донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

31.10.2016 справа №905/1856/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 представник за довіреністю б/н від 09.08.2016 р. ОСОБА_6 представник за довіреністю №ББУ/ДУ193/ББ/15 від 10.12.2015 р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ,м.Добропілля, м.Білицьке, Донецька область

на рішення господарського суду Донецької області
від10.08.2016 (повний текст 15.08.2016 р.)
у справі№ 905/1856/16 (суддя Л.Д. Подколзіна)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Карнеол, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ,м.Добропілля, м.Білицьке, Донецька область
простягнення 89 538, 36 грн.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю КАРНЕОЛ, м. Харків звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Білицьке, м.Добропілля, Донецька область про стягнення за договорами поставки №ДУ-2014/86-КП від 02.01.2014 р. суму основної заборгованості у розмірі 18 702,21 грн., суму пені у розмірі 4 341,34 грн., 3% річних у розмірі 769,82 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 6 664,93 грн., №ДУ-2014/232-КП від 11.02.2014 р. суму основної заборгованості у розмірі 35 347,20 грн., суму пені у розмірі 8 662,92 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 13 597,33 грн., 3% річних у розмірі 1 452,61 грн. та судові витрати.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.08.2016 року по справі №905/1856/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю КАРНЕОЛ, м.Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Білицьке, м.Добропілля, Донецька область про стягнення за договорами поставки №ДУ-2014/86-КП від 02.01.2014 р. суму основної заборгованості у розмірі 18 702,21 грн., суму пені у розмірі 4 341,34 грн., 3% річних у розмірі 769,82 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 6 664,93 грн., №ДУ-2014/232-КП від 11.02.2014 р. суму основної заборгованості у розмірі 35 347,20 грн., суму пені у розмірі 8662,92 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 13 597,33 грн., 3% річних у розмірі 1452,61 грн. та судові витрати задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Білицьке, м.Добропілля, Донецька область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КАРНЕОЛ, м.Харків за договором поставки №ДУ-2014/86-КП від 02.01.2014 р. суму основної заборгованості у розмірі 18 702,21 грн., 3% річних у розмірі 769,82 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 6 664,93 грн., за договором №ДУ-2014/232-КП від 11.02.2014 р. суму основної заборгованості у розмірі 35 347,20 грн., суму інфляційних нарахувань у розмірі 13 597,33 грн., 3% річних у розмірі 1452,61 грн. ( всього 76 534, 10 грн. ) та судові витрати у розмірі 1 378 грн.

Не погодившись з винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ,м.Добропілля,м.Білицьке, Донецька область звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою за змістом якої просить рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2016 року по справі №905/1856/16 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю КАРНЕОЛ, м.Харків у повному обсязі. Заявником скарги надано клопотання про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України, а висновки господарського суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 12.09.2016р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддів Бойченко К.І., Стойка О.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 13.09.2016 р. було відновлено пропущений процесуальний строк. Прийнято апеляційну скаргу у справі №905/1856/16 до провадження. Справу призначити до розгляду на: 31.10.2016 р. о 10:15 год.

21.10.2016 р. через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який було розглянуто судовою колегією та долучено до матеріалів справи, за змістом якого останній вважає апеляційну скаргу відповідача на рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. необґрунтованою та безпідставною, у звязку з чим вважає, що апеляційної інстанції наявні всі підстави для відхилення апеляційної скарги відповідача та залишення в силі рішення суду першої інстанції прийнятого у даній справі.

Розпорядженням керівника апарату суду №1459 від 26.10.2016 р. у звязку з неможливістю розгляду справи суддею-членом колегії ОСОБА_7 через перебування у відпустці на дату слухання справи 31.10.2016р. було призначено повторний автоматизований розподіл справи №905/1856/16.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 26.10.2016р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Чернота Л.Ф., суддів Стойка О.В., Радіонова О.О.

Представник позивача у судовому засіданні 31.10.2016 р. вважав рішення суду законним та обґрунтованим, тому просив залишити його без змін, апеляційну скаргу-без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення аналогічні, викладеним в апеляційній скарзі.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1,99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №905/1856/16.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.01.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Карнеол, м.Харків, -постачальник- та Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля, м.Білицьке, Донецька область покупець - було укладено договір поставки № ДУ-2014/86-КП, відповідно до п.п.1.1.,1.2 якого постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі по тексту-продукція), а покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену йому у власність продукцію у відповідності до передбачених договором умов.

Розділом 4 сторони узгодили строки та умови поставки продукції. Поставка продукції відбувається партіями в асортименті, кількості,у строки, за ціною та якісними показниками, погодженими сторонами у договорі та специфікаціях до нього, які є невідємною частиною вказаного договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції однорідної за своїми якісними показниками, яка супроводжується одним документом щодо якості та/або товарно-супровідним документом.

Відповідно до п.4.2 договору поставка продукції відбувається на умовах DDP, відповідно до ІНКОТЕРМС-2000, з урахуванням умов та поправок, зазначених у специфікаціях. Місце призначення також погоджується сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами підписані специфікації від 26.06.2014р., 15.08.2014р.,19.12.2014р. на поставку товару, за якими сторони погодили поставку продукції, а саме, лакофарбову продукцію та побутову техніку, із зазначенням їх найменування, номенклатурного номеру, кількісних та якісних показників, ціни, умов поставки та оплати.

За змістом п.2 вказаних Специфікацій розрахунок за поставлену постачальником продукцію відбувається покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 90 календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції.

Відповідно до п.8.1. договору, він набирає чинності з дати його підписання уповноваженими сторонами та дійсний до 31.12.2014 р. У разі не виконання або неналежного виконання сторонами своїх зобовязань, термін дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Договір та специфікації підписані обома сторонами без зауважень та скріплені печатками підприємств. Сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма істотними умовами договору. Отже, договір вважається укладеним.

Позивач виконав умови зазначеного договору та специфікацій до нього та поставив відповідачу товар на суму 18 702,21 грн. на підставі довіреностей на отримання цінностей № 798 від 10.07.2014, №39 від 21.08.2014, № 3 від 13.01.2015р., що підтверджується видатковими накладними №000000340 від 11.07.2014, № 798 від 29.07.2014, №414 від 22.08.2014, № 20 від 20.01.2015р., товарно-транспортними накладними №1107-07 від 11.07.2014, №2907-02 від 29.07.2014, №7002 від 26.08.2014, №7058 від 20.12.2014.

Отже, з урахуванням умов оплати, вказаних у специфікаціях, за видатковою накладною №000000340 від 11.07.2014 відповідач повинен був оплатити товар до 08.10.2015р., №798 від 29.07.2014 до 26.10.2014, №414 від 22.08.2014, до 19.11.2014р., № 20 від 20.01.2015р. до 19.04.2015р.

До теперішнього часу відповідачем не надано доказів до матеріалів справи, у розумінні ст.ст. 33,36 ГПК України, щодо відмови від поставленого товару або прийняття його на зберігання.

За таких обставин, відповідач в порушення умов договору свої зобовязання за договором не виконав, вартість поставленої продукції у строки встановлені договорами та специфікаціями до них не сплатив.

Позивач нарахував та заявив до стягнення суму основного боргу за договором поставки № ДУ-2014/86-КП від 02.01.2014 р. у сумі 18 702,21 грн.

Також, 11.02.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Карнеол, м.Харків, -постачальник- та Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля, м.Білицьке, Донецька область покупець- було укладено договір поставки № ДУ-2014/232-КП, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію, а саме: кондиціонери та побутову техніку, а покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену йому у власність продукцію у відповідності до передбачених договором умов.

Із матеріалів справи вбачається, що сторонами за договором № ДУ-2014/232-КП від 11.02.2014 р. були складені і підписані специфікації від 01.07.2014р. та від 08.12.2014 р на поставку товару, за якими сторони погодили поставку продукції, а саме, лакофарбову продукцію та побутову техніку, із зазначенням їх найменування, номенклатурного номеру, кількісних та якісних показників, ціни, умов поставки та оплати. (а.с. 51-52)

Відповідно до положень п.2 вказаних специфікацій розрахунок за поставлену постачальником продукцію відбувається покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 90 календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції.

Отже, позивачем на підставі довіреностей на отримання матеріальних цінностей №766 від 02.07.2014., №1412 від 22.12.2014 р., поставлено на адресу відповідача продукцію на загальну суму 35 347,20 грн., що підтверджується видатковими накладними №000000348 від 14.07.2014р., №543 від 22.12.2014 р., транспортними накладними №7434 від 14.07.2014 р., №4679 від 26.12.2014 р.

З урахуванням умов оплати, вказаних у специфікаціях, за видатковою накладною №000000348 від 14.07.2014р. відповідач повинен був оплатити товар до 10.10.2015р., №543 від 22.12.2014 р. до 27.03.2015 р.

Відповідачем не надано доказів до матеріалів справи, у розумінні ст.ст. 33,36 ГПК України, щодо відмови від поставленого товару або прийняття його на зберігання.

Отже, відповідач в порушення умов договору свої зобовязання за договором не виконав, вартість поставленої продукції у строки встановлені договорами та специфікаціями до них не сплатив.

Позивач нарахував та заявив до стягнення суму основного боргу за договором поставки № ДУ-2014/232-КП від 11.05.2014 р. у розмірі 35 347,20 грн.

За своєю правовою природою договори що були укладі між позивачем та відповідачем, є договорами поставки.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно норм ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Суд першої інстанції правомірно відхилив посилання відповідача на те, що представником покупця не вказана на видатковій накладній дата приймання продукції. Оскільки в порушення умов договору представник відповідача не поставив дату приймання продукції, тому датою приймання продукції вважається дата вказана в накладній.

Також судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання відповідача на відсутність підпису уповноваженої на отримання продукції особи, ОСОБА_8, на видаткових накладних є безпідставними. Оскільки в матеріалах справи представлені належним чином оформлені довіреності на отримання матеріальних цінностей виданих на імя уповноважених осіб, що збігаються з особами, які згідно з видатковими накладними, отримали продукцію. Останні підписані керівником, скріплені печаткою підприємства. Довіреність на імя ОСОБА_8 у матеріалах справи відсутня, а копії видаткових накладних посилання на вказану особу не містять.

Крім того, представлені видаткові та товарно-транспортні накладні підписані обома сторонами без жодних зауважень, містять всі необхідні відомості про продукцію, про її фактичне отримання уповноваженими особами та є належними доказами передачі позивачем та приймання відповідачем спірної продукції.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензії за вих. №2206/01 від 22.06.2015 р. та №3003/02 від 30.03.2016 р. із вимогою сплатити заборгованість за договорами поставки та пеню за час прострочення.(а.с. 59-64)

Оскільки сума основного боргу підтверджена матеріалами справи, а відповідач в ході розгляду цієї справи не надав суду першої інстанції доказів сплати або доказів правомірності своїх дій щодо такої не сплати, апеляційна інстанція вважає, що позовна вимога про стягнення основної заборгованості у розмірі 54 049,41 грн., яка складається із суми основного боргу за договором поставки № ДУ-2014/86-КП від 02.01.2014 р. у розмірі 18 702,21 грн., та суми основного боргу за договором поставки № ДУ-2014/232-КП від 11.05.2014 р. у розмірі 35 347,20 грн. доведена, обґрунтована, підтверджена доданими документами та підлягає задоволенню судом.

Крім того, позивачем нараховано за договором поставки № ДУ-2014/86-КП від 02.01.2014 року до стягнення суму пені 4341,34 грн., за договором поставки № ДУ-2014/232-КП від 11.02.2014 р. у сумі 8 662,92 грн., а всього суму пені у розмірі 13 004,26 грн. відповідно до п.6.6. договорів.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. ( 612 ЦК України)

Факт прострочення виконання грошового обовязку з оплати вартості товару підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. ( ст.ст. 610, 611 ЦК України)

Положеннями статті 549 ЦК України встановлено, що неустойка (штраф, пеня) це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожень день прострочення виконання.

За умовами ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо періодів визначення нарахування пені та правомірної відмови господарським судом Донецької області у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 13 004,26 грн. у звязку з тим, що станом на момент звернення до суду сплив строк позовної давності та відповідачем було заявлене відповідне клопотання.

Крім того, позивачем до суду першої інстанції було заявлено вимоги про стягнення інфляційних витрат у сумі 20 262,26 грн. Господарський суд Донецької області на підставі статті 625 Цивільного кодексу України з урахуванням періоду здійснення розрахунків, правомірно дійшов висновку, про стягнення інфляційних інфляційних витрат у сумі 20262,26 грн., у повному обсязі.

Також позивач заявив до стягнення 3% річних у сумі 769,82 грн. за договором поставки № ДУ-2014/86-КП від 02.01.2014 року, та у сумі 1452, 61 грн. за договором поставки № ДУ-2014/232-КП від 11.02.2014 р., а всього у сумі 2 222,43 грн.

З урахуванням того, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати товару, нарахування 3% річних проведене позивачем з дотриманням загальних правил (методики) нарахування та з урахуванням строків оплати, визначених в п.5.1 договору, наданий арифметично обґрунтований розрахунок річних, господарський суд першої інстанції правомірно задовольнив вимоги позивача щодо стягнення 3% річних у сумі 2 222,43 грн. в повному обсязі.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2016 року у справі №905/1856/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ, м.Добропілля, м.Білицьке, Донецька область на рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. у справі №905/1856/16 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 10.08.2016 р. у справі №905/1856/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді О.О. Радіонова

ОСОБА_2

Надруковано 5 прим.

1 позивачу

1 відповідачу

1 ДАГС

1 у справу

1 ГСДО