РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016Справа №910/13003/15

За позовом Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» в інтересах:

1) Компанії Broadcast Music Ink.,

2) Компанії Performing Right Society Limited

до Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 у формі товариства з обмеженою відповідальністю

треті особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

1) Іноземне підприємство 1+1 Продакшн,

2) Товариство з обмеженою відповідальністю Ворнер Мьюзік Україна,

3) Приватне підприємство Світова музика,

4) Товариство з обмеженою відповідальністю Умиг Мьюзік

про стягнення компенсації та штрафу

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: ОСОБА_2;

від третьої особи-1: ОСОБА_2;

від третьої особи-2: не зявились;

від третьої особи-3: не зявились;

від третьої особи-3: не зявились;

вільний слухач: ОСОБА_3

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Державна організація Українське агентство з авторських та суміжних прав в інтересах Компанію Broadcast Music Ink (далі позивач-1) та Компанії Performing Right Society Limited (далі позивач-2) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі відповідач) про стягнення компенсації за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 53 592, 00 грн. та штрафу в доход державного бюджету України за порушення майнових авторських прав у сумі 5 359, 20 грн..

Позов обґрунтований тим, що 29.03.2015 з 21 год. 01 хв. до 21 год. 59 хв. відповідачем в ефірі належного йому телеканалу 1+1 здійснено бездоговірне (без надання відповідного дозволу) публічне сповіщення музичних творів з текстом, майнові авторські права на які належать Broadcast Music Ink. (Бродкаст Мюзік Інк.) та Performing Right Society Limited, зокрема: I Have Nothing (виконавець: ОСОБА_4; оригінальний власник: Foster David W та Jenner Linda Thompson; іноземна організація колективного управління: Broadcast Music Ink. (Бродкаст мюзік Інк.); Cant Pretend (виконавець: ОСОБА_5; оригінальний власник: Odell Tom Peter; іноземна організація колективного управління: Performing Right Society Limited); Unintended (виконавець: ОСОБА_6; оригінальний власник: Bellamy Matthew James; іноземна організація колективного управління: Performing Right Society Limited).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 (суддя Марченко О.В.) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 (04080. м. Київ, вул. Фрунзе, 23; ідентифікаційний код 23729809) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на поточний рахунок державної організації Українське агентство з авторських та суміжних прав (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 41-А, офіс 1-3; ідентифікаційний код 31025266) на користь Performing Right Society Limited (29-33 Berners Street, London WT 3 AB, United Kingdom) 24 360 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) грн. компенсації за порушення майнових авторських прав і 830 (вісімсот тридцять) грн. 45 коп. судового збору.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 (04080. м. Київ, вул. Фрунзе, 23; ідентифікаційний код 23729809) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. штрафу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 у справі № 910/13003/15 залишено без змін.

23.10.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 у справі № 910/13003/15 видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.02.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 у справі № 910/13003/15 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

29.02.2016 матеріали справи № 910/13003/15 надійшли до Господарського суду міста Києва та згідно автоматизованої системи документообігу передані на розгляд судді Прокопенко Л.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2016 (суддя Прокопенко Л.В.) прийнято справу № 910/13003/15 до провадження, судове засідання призначено на 05.04.2016 за участю представників сторін.

04.04.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав письмові пояснення та клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю Ворнер Мьюзік Україна, Приватного підприємства Світова музика, Товариства з обмеженою відповідальністю Умиг Мьюзік та витребувати додаткові докази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2016 залучено до участі у справі у якості третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю Ворнер Мьюзік Україна, Приватне підприємство Світова музика, Товариство з обмеженою відповідальністю Умиг Мьюзік.

Розгляд справи неодноразово відкладався згідно п.п. 1-2 ст. 77 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 у звязку із прийняттям Верховною Радою України Постанови про звільнення судді Прокопенко Л.В. проведено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого справу № 910/13003/15 передано на розгляд судді Бондарчук В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 дану справу прийнято до провадження суддею Бондарчук В.В. та призначено її до розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін на 17.10.2016.

29.09.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник ТзОВ Умиг Мьюзік подав письмові пояснення.

13.10.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду від представника позивача також надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.10.2016 розгляд справи відкладено та призначено судове засіданні на 07.11.2016, повторно зобовязано третю особу-2 та третю особу-3 надати письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог та докази на підтвердження викладених обставин.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача та третьої особи-1 заперечив проти задоволення позову.

Представники третіх осіб-2,3,4 у судове засідання не зявились, причин неявки суду не повідомили, однак про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялися, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень та списком згрупованих поштових відправлень з відтиском штемпеля поштового відділення від 20.10.2016.

Приймаючи до уваги, що треті особи-2,3,4 були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників третіх осіб-2,3,4 не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.11.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи-1, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Державна організація Українське агентство з авторських та суміжних прав є організацією колективного управління, яка діє на підставі Статуту, затвердженого наказом Державної служби інтелектуальної власності від 10.10.2014 року № 440-н, Свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України Про облік організацій колективного управління № 3/2003 від 22.08.2003 року та відповідно до положень ст. 47-49 Закону України Про авторське право і суміжні права (далі - Закон) управляє на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права.

Відповідно до своїх повноважень, передбачених положеннями статей 47-49 Закону, позивач на території України управляє виключними майновими авторськими правами, на підставі чого укладає з юридичними та фізичними особами угоди (надає дозволи) на використання творів авторів (в тому числі шляхом публічного виконання), проводить збір, розподіл і виплату авторської винагороди, вчиняє| захист порушених авторських прав.

Згідно ст. 45 Закону, суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами, зокрема, через організацію колективного управління.

Частиною 1 ст. 47 Закону передбачено, що суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління.

У відповідності до ч. 4 ст. 47 Закону, організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів. Організації колективного управління можуть доручати на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями управляти на колективній основі за кордоном майновими правами українських суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі й про взаємне представництво інтересів.

Згідно підпункту "г" ч. 1 ст. 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права", організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Разом з тим така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

У випадку, якщо організація колективного управління звертається на захист прав фізичних осіб, такий спір розглядається в порядку цивільного судочинства. Якщо ж вона звертається на захист юридичних осіб, то, залежно від суб'єктного складу, спір розглядається в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 49 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо в організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України "Про авторське право і суміжні права" - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Так, на підтвердження повноважень Державної організації Українське агентство з авторських та суміжних прав на колективне управління виключними майновими авторськими правами Broadcast Music, Inc. (далі - ВМІ) способом публічного виконання спірних музичних творів свідчить укладений між сторонами договір про взаємне представництво інтересів від 31.12.2004 року, умовами якого передбачено, що ВМІ передає Агентству виключне право на території України видавати дозволи на будь-яке виконання - публічне виконання, публічне сповіщення (в тому числі ретрансляція) та публічний показ творів - музичні композиції з текстом або без тексту (в тому числі рингтони), але сюди не включаються драматичні права, право на виконання музично-драматичних творів, право представляти індивідуальні твори в драматичних постановках або право використовувати музику, на яку є дозвіл відповідно до даного договору, у будь-якому іншому контексті, що може являти собою використання «великих прав» за даним договором.

Відповідно до п. 10 статті ІІІ, в редакції додаткової угоди від 11.03.2013 року до договору, Агентство з метою ідентифікації музичних творів з репертуару іншої сторони даного договору може використовувати інформацію з CIS-Net (мережа баз даних (також званих вузлами) побудованих на основі Стандартів CIS, а також із WID (база даних інформації про музичні твори) та IPI (база даних, що містить інформацію про зацікавлених осіб, їх імена (включаючи сценічні), їх права).

Також, на підтвердження повноважень Державної організації Українське агентство з авторських та суміжних прав на колективне управління виключними майновими авторськими правами Компанії Performing Right Society Limited (далі - PRS) способом публічного виконання спірних музичних творів свідчить укладений між сторонами договір про взаємне представництво інтересів, умовами якого передбачено, що згідно з даним договором PRS надає ДО УААСП невиключне право видавати на території, на якій діє остання, необхідні дозволи на всі види публічного виконання музичних творів з текстом або без тексту, що охороняються згідно з національним законодавством, двосторонніми угодами та багатосторонніми міжнародними конвенціями в галузі авторського права (копірайт, інтелектуальна власність і т.п.) як тих, що діють нині, так і таких, що будуть прийняті і наберуть чинності під час дії даного договору.

За умовами даного договору термін «публічне виконання» включає будь-які звукові супроводи та виконання, доступні для слухового сприйняття публіки в будь-якому місці на території, на якій діє кожне з договірних товариств, якими б засобами і яким би чином це не досягалось, включаючи як засоби вже відомі і такі, що використовуються, так і ті, що можуть бути винайдені і почати використовуватись в період чинності даного договору. Термін «публічне виконання» включає в себе, зокрема: живе виконання за допомогою інструментів чи голосу; виконання за допомогою інструментів чи голосу; виконання за допомогою механічних засобів, таких як фонографічні записи, магнітні стрічки, магнітні плівки та звукові доріжки (магнітні та інші); таке, що передається засобами проекції (звукові фільми), в передачах організацій мовлення (такі, як радіо і телебачення, передані напряму або ретрансльовані, та ін.), а також за допомогою засобів бездротового прийому (радіо- і телеприймачів, та телепоглинаючих засобів тощо та аналогічних засобів та обладнання і т. ін.)

Відповідно до ст. 2 договору, невиключне право видавати дозволи на виконання, як це передбачено ст. 1, уповноважує кожне товариство в обсязі його повноважень, які випливають з даного договору, а також з його власного статуту та правил, а також національного законодавства країни або країн, у яких діє товариство, зокрема:

- дозволяти або забороняти як від свого імені, так і від імені зацікавленого власника авторського права, публічні виконання творів з репертуару іншого товариства, а також надавати усі необхідні дозволи на такі виконання;

- предявляти та підтримувати від свого імені, так і від імені зацікавленого власника авторського права будь-які судові позови проти будь-яких фізичних або юридичних осіб, органів виконавчої влади або інших органів, що несуть відповідальність за неправомірне виконання відповідних творів; вести справи, укладати мирові угоди, передавати спори на арбітражний розгляд, звертатися до суду, спеціального чи адміністративного трибуналу.

Даний договір вступає в силу з 01.06.2006 та відповідно до положень статті 14, діє до 31.12.2007, якщо тільки його не буде припинено будь-якою із сторін повідомленням рекомендованим листом до закінчення цього періоду (п.1 ст. 13 договору).

Також, до договору про взаємне представництво інтересів укладено додаток І, додаток ІІ, додаткові угоди від 30.12.2006, від 01.11.2007, від 07.07.2010, від 28.04.2012 та від 20.03.2013.

Зокрема, додатковою угодою від 01.11.2007, сторони внесли зміни до статті 13 договору та виклали її в наступній редакції:

За умовами дотримання положень статті 14 даний договір продовжує діяти до тих пір, поки його не буде припинено яким-небудь із товариств шляхом надсилання письмового повідомлення не менше ніж за три місяці. Будь-яке з товариств матиме можливість обмежити припинення умов правом на виконання стосовно лише однієї або кількох наступних форм використання; онлайнове та мобільне використання, супутникове сповіщення, кабельна ретрансляція програм, сповіщуваних через супутників.

Крім того, Державна організація Українське агентство з авторських та суміжних прав є постійним і повноважним членом міжнародної неурядової організації Міжнародна конфедерація авторських та композиторських товариств (CISAC), заснованої у 1926 році з метою забезпечення захисту творців духовних цінностей і координації технічної діяльності між товариствами авторів та композиторів. Зазначене підтверджується, зокрема, листом Міжнародної конфедерації авторських та композиторських товариств (CISAC) від 02.04.2013 року, в якому зазначено, що ДП УААСП (правонаступником якого є Державна організація Українське агентство з авторських та суміжних прав) є визнаним членом CISAC з 15.12.2000 року та зобовязане діяти згідно з правилами CISAC. Кожне товариство має повну детальну інформацію щодо кожного члена та кожного твору створеного його членами. Інформація про твори, надана членами кожного товариства також надається кожному товариству-партнеру. Товариства можуть отримати дані за допомогою юридично дійсних та аутентичних електронних баз даних, які складають частину мережевого проекту Загальна Інформаційна Система CISAC (CIS-net), наприклад: товариство до якого належить певний композитор, автор або видавець, може бути визначене, якщо звернутися до так званого каталогу Зацікавлених Сторін (більш відома як ІРІ). Управління ІРІ було передано швейцарському товариству SUISA. ІРІ електронна база даних, яка вміщує інформацію про композиторів, авторів та видавців творів, які захищені авторським правом, і яка надається товариством SUISA для всіх товариств світу у електронному вигляді.

Також, між SUISA Швейцарським товариством з прав авторів на музичні твори, як власником і менеджером ІРІ Системи, та Державним підприємством Українське агентство з авторських та суміжних прав (правонаступником якого є Державна організація Українське агентство з авторських та суміжних прав), як користувачем, була укладена Угода користувачів ІРІ, відповідно до якої користувачу надано доступ до системи ІРІ.

З виписок із системи ІРІ вбачається, що авторські майнові права на твори I Have Nothing (власник: Foster David W та Jenner Linda Thompson), «Cant Pretend» (власник: Odell Tom Peter), «Unintended (власник: Bellamy Matthew James), знаходяться в управлінні іноземних організацій колективного управління Performing Right Society Limited та BROADCAST MUSIC, INC (BMI). Відповідно до договорів про взаємне представництво інтересів укладених між вище зазначеними іноземними організаціями колективного управління та Державною організацією Українське агентство з авторських та суміжних прав, на території України авторськими майновими правами щодо перелічених творів управляє Державна організація Українське агентство з авторських та суміжних прав.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про те, що Державна організація Українське агентство з авторських та суміжних прав (далі Агентство) здійснює колективне управління виключними майновими авторським правами Компаній Performing Right Society Limited та BROADCAST MUSIC, INC (BMI) на перелічені вище музичні твори.

Так, до майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із захистом прав інтелектуальної власності, використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Відповідно до наказу Державної організації Українське агентство з авторських та суміжних прав № Ф/12/15 від 27.03.2015 «Про проведення фіксації» на виконання ст. 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права», з метою здійснення фіксації порушення авторських прав під час публічного сповіщення творів з репертуару Державної організації Українське агентство з авторських та суміжних прав, направлено начальника відділу моніторингу та фіксації правопорушень авторського права управління зборів авторської винагороди Державної організації Українське агентство з авторських та суміжних прав ОСОБА_7 29.03.2015 о 20 год. 55 хв. на фіксацію на матеріальні носії (аудіо та/або відео) факту публічного сповіщення творів в прямому ефірі телеканалу « 1+1» (Товариство з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 у формі товариства з обмеженою відповідальністю). Результати фіксації оформити у вигляді «Акту».

Як стверджує позивач, актом фіксації публічного сповіщення творів від 29.03.2015, складеним уповноваженим представником Державної організації Українське агентство з авторських та суміжних прав ОСОБА_7 та відеозаписом публічного сповіщення на відеокамеру було встановлено, що в ефірі телеканалу 1+1, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 у формі товариства з обмеженою відповідальністю (ТРК Студія 1+1), 29.03.2015 з 21 год. 01 хв. до 21 год. 59 хв. здійснено публічне сповіщення музичних творів, I Have Nothing (власник: Foster David W та Jenner Linda Thompson), «Cant Pretend» (власник: Odell Tom Peter), «Unintended (власник: Bellamy Matthew James).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказує, що використання відповідачем вищевказаних музичних творів у власній господарській діяльності відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди, чим порушено авторські права, передбачені вимогами п. «а», статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Згідно п. 3 ст. 426 ЦК України, використання обєкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання обєкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що враховуючи приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або обєкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як встановлено судом вище, на підтвердження факту використання відповідачем творів, «I Have Nothing» (власник: Foster David W та Jenner Linda Thompson), «Cant Pretend» (власник: Odell Tom Peter), «Unintended (власник: Bellamy Matthew James) в ефірі телеканалу « 1+1», який належить Товариству з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 у формі товариства з обмеженою відповідальністю (ТРК Студія 1+1) з 21 год. 01 хв. до 21 год. 59 хв., позивачем надано відеозапис публічного сповіщення та акт фіксації від 29.03.2015.

У процесі провадження у справі судом здійснено дослідження наданих доказів, зокрема, відеозапису фіксації факту порушення відповідачем авторських прав на публічне сповіщення, з приводу чого суд відзначає наступне.

З проведеного відеозапису вбачається, що публічне сповіщення музичних творів відбулося на телеканалі 1+1 29.03.2015 у складі передачі Голос країни-5 у період з 21 год. 01 хв. до 21 год. 59 хв.

На підтвердження правомірності використання вказаних вище обєктів відповідач зазначає, що твори під назвою, «I Have Nothing» (власник: Foster David W та Jenner Linda Thompson), «Cant Pretend» (власник: Odell Tom Peter), «Unintended (власник: Bellamy Matthew James) могли демонструватися лише у складі цілісного аудіовізуального твору Голос країни-5, при цьому, відповідач набув права на публічне сповіщення аудіовізуального твору Голос країни-5 на підставі договору від 01.09.2014 про виробництво творів до передачі (уступки) майнових.

Так, 01.09.2014 між Іноземним підприємством 1+1 Продакшн (далі - виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 (далі - замовник) укладено договір про виробництво творів до передачі (уступки) майнових прав, за умовами якого передбачено, що замовник доручає, а виробник бере на себе зобовязання з виробництва телепередачі на основі формату The voice of 5 та подальшої передачі (уступки) виключних майнових авторських прав на телепередачу.

На умовах і в порядку, передбачених договором, замовник доручає, а виробник бере на себе зобовязання з виробництва рекламних фото-, аудіо- та/або відеоматеріалах, призначених для популяризації передачі, її просування і демонстрації та подальшої передачі (уступки) виключних майнових авторських прав на їх використання (п. 2.2 договору);

Відповідно до п. 3.1 договору, ціна договору включає в себе вартість виробництва телепередачі (включаючи вартість виключних майнових прав на телепередачу) та вартість виробництва рекламних матеріалів (включаючи вартість виключних майнових прав на рекламні матеріали) и визначається сторонами в додатку до договору, який є його невідємною частиною і підписується сторонами одночасно з договором.

Договір набирає чинності з дати його підписання, вказаної на першій сторінці договору та діє до повного виконання сторонами своїх обовязків за договором, а частині реалізації замовником виключних майнових прав на телепередачу та рекламні матеріали протягом всього строку охорони таких майнових прав (п. 10.1 договору).

Крім того, 31.03.2015 між Іноземним підприємством 1+1 Продакшн (далі - виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» (далі - замовник) підписано акт, яким підтверджується, що протягом березня місяця 2015 року виробник передав, а замовник прийняв твори та виключні майнові права на них, а саме: виробництво передачі Голос країни-5, включаючи вартість виключних майнових прав на передачу, випуск 1-4; вартість послуг з ПДВ становить 8 250 000, 00 грн.

Відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 17 Закону України "Про авторське право і суміжні права", якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору. За оприлюднення і кожне публічне виконання, показ, демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального твору, його здавання у майновий найм і (або) комерційний прокат його примірників за всіма авторами аудіовізуального твору зберігається право на справедливу винагороду, що розподіляється і виплачується організаціями колективного управління або іншим способом.

Автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

11.02.2015 між Іноземним підприємством 1+1 Продакшн (далі - компанія) та ПП Світова музика (далі - правовласник) укладено Ліцензійний договір № 11/02/15, за умовами якого правовласник надає компанії на умовах, визначених ліцензійним договором, дозвіл на використання творів з каталогу правовласника у передачах, а компанія зобовязується виплатити винагороду (роялті) правовласнику за надання дозволу на використання творів відповідно до умов ліцензійного договору.

Відповідно до п. 2.2. договору, термін дії дозволу на використання творів з каталогу правовласника компанією встановлений сторонами відповідно до п. 1.4., тобто з 01.01.2015 по 31.12.2015 (обидві дати включно).

Керуючись п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони домовились, що положення даного договору застосовуються до відносин сторін, що виникли раніше, а саме з 01.01.2015 року.

Ліцензійний договір набирає чинності з 01.01.2015 і діє до 31.12.2015 (пункт 5.1 ліцензійного договору).

Відповідно до звіту до Ліцензійного договору № 11/02/15 від 11.02.2015 на підставі вказаного договору Іноземним підприємством 1+1 Продакшн та ПП Світова музика було погоджено перелік творів для використання, зокрема твір I Have Nothing, авторами якого є Foster David W та Jenner Linda Thompson; доля правовласника 25 %.

01.04.2015 між Іноземним підприємством 1+1 Продакшн (далі - ліцензіат) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ворнер Мьюзік Україна (далі - ліцензіар) укладено ліцензійний договір № WMU-010415, за умовами якого, ліцензіар передає ліцензіату невиключні права (авторські та/або суміжні) на використання музичних творів (твори) та/або фонограм, які зазначені в додатку до ліцензійного договору, який є невідємною його частиною, способами, вказаними в пункті 1.2 ліцензійного договору та в обємі, вказаному в пункті 1.3 ліцензійного договору (ліцензійні права), а ліцензіат зобовязується використовувати твори/фонограми відповідно до умов ліцензійного договору та виплачувати ліцензіару винагороду за використання ліцензійними правами в розмірі вказаному в ліцензійному договорі та додатку до нього. Ліцензійні права, вказаних в ліцензійному договорі надаються ліцензіаром ліцензіату без передачі права власності, володіння, відчуження або будь-якого іншого розпорядження такими творами/фонограмами.

Відповідно до п. 1.5. ліцензійного договору, ліцензіат має право передавати (субліцензувати) ліцензійне право на використання творів/фонограм, отриманих за ліцензійним договором, третім особам, які здійснюють виробництво телепередач для наступного включення в ефір телевізійних каналів ТЕТ, 2+2, 1+1, Плюс Плюс, Бигуди, УНИАН.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання представниками та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2015, але не може бути припинений раніше виконання сторонами своїх зобов'язань за ліцензійним договором. Керуючись п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони домовились, що положення даного договору поширюються на взаємовідносини сторін, які виникли раніше, а саме з 01.01.2015.

Продовження строку дії даного договору оформлюються додатковою угодою до нього або окремим договором та підписується сторонами (пункт 11.1 ліцензійного договору).

Відповідно до додатку №2 до ліцензійного договору № WMU-010415 від 01.04.2015 на підставі вказаного договору ліцензіар передав ліцензіату невиключні авторські та суміжні права на твори/фонограми для використання в телепередачі під назвою Голос країни-5, а саме:

- твір I Have Nothing, авторами якого є Foster David W та Jenner Linda Thompson; доля авторських прав на музику твору 37,5 %; доля авторських прав на текст твору 37,50 %; строк дії ліцензійного права з 01.01.2015 по 31.12.2015;

- твір Cant Pretend, автором якого є Odell Tom Peter; доля авторських прав на музику твору 100 %; доля авторських прав на текст твору 100 %; строк дії ліцензійного права з 01.01.2015 по 31.12.2015;

- твір Unintended, автором якого є Bellamy Matthew Jame; доля авторських прав на музику твору 100 %; доля авторських прав на текст твору 100 %; строк дії ліцензійного права з 01.01.2015 по 31.12.2015.

Також, 03.04.2015 між Іноземним підприємством 1+1 Продакшн (далі - ліцензіат) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ворнер Мьюзік Україна (далі - ліцензіар) підписано акт № 2 до ліцензійного договору № WMU-010415 від 01.04.2015.

Крім того, 03.06.2015 між Іноземним підприємством 1+1 Продакшн (далі - компанія) та Товариством з обмеженою відповідальністю УМИГ Мьюзік (далі - правовласник) укладено ліцензійний договір № LCTV/A-24, за умовами якого правовласник надає компанії в користування невиключні авторські та/або суміжні права на використання творів та/або фонограм (права), перелік яких зазначено в додатку до Ліцензійного договору від 03.06.2015, для створення передач; компанія не має права передавати (субліцензувати) ліцензійне право на використання творів та/або фонограм, отриманих за Ліцензійним договором від 03.06.2015, третім особам, які здійснюють виробництво аудіовізуальних творів, а саме передач Голос країни-5 для наступного включення в ефір телевізійних каналів ТЕТ, 2+2, 1+1, Плюс Плюс, Бигуди, УНИАН.

Відповідно до п. 1.4. договору, керуючись п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони домовились, що положення даного договору поширюються на відносини сторін, які виникли раніше. Строк дії прав зазначених у п.п. 1.1. та 1.2. даного договору починається з 01.01.2015 та закінчується 31.12.2015 (включно).

Ліцензійний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та засвідчення їх печатками та припиняє свою дію до повного виконання сторонами своїх обовязків за даним договором (п. 8.1. договору).

Відповідно до додатку № 1 до Ліцензійного договору № LCTV/A-24 від 03.06.2015на підставі вказаного договору ІП 1+1 Продакшн та ТОВ УМИГ Мьюзік було погоджено перелік творів для використання в телепередачі під назвою Голос країни-5: твір I Have Nothing (виконавець за каталогом: Whitney Houston; композитор/автор тексту (фізична особа): Foster David W та Jenner Linda Thompson); доля авторських прав на публічне сповіщення 18,75%; доля авторських прав на синхронізацію 37,5 %.

Відповідно до ч. 1 статті 1109 Цивільного кодексу України, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У випадках, передбачених ліцензійним договором, може бути укладений субліцензійний договір, за яким ліцензіат надає іншій особі (субліцензіату) субліцензію на використання об'єкта права інтелектуальної власності. У цьому разі відповідальність перед ліцензіаром за дії субліцензіата несе ліцензіат, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Предметом ліцензійного договору не можуть бути права на використання об'єкта права інтелектуальної власності, які на момент укладення договору не були чинними.

Права на використання об'єкта права інтелектуальної власності та способи його використання, які не визначені у ліцензійному договорі, вважаються такими, що не надані ліцензіату.

У разі відсутності в ліцензійному договорі умови про територію, на яку поширюються надані права на використання об'єкта права інтелектуальної власності, дія ліцензії поширюється на територію України.

Якщо в ліцензійному договорі про видання або інше відтворення твору винагорода визначається у вигляді фіксованої грошової суми, то в договорі має бути встановлений максимальний тираж твору. Умови ліцензійного договору, які суперечать положенням цього Кодексу, є нікчемними.

Разом з тим, судом встановлено, що умови та положення ліцензійного договору № WMU-010415 від 01.04.2015 розповсюджуються на відносини сторін, які виникли раніше, а саме, з 01.01.2015, у той час як публічне сповіщення музичних творів I Have Nothing, Cant Pretend, Unintended у складі аудіовізуального твору "Голос країни-5" відбулось 29.03.2015.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

При цьому, суд відзначає, що приписи ст. 1109 Цивільного кодексу України, не містить обмежень щодо застосування у договорах про відчуження майнових прав та ліцензійних договорах положень частини третьої статті 631 ЦК України.

За таких обставин, доводи позивача щодо незаконного використання відповідачем музичних творів не знаходять свого підтвердження наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, відповідно задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Крім того, відповідно до п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

За подання касаційної скарги, Товариством з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 у формі товариства з обмеженою відповідальністю сплачено судовий збір у розмірі 2 192, 40 грн., при цьому, постановою Вищого господарського суду України від 23.02.2016 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 у формі товариства з обмеженою відповідальністю задоволено частково, відповідно суд приходить до висновку про стягнення з Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 у формі товариства з обмеженою відповідальністю 1 096, 20 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 41, літера А, офісне приміщення 1,2,3, ідентифікаційний код - 31025266) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія Студія 1+1 у формі товариства з обмеженою відповідальністю (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 23, ідентифікаційний код - 23729809) 1 096 (одну тисячу девяносто шість) грн. 20 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 09.11.2016.

Суддя Бондарчук В.В.