ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про припинення провадження у справі

"09" листопада 2016 р. Справа № 903/617/16
за позовом ОСОБА_1, смт. Шацьк, Волинської області

до Шацького районного споживчого товариства, смт. Шацьк, Волинської області

про визнання недійсним Статуту,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: Кушнірук А.В. (дов. №05/10/16 від 05.10.2016р.)

В судовому засіданні було оголошено перерву з 13.10.2016р. по 27.10.2016р., з 27.10.2016р. по 09.11.2016р.

Суть спору: ОСОБА_1 звернулась до господарського суду із позовною заявою від 22.08.2016р., в якій просить визнати недійсним Статут Шацького районного споживчого товариства, який зареєстрований державним реєстратором 16 січня 2014 року за №0000070, як такий, що не відповідає чинному законодавству, порушує охоронювані законом інтереси членів товариства.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на таке:

- всупереч ст. 15 Закону України "Про кооперацію", ст. 7 п. 1 Закону України "Про споживчу кооперацію" зміни до Статуту Шацького районного споживчого товариства 08 листопада 2013 року були затверджені зборами уповноважених товариства;

- Статут Шацького районного споживчого товариства суперечить вимогам законодавства.

Зокрема, стаття 4 Статуту не містить відомостей про склад його засновників, як це вимагає ст. 8 Закону України "Про кооперацію", а міститься посилання на книгу № К-20.

Стаття 8 Статуту надає остаточне право прийому у члени товариства його правлінню, що суперечить ст. 11 та 15 Закону України "Про кооперацію", оскільки рішення правління щодо цього питання підлягає затвердженню загальними зборами.

В ст.11 Статуту не зазначена процедура припинення членства без згоди члена товариства, як це передбачено ст. 8 ч. 4 та ст. 15 ч. 9 Закону України "Про кооперацію", а стаття 16 Статуту, всупереч ст. 15 Закону України "Про кооперацію", надає право правлінню товариства вирішувати це питання.

У пункт "а" статті 14 Статуту, в якому викладені обов'язки члена товариства щодо виконання вимог Статуту, рішення загальних зборів товариства та рішення правління, не внесенні відомості про обов'язковість виконання вимог зборів уповноважених, що тягне за собою невиконання членами вимог Статуту.

В ст. 18 п. "а" Статуту не віднесено до компетенції загальних зборів внесення змін до статуту, що суперечить ч. 1 ст. 15 Закону України "Про кооперацію".

В Статуті товариства відсутні відомості про порядок проведення позачергових зборів, що суперечить ч. 17 ст.15 Закону України "Про кооперацію", відповідно до якої позачергові збори скликаються на вимогу не менше третини його членів.

Статтею 20 Статуту, всупереч вимогам ст. 16 Закону України "Про кооперацію" та ст. 7 Закону України "Про споживчу кооперацію", до компетенції правління споживчого товариства віднесено внесення змін і доповнень до Статуту.

Всупереч ч. 9 ст. 15 Закону України "Про кооперацію" статтею 20 Статуту до компетенції правління товариства віднесено прийом та виключення членів товариства.

Всупереч ст. 16 ч. 6 Закону України "Про кооперацію", за якою виключне право обирати голову правління товариства на членів належить загальним зборам, у п. в ст. 20 Статуту таке право надано правлінню. Крім того, до компетенції правління в тій же статті віднесені повноваження правління щодо затвердження програм економічного та соціального розвитку товариства, річних звітів, затвердження та списання основних засобів, що суперечить ст. 15 Закону України "Про кооперацію".

Всупереч Закону України "Про звернення громадян", п. "ж" ст. 20 Статуту щодо розгляду звернень, до компетенції правління віднесено розгляд скарг на його ж дії та дії ревізійної комісії, яка створена здійснювати контроль над даним виконавчим органом. Пунктом "з" цієї ж статті правлінню надано право позбавляти себе повноважень.

Всупереч ст. 10 Закону України "Про споживчу кооперацію" та ст. 15 ч. 10 Закону України "Про кооперацію" та ст.ст. 316-321 ЦК України, статтею 20 пункт "т" Статуту правлінню надано право розпоряджатись власністю споживчого товариства на свій розсуд;

- положення Статуту порушують права позивача, як члена товариства, які передбачені у ст. 12 Закону України "Про кооперацію" та ст. 6 ЗУ "Про споживчу кооперацію", а саме: брати участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користуватись послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержувати пай у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб.

Ухвалою господарського суду від 29.08.2016р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 20.09.2016р., було задоволено клопотання позивача про витребування доказів б/н від 22.08.20216р., зобов'язано Шацьке районне споживче товариство надати господарському суду Волинської області належним чином завірену копію протоколу двадцять восьмих зборів уповноважених Шацького районного споживчого товариства, проведених у 2013 році з приводу внесення змін та доповнень до статуту Шацького районного споживчого товариства; належним чином завірену копію постанови двадцять восьмих зборів уповноважених Шацького районного товариства, прийнятої у 2013 році з приводу затвердження внесених змін та доповнень до статуту Шацького районного споживчого товариства; належним чином завірену копію статуту Шацького районного споживчого товариства з змінами та доповненнями внесеними сімнадцятими зборами уповноважених Шацького РСТ у 2011 році; зобов'язано відповідача подати суду обґрунтовані письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження.

16.09.2016р. представник відповідача через канцелярію суду на виконання вимог ухвали суду від 29.08.2016р. супровідним листом від 16.09.2016р. подав копію протоколу двадцять восьмих зборів уповноважених Шацького районного споживчого товариства від 08.11.2013р., копію постанови двадцять восьмих зборів уповноважених Шацького районного товариства від 08.11.2013р., копію статуту Шацького районного споживчого товариства.

Позивач в судовому засіданні 21.09.2016р. позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні 21.09.2016р. позову не визнала, подала пояснення на заявлений позов від 19.09.2016р., в яких посилається на таке:

- позивач - ОСОБА_1 на момент подачі позовної заяви була виключена з членів Шацького районного споживчого товариства, що підтверджується постановою правління Шацького РСТ від 31.05.2016 "Про виключення з членів Шацького районного споживчого товариства ОСОБА_1", а відтак не є належним позивачем у справі оскільки відсутні порушення її прав;

- діяльність Шацького РСТ не обмежується наданням послуг лише членам споживчого товариства, а тому в своїй діяльності товариство керується насамперед Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про споживчу кооперацію", прийнятим на їх підставі Статутом;

- доводи позивача про те, що збори уповноважених не є компетентним органом щодо внесення і затвердження змін до Статуту Шацького районного споживчого товариства у 2013 році, що тягне за собою нікчемність його положень, не ґрунтуються на законі, оскільки в даному випадку мало місце внесення змін у раніше прийнятий Статут, а не прийняття Статуту. З цих же підстав віднесення до компетенції правління внесення змін до Статуту (п. 18 "а") не суперечить вимогам Закону України "Про споживчу кооперацію";

- відповідно до ст. 8 Закону України "Про кооперацію" статут кооперативу має містити відомості про склад його засновників, проте законодавцем не виписано імперативних норм щодо того, в якій формі це повинно відображатись. В Статуті товариства зазначено, що засновниками є члени Шацького РСТ згідно книги форми № К-20, що не суперечить нормам ст. 8 Закону України "Про кооперацію";

- не ґрунтуються на вимогах Закону й інші доводи позовної заяви.

Крім цього, представник відповідача звернулась до суду із заявою б/н від 21.09.2016р., в якій, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на момент подачі позовної заяви була виключена з членів Шацького районного споживчого товариства, що підтверджується постановою правління Шацького РСТ від 31.05.2016 "Про виключення з членів Шацького районного споживчого товариства ОСОБА_1", на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України просила припинити провадження у справі у зв'язку із відсутністю предмету спору.

У зв'язку з необхідністю витребування додаткових пояснень та доказів розгляд справи та розгляд клопотання відповідача про припинення провадження у справі ухвалою суду від 21.09.2016р. було відкладено на 13.10.2016р.

В судовому засіданні з 13.10.2016р. по 27.10.2016р. було оголошено перерву для подачі відповідачем оригіналу постанови правління Шацького РСТ від 31.05.2016р.; оригіналу протоколу засідання правління від 31.05.2016р.

За клопотанням представника відповідача для ознайомлення з додатковими поясненнями позивача від 27.10.2016р. та для подачі відповідачем пояснень по справі з врахуванням додаткових пояснень позивача від 27.10.2016р. в судовому засіданні було оголошено перерву з 27.10.2016р. по 09.11.2016р.

Ухвалою суду від 27.10.2016р. за клопотанням представника відповідача розгляд спору продовжено на 15 днів - до 11.11.2016р. включно.

В судовому засіданні 09.11.2016р. позивач звернулася до суду з клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу відчужувати майно Шацького РСТ.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України в пунктах 1, 3 постанови №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи наведені роз'яснення, оскільки предметом позовних вимог є визнання недійсним Статуту Шацького РСТ, відсутній зв'язок між заходом до забезпечення позову, обраним позивачем, і предметом позовної вимоги, а тому клопотання залишено судом без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі з наступних підстав.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України визначена підвідомчість справ господарським судам.

Так, згідно із п.4 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно з п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані з: приватизацією державного та комунального майна (крім спорів про приватизацію державного житлового фонду), в тому числі спори про визнання недійсними відповідних актів органів місцевого самоврядування та органів приватизації, а також спори зі справ, що виникають з корпоративних відносин.

З огляду на приписи частини другої статті 1 та статті 12 ГПК зазначені справи підвідомчі господарським судам і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

З огляду на системний аналіз положень статті 84 ЦК України, частини п'ятої статті 63, частин першої та третьої статті 167 ГК України, Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про акціонерні товариства", статей 1, 19 і частин першої, шостої статті 20 Закону України "Про фермерське господарство", статей 6, 8, 19 та 21 Закону України "Про кооперацію" корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

Із змісту позовної заяви вбачається, що предметом спору у справі є законність Статуту Шацького районного споживчого товариства (нової редакції), державну реєстрацію змін якого проведено державним реєстратором 16.01.2014р. за №0000070.

Також із змісту позовної заяви випливає, що ОСОБА_1 звернення з позовом до господарського суду обґрунтовує тим, що вона є членом Шацького районного споживчого товариства. Зазначає, що її двічі виключали з членів споживчого товариства, і двічі - рішенням апеляційного суду Волинської області у 2013 році та рішенням Шацького районного суду у квітні 2016 року поновлювали в членстві.

Проте, в процесі судового розгляду відповідач подав суду копію постанови правління Шацького районного споживчого товариства №1 від 31.05.2016р., згідно з якою ОСОБА_1 виключено з членів Шацького районного споживчого товариства в зв'язку з несплатою обов'язкового пайового внеску.

В судовому засіданні було оглянуто оригінал постанови правління Шацького районного споживчого товариства №1 від 31.05.2016р.

За змістом положень пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, статті 167 ГК України, статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Згідно із ч. 2 ст. 13 Закону України "Про кооперацію" виключення з членів кооперативу може бути оскаржене до суду.

Доказів на підтвердження визнання недійсною постанови правління Шацького районного споживчого товариства №1 від 31.05.2016р. позивач суду не подала.

Закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше.

Зміст позовної заяви дозволяє дійти висновку про те, що заявлений ОСОБА_1 позов про визнання недійсним Статуту Шацького районного споживчого товариства (нової редакції) не є спором між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі й учасником, який вибув, оскільки до таких відносяться, зокрема, спори про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи.

За таких обставин, коли встановлено, що ОСОБА_1 на час розгляду справи в господарському суді не є членом споживчого товариства у зв'язку із її виключенням, спір щодо визнання недійсним Статуту Шацького районного споживчого товариства (нової редакції), державну реєстрацію змін якого проведено державним реєстратором 16.01.2014р. за №0000070, який виник між нею і споживчим товариством, не підвідомчий господарському суду.

Відтак, провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України підлягає припиненню.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в:

провадження у справі №903/617/16 за позовом ОСОБА_1 до Шацького районного споживчого товариства про визнання недійсним Статуту, який зареєстрований державним реєстратором 16.01.2014р. за №0000070, припинити.

Відповідно до ч.1 cm.93 Господарського процесуального кодексу України ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 5 днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Суддя І. О. Якушева