 грн. 05 коп.

Суддя, розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, встановив, що:

- 1) до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

П. 1 п. 2. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір судового збору, що підлягає до сплати заявником при поданні до господарського суду позовної заяви із вимогами майнового характеру. Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн).

П. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, заявником при подання даної позовної заяви, вказаної норми закону не виконано, доказів сплати судового збору не надано.

Однак, заявником (уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк") до позовної заяви долучено заяву № 11/2-49611 від 10.10.2016 р. про відстрочення терміну сплати судового збору за подання позовної заяви до прийняття рішення у справі. Дана заява мотивована неплатоспроможністю заявника.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В розділі 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, зазначено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В пункті 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 р. №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Тобто, обов'язковою умовою для відстрочення судом сплати судового збору є наявність обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість його сплати. При цьому, обов'язок по доведенню наявності таких обставин покладається на заявника.

В обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору заявник посилається на те, що, відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 р. №63 " було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних та юридичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділ запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2, в послідуючому рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 22.02.2016 р. №213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" та повноваження ліквідатора ПАТ "ВіЕйБі Банк", провідного спеціаліста з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на два роки до 19.03.2018 р. включно, при цьому заявник зазначає, що зазначена інформація є публічною та розміщена на офіційних сайтах Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому, вважає, що обставини щодо неплатоспроможності Публічного акціонерного товариства "ВіЕйБі Банк" та важкого фінансового становища є загальновідомими та не потребують доказуванню.

При цьому, слід звернути увагу заявника на те, що в силу приписів чинного законодавства, господарському суду надано лише право, а не покладено обовязок у будь-якому випадку задовольнити клопотання учасників судового процесу про відстрочення, розстрочення або звільнення їх від сплати судового збору. Тобто, вказана норма є субєктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору.

Відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-VI від 23.02.2012 р., Фонд є єдиним розпорядником коштів, акумульованих у процесі його діяльності. Кошти Фонду не включаються до Державного бюджету України, не підлягають вилученню і можуть використовуватись Фондом виключно для: виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам за вкладами відповідно до цього Закону; покриття витрат, пов'язаних з виконанням покладених на Фонд функцій та повноважень. На майно, у тому числі кошти, Фонду не може бути накладений арешт, а також застосовані способи забезпечення позову.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

А відтак, посилання останнього на неплатоспроможність, у звязку із перебуванням в процедурі ліквідації, не можуть бути прийняті судом як належний та допустимий доказ на підтвердження наявності виключних обставин, які б могли бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

При таких обставинах, приймаючи до уваги те, що заявником не надано належного обґрунтування його майнового стану із долученням підтверджуючих документів станом на дату звернення до суду, клопотання про відстрочення сплати судового збору суд вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Судом враховано, що аналогічної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України, зокрема, у своїх Постановах № Б-24/163-09 від 10.11.2015 р., №910/13071/15 від 19.11.2015 р., № 922/2622/15 від09.052.2016 р. тощо.

2) до позовної заяви не додано обґрунтований розрахунок стягуваної суми, а саме обґрунтований розрахунок сум 3437,05грн. заборгованість за процентами, 36298,26грн. інфляційні збитки за несвоєчасне повернення кредиту та 3 605,46грн. збитки за несвоєчасну сплату процентів, які позивач просить стягнути з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 54, 57, 63 п.3, п. 4, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В :

1. Повернути Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський ОСОБА_1" (ПАТ "ВіЕйБі Банк"), в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2, юридична адреса: вул. Дегтярівська, 27-Т, м. Київ, 04119, адреса для листування: Харківське шосе, 49, м. Київ, 02049, позовну заяву №11/2-49612 від 10.10.2016 р. та додані до неї документи, всього на 50 (пятдесяти ) арк. ( в тому числі поштовий конверт), без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Г.З. Андрушків