ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 жовтня 2016 року Справа № 55/413

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Clаvio Trade Corp. (Компанії Клавіо Трейд Корп.)
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 14.02.2012 (головуючий суддя Куксов В.В., судді Коршун Н.М., Федорчук Р.В.)
на рішенняГосподарського суду міста Києва від 15.12.2011 (суддя Ягічева Н.І.)
у справі№ 55/413 Господарського суду міста Києва
за позовомМіністерства енергетики та вугільної промисловості України
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахта "Білоріченська", 2) Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку України, 3) Державного реєстратора Лутугинської районної державної адміністрації,
треті особи: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Валентин-Інвест", 2) Компанія Magellan LTD,
провизнання недійсними та скасування рішень, визнання відсутнім права, зобов'язання вчинити певні дії,

за участю представників:
позивачаПритула А.Ю.,
відповідача-1Денисенко А.Б.,
відповідача-2Грамма Ю.В.,
відповідача-3не з'явились,
третьої особи-1Бобильова Н.О.,
третьої особи-2не з'явились,
скаржникаЗарецька Н.С., Вернидубов С.І., Юрін В.М.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2011 у справі № 55/413, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2012, позов задоволено частково: визнано недійсними рішення позачергових загальних зборів від 19.11.2010 Державного відкритого акціонерного товариства Шахта "Білоріченська" Дочірнього підприємства Державної Холдингової компанії "Луганськвугілля", на яких було прийнято рішення про припинення Державного відкритого акціонерного товариства Шахта "Білоріченська" Дочірнього підприємства Державної Холдингової компанії "Луганськвугілля" шляхом реорганізації в Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахта "Білоріченська"; визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахта "Білоріченська" (ідентифікаційний код 00176897); визнано недійсними зміни до статуту Державного відкритого акціонерного товариства Шахта "Білоріченська" Дочірнього підприємства Державної Холдингової компанії "Луганськвугілля" в частині збільшення статутного капіталу на 158.000.000,00 грн., зареєстрованих державним реєстратором Лутугинської районної державної адміністрації Козаковою Н.В. 06.10.2008; скасовано державну реєстрацію змін до статуту Державного відкритого акціонерного товариства Шахта "Білоріченська" Дочірнього підприємства Державної Холдингової компанії "Луганськвугілля", зареєстрованих державним реєстратором Лутугинської районної державної адміністрації Козаковою Н.В. 06.10.2008 в частині збільшення статутного капіталу на 158.000.000,00 грн.; визнано недійсним рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку України від 23.12.2008 № 1487; зобов'язано Державну комісію з цінних паперів та фондового ринку України анулювати свідоцтво про реєстрацію випуску акцій від 23.12.2008 № 330/1/08; визнано недійсним свідоцтво про реєстрацію випуску акцій від 23.12.2008 № 330/1/08, видане Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку України, Державного відкритого акціонерного товариства Шахта "Білоріченська" Дочірнього підприємства Державної Холдингової компанії "Луганськвугілля"; припинено провадження у справі в частині вимог про визнання відсутності у органів управління Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахта "Білоріченська" права на відчуження майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Шахта "Білоріченська"; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та постановою, особа, яка не брала участі у розгляді справи, - Clаvio Trade Corp. (Компанія Клавіо Трейд Корп.) звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду та постанову апеляційного суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 107 ГПК України треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Як роз'яснено в п. 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 24.10.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII-І Господарського процесуального кодексу України", ГПК не встановлено строк для звернення до господарського суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку подання касаційної скарги. Клопотання про відновлення строку подання касаційної скарги розглядається колегією суддів без виклику осіб, які беруть участь у справі, одночасно з вирішенням питання про прийняття касаційної скарги до провадження. Відповідно до статті 53 ГПК відновлення пропущеного процесуального строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. У разі задоволення клопотання про відновлення пропущеного строку про це зазначається в ухвалі про прийняття касаційної скарги до провадження.

Враховуючи викладене, ухвалою Вищого господарського суду України від 03.10.2016 відновлено Clаvio Trade Corp. (Компанії Клавіо Трейд Корп.) строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2012 у справі № 55/413, призначено розгляд касаційної скарги у засіданні Вищого господарського суду України на 31.10.2016.

В судовому засіданні 31.10.2016 колегією суддів встановлено таке.

За твердженням скаржника, прийняття оскаржуваних рішення та постанови порушили його право на частку в розмірі 15 % у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахта "Білоріченська".

Як зазначає скаржник, 24.10.2011 між Компанією Магеллан (НЗ) ЛТД (Magellan (NZ) Limited) (Нова Зеландія) та Клавіо Трейд Корп (Clаvio Trade Corp.) (Панама) було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахта "Білоріченська" (), за умовами якого компанія Магеллан зобов'язалася продати покупцеві, тобто компанії Клавіо Трейд Корп (Clаvio Trade Corp.), частину своєї частки в розмірі 15% у статутному капіталі (повний розмір частки Компанії Магеллан в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Шахта "Білоріченська" складає 74,173 %).

В п. 3.1 вказаного договору сторони передбачили, що компанія Клавіо Трейд Корп (Clаvio Trade Corp.) (Панама) за відступлення частини частки сплачує Компанії Магеллан (Нова Зеландія) 375.000,00 доларів США з розстрочкою платежу наступним чином: 30000,00 доларів США протягом місяця з дня підписання договору, але не пізніше 23.11.2011, а іншу частину 345000,00 дол. США - в строк до 30.06.2016.

На виконання умов договору компанія Клавіо Трейд Корп (Clаvio Trade Corp.) (Панама) надала Компанії Магеллан (Нова Зеландія) грошові кошти в розмірі 30000,00 доларів США (аванс).

Листом від 30.05.2016 Компанія Клавіо Трейд Корп (Clаvio Trade Corp.) (Панама) повідомила Компанію Магеллан (Нова Зеландія) про намір сплатити іншу частину грошових коштів в розмірі 345000 дол. США для завершення виконання умов договору купівлі-продажу корпоративних прав та просила направити представника для обговорення варіантів та умов виконання розрахунків.

Листом від 07.06.2016 за № 679/16 Компанія Магеллан повідомила скаржника про втрату корпоративних прав в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Шахта "Білоріченська", а також про наявність судових процесів в національних судах України. Про які саме судові процеси або справи йдеться, Компанія не повідомила, але зазначила, що рішення в них оскаржувались.

Відповідно, Компанія Клавіо Трейд Корп (Clаvio Trade Corp.) (Панама) лише з листа Компанії Магеллан № 679/16 від 07.06.2016 про фактичну втрату прав власності на частку, право власності на яку мало перейти до Компанії Клавіо Трейд Корп (Clаvio Trade Corp.) (Панама) відповідно до вказаного договору і за яку вона внесла відповідний вказаний вище аванс.

Згідно з ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено сторонами в п.п. 2.1, 2.2 договору купівлі-продажу частки від 24.10.2011, покупець може звернутися до ТОВ "Шахта "Білоріченська" з проханням про переоформлення на його ім'я свідоцтва про внесення вкладу до статутного капіталу ТОВ "Шахта "Білоріченська" лише після сплати повної ціни частки. Відступлення частки за цим договором є чинним і покупець (компанія Клавіо Трейд Корп (Clаvio Trade Corp.), Панама) вважається учасником ТОВ "Шахта "Білоріченська" з розміром частки 15% з моменту сплати повної вартості (ціни) частки, що відступається.

За умовами п. 5.1 договору за настання обставин, зазначених у п. 2.2 цього договору, мають місце наступні юридично значимі наслідки: всі права та обов'язки продавця як учасника ТОВ "Шахта "Білоріченська" в розмірі частки 15% переходять до покупця після повної сплати ціни договору в розмірі 375000,00 доларів США.; після цього покупець (компанія Клавіо Трейд Корп (Clаvio Trade Corp.), Панама) стає третім учасником ТОВ "Шахта "Білоріченська" і в повному обсязі набуває правосуб'єктності, що випливає з цього.

Як зазначає сам скаржник, ним було сплачено лише аванс за вказаним договором. Тому колегія суддів, враховуючи наведені положення законодавства та умови договору, відзначає, що скаржник не набув права власності на вказану частку та не вступив до складу учасників ТОВ "Шахта "Білоріченська" ані на час розгляду справи по суті в судах попередніх інстанцій, ані на час звернення з касаційною скаргою.

Згідно з ст. 107 ГПК України особи, які не брали участі у справі, мають право подати касаційну скаргу на рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду у разі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

З наведеної процесуально-правової норми випливає, що особи, яких не було залучено до участі у справі, мають право оскаржувати судове рішення, якщо воно безпосередньо стосується їх прав та обов'язків. Суд має вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судами попередніх інстанцій є скаржник, або міститься судження про нього у відповідних правовідносинах. При цьому у мотивувальній частині рішення повинні міститися висновки суду про права та обов'язки такої особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки цих осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі в справі, а і їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Відповідно до п. 2.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 № 4 під час вирішення корпоративних спорів господарським судам слід виходити з того, що особа стає носієм корпоративних прав з моменту набуття права власності на акції АТ або вступу до інших юридичних осіб. Тому рішення органів юридичної особи, прийняті до вступу позивача до складу її учасників або придбання ним акцій, не можуть бути визнані такими, що порушують його корпоративні права. Недотримання вимог закону та установчих документів юридичної особи під час скликання і проведення загальних зборів не може визнаватися порушенням прав тих позивачів, які не є учасниками (акціонерами, членами) цієї особи.

Згідно з 1 ГПК України юридичні особи (у тому числі іноземні) мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Колегія суддів відзначає, що на момент вирішення спору скаржник не був учасником спірних правовідносин; у мотивувальних частинах рішень попередніх судових інстанцій в даній справі відсутні будь-які висновки суду про права та обов'язки скаржника. Відсутні й прямі вказівки про права та обов'язки цієї особи і в резолютивній частині рішення суду першої інстанції, залишеного без змін апеляційним судом.

Крім того, зважаючи на предмет спору і предмет позову, фактичні та правові підстави позову, суть правовідносин, що склались між учасниками спору і були досліджені судами попередніх інстанцій, такі висновки чи вказівки і не могли там міститися.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що скаржник не довів того, що його права та інтереси порушені рішеннями місцевого та апеляційного господарських судів.

Відповідно до п. 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 24.10.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII-І Господарського процесуального кодексу України" у розгляді касаційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи господарським судом нижчої інстанції і яка вважала, що таким господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, касаційна інстанція, прийнявши касаційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягає поверненню з передбачених ГПК підстав), повинна з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи судовими рішення місцевого та апеляційного господарських судів не порушено та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі попередніми судовими інстанціями не вирішувалися, то суд касаційної інстанції своєю ухвалою припиняє касаційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, у зв'язку з чим відсутній суб'єкт касаційного оскарження.

Керуючись ст.ст. 80, 86, 111-5 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Припинити касаційне провадження за касаційною скаргою Компанії Клавіо Трейд Корп (Clаvio Trade Corp.) на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2011 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2012 у справі № 55/413.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
О.В. Попікова