ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року № 905/1414/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Стратієнко Л.В.
суддів Вовка І.В. Кондратової І.Д.
за участі представників: позивача: відповідача: не з'явився Олійников С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу комунального підприємства Миколаївської міської ради "Сервіскомуненерго"
на рішення та постановуГосподарського суду Донецької області від 09 червня 2016 р. Донецького апеляційного господарського суду від 23 серпня 2016 р.
у справі№ 905/1414/16
за позовомкомунального підприємства Миколаївської міської ради "Сервіскомуненерго"
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Славтрейд Браво"
про стягнення 258 923,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 р. позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором оренди від 01.07.2013 р. № 07/07/2013 р. у сумі 168 442,93 грн., а також пені у розмірі 52 523,84грн., 3% річних у розмірі 3 676,01грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 34 281,21грн., а всього - 258 923,99 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.06.2016р. (суддя Кротінова О.В.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.08.2016 р. (головуючий - Марченко О.А., судді - Зубченко І.В., Радіонова О.О.), у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами, 01.07.2013р. між комунальним підприємством Миколаївської міської ради "Сервіскомуненерго" (орендодавець) та ТОВ "Славтрейд Браво" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади м.Миколаївка №07/07/13, за яким орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нежитлові вбудовані приміщення, розташовані на першому поверсі та у підвалі житлового будинку (об'єкт оренди) за адресою: м.Миколаївка, вул.Горького, 11, для розміщення магазину: 80 м2 - під торгівлю продовольчими товарами підакцизної групи; 365 м2 - під торгівлю продовольчими товарами без акцизу. Підвальне приміщення магазину: 395,5 м2 - під складські приміщення (п.1.1 договору).

Нежитлове приміщення прийнято у комунальну власність Миколаївської міської ради на підставі рішення Миколаївської міської ради №06-ХХІХ-5 від 30.12.2009р. "Про прийняття вбудованих нежитлових приміщень, що знаходяться на балансі СЕ "Енерготорг" ВАТ "Донбасенерго", у комунальну власність територіальної громади м.Миколаївка, договору №171 від 17.12.2008р. про передачу у комунальну власність Миколаївської міської ради житлового фонду, об'єктів соціальної інфраструктури права державної власності та власних основних фондів ВАТ "Донбасенерго", що знаходяться на балансі СЕ "Слов'янськкомуненерго" ВАТ "Донбасенерго", та про відшкодування витрат на проведення капітального ремонту та утримання об'єктів, що передаються з додатковою угодою №3 від 28.12.2009р. до нього. Відповідно до акта приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 29.12.2009р. приміщення передані Комунальному підприємству Миколаївської міської ради "Сервіскомуненерго".

Згідно умов п.2.1. договору, об'єкт оренди відноситься до комунальної власності територіальної громади м.Миколаївка, закріплений за КП "Сервіскомуненерго" на праві господарського відання.

Приписами п.3.1. договору встановлено, що за користування об'єктом оренди орендар вносить орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади, затвердженої рішенням Миколаївської міської ради від 06.03.2012р. №01-ХХ-6. Розрахунок місячного розміру орендної плати є невід'ємною частиною цього договору (додаток №1) та на дату його підписання орендна плата складає 4632 грн. 36 коп. без ПДВ. ПДВ нараховується згідно діючого законодавства України.

Орендна плата вноситься орендарем самостійно, починаючи з моменту підписання акту приймання-передачі. Останнім днем оплати оренди є момент підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцю (п.3.2 договору).

Орендна плата у грошовому вигляді перераховується Орендарем незалежно від результату господарської діяльності орендодавцю щомісяця, але не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім (п.3.5 договору).

Згідно з положеннями п.7.2. договору, за несвоєчасну оплату орендних платежів орендар сплачує на користь Орендодавця пеню у розмірі встановленого законодавством України.

Договір оренди набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє з 01.07.2013р. до 25.06.2016р. (п.10.1, п.10.2 договору).

Доказів припинення або розірвання договору сторонами не надано, тобто на момент виникнення заборгованості сторони перебували у договірних відносинах.

За актом приймання-передачі майна від 01.07.2013р., орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлові вбудовані приміщення, загальною площею 840,5 м2, розташовані на першому поверсі та у підвалі житлового будинку за адресою: вул. Горького, 11, м. Миколаївка Донецької області, які закріплені за КП "Сервіскомуненерго" на праві повного господарського відання, для розміщення крамниці: 80м2 - під торгівлю продовольчими товарами підакцизної групи, 365 м2 - під торгівлю продовольчими товарами без акциза, 395,5 м2 - під складські приміщення.

Відповідач у період з травня 2014р. по січень 2016р. свої зобов'язання з оплати орендної плати за договором нежитлового приміщення №07/07/13 від 01.07.2013р. не виконував належним чином, у зв'язку з чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 168 442,93 грн. На суму заборгованості позивачем нараховано пеню у розмірі 52 523,84 грн., інфляційні нарахування у розмірі 34 281,21 грн. та 3% річних у розмірі 3676,01 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції виходили з того, що з 14.10.2014 р. набрав чинності Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", статтею 7 якого передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Суд прийшов до правильного висновку про те, що договір оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться у комунальній власності №07/07/13 від 01.07.2013р. за своєю правовою природою є договором майнового найму (оренди) і підпадає під правове регулювання норм статей 759-786 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні норми містяться в положеннях п.1 ст.283 Господарського кодексу України

Згідно з ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Приписами частини 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено обов'язки орендаря, де зазначено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Разом із тим, Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014р. введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" №1669-VII від 02.09.2014р. визначено тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно ст. 1 цього Закону, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (в редакції, яка діяла у спірний період) скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 ст. 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Миколаївка, де здійснює господарську діяльність відповідач, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

05.11.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014р. № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Закріплене в ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція не може бути скасованим або обмеженим внаслідок несвоєчасного прийняття виконавчими органами влади відповідних нормативних документів, що забезпечують реалізацію вказаної норми закону.

Крім того, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджено новий перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до якого включено м. Миколаївка (п.23), де здійснює свою господарську діяльність відповідач. Визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція"; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014р. №1079 "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. №1053".

За таких обставин, суд прийшов до правильного висновку про відсутність у відповідача обов'язку зі сплати орендної плати за оренду комунального майна за період з травня 2014 р. по січень 2016 р. Таким чином, стосовно позовних вимог в частині стягнення 52 523,84грн. пені, 3676,01грн. 3% річних та 34281,21грн. інфляційних нарахувань, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо необхідності відмови у їх задоволенні у зв'язку з тим, що зазначені позовні вимоги є похідними від суми основної заборгованості, у задоволенні стягнення якої відмовлено.

Одночасно, посилання заявника апеляційної скарги на відсутність у переліку м.Миколаївка, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 5 травня 2015 р. №428-р "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. N 1085" є безпідставним, оскільки означеним розпорядженням затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а не перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Доводи касаційної скарги про існування на час постановлення судових рішень нової редакції ст. 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", відповідно до якої скасовується орендна плата суб'єктам господарювання за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону, а ч. 4 ст. 4 Закону передбачає переліки населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, в затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 р. № 428-р м.Миколаївка в жодному з цих переліків не значиться, не спростовують висновків суду, оскільки в такій редакції вказана вище норма закону набрала чинності з 08.06.2016 р. та, відповідно, не може розповсюджувати свою дію на попередній період.

Враховуючи викладене, підстав для скасування постановлених у справі судових рішень не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу комунального підприємства Миколаївської міської ради "Сервіскомуненерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 09 червня 2016 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23 серпня 2016 року у справі за № 905/1414/16 - без змін.

Головуючий Л.В. Стратієнко

Судді І.В. Вовк

І.Д. Кондратова