ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.10.2016 Справа № 908/2857/16

Суддя Корсун В.Л., розглянувши матеріали

за позовною заявою: публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43 (адреса для листування: АТ «ОТП Банк», пр. Соборний, 66, м. Запоріжжя, 69063 )

до відповідача: відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 69006, м. Запоріжжя, пр. Металургів, 6

третя особа 1: ОСОБА_1, АДРЕСА_1

третя особа 2: ОСОБА_2, АДРЕСА_2

третя особа 3: ОСОБА_3, АДРЕСА_3

про зняття арештів з нерухомого майна

СУТЬ СПОРУ:

28.10.16 до господарського суду Запорізької області звернулось публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (ПАТ «ОТП Банк») з позовною заявою до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області) про зняття арештів з нерухомого майна - нежитлової будівлі, літ. А-3, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Кірова, 50/1, що належить АТ «ОТП Банк» на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.03.11 № 2-525, накладених постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Кохненко Є.С. про відкриття виконавчого провадження № 15490053 від 26.10.09.

28.10.16 автоматизованою системою документообігу суду вищевказану позовну заяву передано до розгляду судді Корсуну В.Л.

Розглянувши вказану позовну заяву суд дійшов висновку про відмову у її прийнятті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України з огляду на наступне.

У відповідності до вимог статей 1, 41, 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам ст. 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Так, зокрема, згідно із ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, ін. юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 1). У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатись державні та ін. органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності (ч. 2).

Приписами ст. 12 ГПК України визначено, що господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; ін. спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у т.ч. учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 41) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у т.ч. посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю); 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у т.ч. справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений ПК України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Згідно із ст. 13 ГПК України, місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, що підвідомчі господарським судам.

Відповідно до ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу (ч. 1). Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу (ч. 2). Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу (ч. 3).

Як вбачається із змісту п.п. 10, 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.11 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» (із відповідними змінами), розгляд господарськими судами скарг у порядку ст. 1212 ГПК України є однією з форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов, а виконання рішення, ухвали постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу. Господарським судам підвідомчі на загальних підставах справи зі спорів, пов'язані з визнанням права на майно, на яке накладено арешт, і про зняття з нього арешту та з розглядом позовів до юридичної особи, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи (статті 60 і 87 Закону України «Про виконавче провадження»), - за умови, коли сторонами у судовому процесі є підприємства чи організації у розумінні ст. 1 ГПК України. Що ж до скарг, які подаються до суду на підставі статті 82 названого Закону та статті 121-2 ГПК України, то, за змістом останньої з названих норм, їх розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції.

Пунктом 9.10 Постанови Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил підвідомчості (стаття 12 ГПК України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до вимог п.п. 2, 5 постанови від 03.06.16 №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження».

Розділом VII ЦПК України (судовий контроль за виконанням судових рішень) визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після прийняття її судом. Скарга розглядається у 10-денний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Як свідчить зміст позовної заяви за вих. від 24.10.16 № 200-12-4-7/1180 (подану в порядку ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України та ст.ст. 2,12,82 ГПК України), позивач в прохальній частині просить суд зняти арешт з обтяженого нерухомого майна - нежитлової будівлі літ. А-3, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Кірова, 50/1 (що належить АТ «ОТП Банк» згідно ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.03.11 № 2-525), які (обтяження) були накладені головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Кохненком Є.С. на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.10.09 № 15490053.

Як вбачається із змісту доданої до матеріалів позовної заяви у цій справі постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.10.09 (ВП № 15490053):

- документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження, є виконавчий напис приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіна Д.В. від 28.09.09 № 3127 про звернення стягнення на нерухоме майно - нежитлову будівлю, літера А-3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 для задоволення вимог ПАТ «ПАТ Банк» на загальну суму 5 054 576,54 грн.;

- сторонами вказаного виконавчого провадження, згідно із змістом вказаної постанови, є: стягувач - ПАТ «ОТП БАНК» (який є позивачем за позовною заявою від 24.10.16 № 200-12-4-7/1180), та боржники - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

Оскільки арешт майна (нежитлової будівлі літ. А-3, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, право власності на яке не оспорюється ПАТ «ОТП БАНК» у цій позовній заяві) проводився державним виконавцем при виконанні постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.10.09 ВП № 15490053 (про що зазначено вище у тексті цієї ухвали) за якою ПАТ «ОТП БАНК» є стягувачем, то позивач, як сторона виконавчого провадження, має право звернутись до відповідного місцевого суду із скаргою на дії ДВС в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, а не в порядку господарського процесуального кодексу України, оскільки боржниками за виконавчим провадженням є фізичні особи - громадяни ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

З огляду на викладене вбачається, що заявлені ПАТ «ОТП Банк» у позовній заяві вимоги не пов'язані зі спорами, які підвідомчі господарським судам в порядку ст. 12 ГПК України.

З підстав наведених у тексті цієї ухвали судом відмовляється ПАТ «ОТП БАНК» у прийнятті позовної заяви за вих. від 24.10.16 № 200-12-4-7/1180 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1, 41, 12, 13, 21, п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 ГПК України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позовної заяви ПАТ «ОТП БАНК» за вих. від 24.10.16 № 200-12-4-7/1180 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зняття арештів з нерухомого майна (нежитлова будівля, літ. А-3 (АДРЕСА_3), що належить АТ «ОТП Банк» на підставі ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.03.11 № 2-525, накладених постановою головного державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Кохненко Є.С. про відкриття виконавчого провадження № 15490053 від 26.10.09

Екземпляр ухвали надіслати всім учасникам у справі.

Додаток: позовна заява від 24.10.16 № 200-12-4-7/1180 з додатком на 26 арк., оригінал платіжного доручення від 24.10.16 № - на адресу публічного акціонерного товариства «ОТП Банк».

Суддя В.Л. Корсун