ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2016 р.Справа № 5024/2357/2011
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Жекова В.І., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників провадження у справі про банкрутство:

арбітражний керуючий Сашин О.А. за посвідченням;

від ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" - Колібабчук О.А. за довіреністю;

від прокуратури - Лянна О.А. за посвідченням;

від ПАТ "Державний ощадний банк України" - Ворошило О.О.

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 23.08.2016

у справі №5024/2357/2011

за заявою прокурора Комсомольського району м. Херсона в інтересах держави в особі Херсонського обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Приватного підприємства "Вікторія Люкс"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 23.11.2011 за заявою Прокурора Комсомольського району м. Херсона в інтересах держави в особі Херсонського обласного управління ВАТ "Державний ощадний банк України" порушено провадження у справі про банкрутство приватного підприємства "Вікторія Люкс".

Постановою господарського суду Херсонської області від 08.12.2011 визнано грошові вимоги Херсонського обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в розмірі 37121,01 грн., визнано банкрутом Приватне підприємство "Вікторія Люкс", відкрито ліквідаційну процедуру, призначено арбітражного керуючого Бєлоусова Ігоря Валентиновича ліквідатором банкрута, тощо.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 16.05.2012 року суд припинив повноваження ліквідатора Бєлоусова І.В. та зобов'язав Головне управління юстиції в Херсонській області надати кандидатуру нового ліквідатора для призначення у справу.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 12.06.2016 призначено ліквідатором банкрута Приватного підприємства "Вікторія Люкс" арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 16.07.2015, зокрема, припинено повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 залишено без змін ухвалу господарського суду Херсонської області від 16.07.2015.

Постановою Вищого господарського суду України від 01 грудня 2015р. (т.5, а.с.68-73) ухвала господарського суду Херсонської області від 16 липня 2015р. та постанова Одеського апеляційного господарського суду від 27 серпня 2015р. в частині припинення повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Сашина О.А. скасована, справа в цій частині передана на новий розгляд до господарського суду Херсонської області.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 15.01.2016 припинено повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича з урахуванням поданої ним заяви про дострокове припинення повноважень відповідно до п. 4 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

23.02.2016 арбітражний керуючий Сашин О.А. подав до господарського суду Херсонської області заяву про затвердження оплати послуг та відшкодування його витрат у сумі 146145,46 грн. за період з 12.06.2012 по 10.02.2016 року.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 15.03.2016 провадження у справі стосовно розгляду заяви арбітражного керуючого Сашина О.А. про затвердження звіту про оплату послуг та відшкодування витрат припинено, з тих підстав, що арбітражним керуючим до звернення з заявою до господарського суду, звіт не подавався на розгляд комітету кредиторів.

11.05.2016 арбітражний керуючий Сашин О.А. повторно звернувся до господарського суду Херсонської області з заявою про затвердження оплати послуг, відшкодування його витрат у сумі 149553,86 грн. за період з 12.06.2012 по 05.05.2016.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 (суддя Пригуза П.Д.) заяву арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича про нарахування оплати послуг та відшкодування витрат за період виконання ним повноважень ліквідатора з 12.06.2012 по 15.01.2016 року задоволено частково, затверджено звіт арбітражного керуючого Сашина О.А. про нарахування оплати послуг в сумі 87 591,60 грн., звіт в частині відшкодування витрат за період виконання Сашиним О.А. повноважень ліквідатора задоволено частково в сумі 7 383,00 грн. В іншій частині вимоги про затвердження витрат відхилено.

В мотивах оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції посилаючись на приписи ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, що діяла до 18.01.2013 року) погодився з нарахованою ліквідатором та затвердженою комітетом кредиторів сумою оплати послуг виходячи з визначених законом двох мінімальних заробітних плат, що діяли у відповідний період часу на загальну суму 87 591, 60 грн. Щодо витрат понесених арбітражним керуючим у ліквідаційній процедурі, судом першої інстанції відзначено, що Сашиним О.А. зараховано до витрат ліквідаційної процедури фактичні витрати у справі, а також витрати на телефонний зв'язок, витрати на пальне за поїздки на власному автотранспорті, а також витрати на квитки на автобус при переїздах з м. Миколаєва до м. Херсона, витрати на інтернет послуги, тощо. Однак, як відзначив місцевий господарський суд, перевіривши належність та відносність понесених арбітражним керуючим витрат, суд погодився із запереченнями комітету кредиторів щодо відмови у визнанні витрат на зв'язок, інтернет на загальну суму 2130, 00грн. та витрат, що за твердженнями Сашина О.А., понесені ним за договорами на бухгалтерські послуги у сумі 7 180, 00грн, юридичні та консультаційні послуги на суму 41861, 00грн., що на загальну суму складає 51 171, 00 грн.

Враховуючи наведене, посилаючись на приписи ч. ч. 12, 14 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, що діяла до 18.01.2013 року) та рішення комітету кредиторів від 08.06.2016, господарським судом Херсонської області затверджено оплату послуг арбітражного керуючого Сашина О.А. у сумі 87 591, 60 грн. та частково витрати арбітражного керуючого Сашина О.А., понесені ним під час здійснення ліквідаційної процедури у сумі 7 383,00 грн.

Не погоджуючись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернувся арбітражний керуючий Сашин Олександр Андрійович з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Херсонської області від 23 серпня 2016 року по справі №5024/2357/2011 в частині відмови у відшкодуванні витрат арбітражного керуючого на бухгалтерські послуги та юридичні й консультаційні послуги, прийняти нове рішення, яким затвердити витрати на бухгалтерські послуги згідно договору в розмірі 7 180,00 грн., затвердити витрати на консультаційні, юридичні та інформаційні послуги, представництво у судах, органах Державної влади, органах Державної виконавчої служби України, послуги із складання проектів процесуальних та інших правових документів згідно договору в розмірі 41 861,00 грн., встановити що нарахування оплати послуг арбітражного керуючого Сашина O.A. здійснене за період з 12.06.2012 року по 17.07.2015 року, визнати звіт в частині відшкодування витрат за період виконання Сашиним O.A. повноважень ліквідатора, та задовольнити в сумі 10 791,40 грн.

В апеляційній скарзі, арбітражний керуючий Сашин О.А. зазначає, що погоджується з рішенням суду в частині відмови витрат пов'язаних на телефонний зв'язок та послуги інтернет. Однак, скаржник не згоден з рішенням суду стосовно відмови у визнанні витрат на бухгалтерські послуги у сумі 7 180,00 грн. та юридичні послуги у сумі 41861 грн.

Скаржник вважає, що зазначене рішення суду прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України та без врахування фактичних обставин справи та зібраних у справі доказів, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, посилаючись на абз. 4 п. 4 ст. 3-1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» апелянт зазначає, що арбітражний керуючий має право залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їх діяльності за рахунок боржника. Так. за твердженням апелянта, діючи в інтересах як боржника (банкрута) так й кредиторів 27 червня 2012 року арбітражним керуючим був укладений договір з бухгалтером на предмет правильності та відповідності кредиторських вимог дійсності. У зв'язку з чим бухгалтером було проведено перевірку визнаних кредиторських вимог та встановлено, а згодом підтверджено рішенням суду, а саме ухвалою господарського суду Херсонської області від 14.02.2013 р., що кредиторські вимоги ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» які були визнані попереднім ліквідатором боржника в розмірі 779 782,81 грн., не відповідають дійсності та безспірні вимоги кредитора ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» складають 301 081, 73 грн. Згідно договору винагорода бухгалтеру складає 1,5% від суми зменшення кредиторських вимог. Даний відсоток винагороди зумовлений тим, що б заохотити бухгалтера зробити безспірні висновки, які будуть підтверджені рішенням суду. За твердженням апелянта, оскільки висновки бухгалтера надали можливість зменшити кредиторські вимоги на 478 701, 09 грн. (ухвала суду від 14 лютого 2013 року) арбітражний керуючий 28.02.2013 року, сплатив бухгалтеру 7 180,00 грн.

Стосовно витрат на юридичні та консультативні послуги, апелянт зазначає, що діючи в інтересах як боржника (банкрута) так й кредиторів 01 липня 2012 року арбітражним керуючим був укладений договір з приватним підприємцем на предмет надання консультаційних, юридичних та інформаційних послуг, представництво у судах, органах Державної влади, органах Державної виконавчої служби України, послуг із складання проектів процесуальних та інших правових документів, із розрахунку одна мінімальна заробітна платня на місяць. За сприянням приватного підприємця, який знаходиться в м. Херсоні, зокрема виникла можливість економити час ліквідатора на відрядження до м. Херсона, та оперативно вирішувати усі питання які невід'ємно пов'язані з провадженням у даній справі.

Як відзначає скаржник, участь приватного підприємця з надання консультативних та інших послуг надали можливість отримати рішення суду (№667/2056/15-ц) за допомогою якого є велика вірогідність вивести підприємство з процедури банкрутства погасивши усі борги, (вірогідність підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно де вбачається, що ОСОБА_8 належать об'єкти житлової нерухомості, ІНФОРМАЦІЯ_1, що розташований: АДРЕСА_1 що складається з 55 об'єктів, арбітражний керуючий, сплатив приватному підприємцю на підставі Договору від 01.07.2012 р., додаткових угод та актів виконаних робіт 41 861,00 грн.

Також, за твердженням апелянта, судом першої інстанції допущено арифметичну помилку у оскаржуваній ухвалі, так апелянт зазначає, що у абзаці 1 арк. 2 суд вказує, що від арбітражного керуючого Сашина O.A. надійшла заява про затвердження оплати послуг, відшкодування його витрат у сумі 149 553,86 грн. У абзаці 2 арк. 4 ця сума вже складає 146 145,46 грн. Таким чином, арбітражний керуючий вважає, що був позбавлений 3 408,40 грн. проти яких суд не заперечує. (Суд визнав 7 383,00 грн. + 3 408,40 грн. помилка = 10 791,40 грн.).

До того ж, скаржник вважає, що місцевим господарським судом невірно визначено термін нарахування оплати послуг. Так, апелянт відзначає, що у абзаці 6, 7 арк. 3 суд вказує, що арбітражний керуючий Сашин O.A. здійснював повноваження ліквідатора у цій справі у період з 12.06.2012 року по 15.01.2016 р. Як вбачається зі звіту ліквідатора про нарахування оплати послуг та про здійснені витрати у період здійснення своїх повноважень ліквідатором нарахована оплата послуг виходячи з визначений законом двох мінімальних плат, що діяли у відповідний період часу на загальну суму 87 591,60 грн. Однак, скаржник зазначає, що арбітражним керуючим розрахунок оплати послуг здійснено за період з 12.06.2012 року по 17.07.2015 року. Таким чином, за твердженням апелянта, з 18.07.2015 року по 15.01.2016 року арбітражним керуючим розрахунок оплати послуг не робився, а відповідно не подавався на затвердження суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.10.2016 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича на ухвалу господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 по справі №5024/2357/2011 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду №839 від 04.11.2016 призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку із перебуванням судді Богатиря К.В. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2016 для розгляду апеляційної скарги арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича на ухвалу господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 по справі №5024/2357/2011 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Жекова В.І., Мишкіної М.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.11.2016 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича на ухвалу господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 по справі №5024/2357/2011 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Жекова В.І., Мишкіної М.А.

У судовому засіданні від 07.11.2016 р. скаржник підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на їх задоволенні.

Представники ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль", ПАТ "Державний ощадний банк України" та прокуратури заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити ухвалу господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 без змін.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши у судовому засіданні апелянта, представників ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль", ПАТ "Державний ощадний банк України" та прокуратури, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України, апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Положеннями ч. 2 ст. 41 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у новій редакції, положення Закону, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, враховуючи те, що боржника приватне підприємство "Вікторія Люкс" визнано банкрутом постановою господарського суду Херсонської області від 08.12.2011, колегією суддів до спірних правовідносин застосовується редакція Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що була чинна до 19.01.2013 року.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013) арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) - фізична особа, яка має ліцензію, видану в установленому законодавством порядку, та діє на підставі ухвали господарського суду. Ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Статтею 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013) визначено, якщо інше не передбачено цим Законом, арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів.

Якщо інше не передбачено цим Законом, арбітражні керуючі діють на підставі ліцензії арбітражного керуючого, виданої уповноваженим органом у порядку, встановленому законом.

Арбітражний керуючий має право скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу; звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом; отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом; залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їх діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами; запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об'єднань, а від громадян - за їх згодою; отримувати з державного реєстру застав інформацію про майно боржника, яке є предметом застави; подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх обов'язків; виконувати інші дії відповідно до закону.

Арбітражний керуючий зобов'язаний здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність конфлікту інтересів; аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на ринках; в порядку, установленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення; виконувати інші повноваження, передбачені цим Законом.

При реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за період від дня винесення господарським судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і до дня першого засідання комітету кредиторів, на якому встановлюється розмір оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, здійснюється кредитором або боржником, за заявою якого порушено справу, у максимальному розмірі, визначеному цією статтею.

Кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого затверджується рішенням комітету кредиторів та ухвалою господарського суду. Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.2016 арбітражний керуючий Сашин О.А. звернувся до господарського суду Херсонської області із заявою про затвердження оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період з 12.06.2012 по 05.05.2016 в якій просив затвердити оплату послуг та відшкодування витрат в розмірі 149 553,86 грн., з яких 87 591,60 грн. оплата послуг арбітражного керуючого ліквідатора ПП «Вікторія Люкс» за період з 16.06.2012 року по 17.07.2015 року; 7 180,00 грн. витрати на бухгалтерські послуги згідно договору; 41 861,00 грн. витрати на консультаційні, юридичні та інформаційні послуги представництво у судах, органах Державної влади, органах Державної виконавчої служби України, послуги із складання проектів процесуальних та інших правових і документів згідно договору; 996,27 грн. витрати у 2012 році; 1927,38 грн. витрати у 2013 році; 1677,45 грн. витрати у 2014 році; 4515,44 грн. витрати у 2015 році; 3804,72 грн. витрати у 2016 році.

Арбітражний керуючий у своїй заяві зазначив, що за період з 16.06.2012 року по 17.07.2015 року розмір оплати послуг арбітражного керуючого складає 87 591,60 грн., з розрахунку двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення повноважень ліквідатора ПП «Вікторія Люкс».

До того ж, арбітражний керуючий Сашин О.А. зазначив, що з 12.06.2012 по 05.05.2016 поніс витрати у розмірі 61 962,26 грн., які складаються, зокрема, з витрат на бухгалтерські послуги згідно договору, витрат на консультаційні, юридичні та інформаційні послуги представництво у судах, органах Державної влади, органах Державної виконавчої служби України, послуги із складання проектів процесуальних та інших правових і документів згідно договору, поштових витрат, витрат на послуги телефонного зв'язку та інтернету, витрат на відрядження та добових на відрядження, сплату судового збору, витрат на проїзд, тощо.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржувану ухвалу, з урахуванням рішення комітету кредиторів від 08.06.2016, затвердив оплату послуг арбітражного керуючого Сашина О.А. у сумі 87 591, 60 грн. та частково витрати арбітражного керуючого Сашина О.А., понесені ним під час здійснення ліквідаційної процедури у сумі 7 383,00 грн.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що арбітражний керуючий Сашин О.А. виконував повноваження ліквідатора приватного підприємства "Вікторія Люкс" з 12.06.2016 до 15.01.2016 та у відповідності до приписів ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013) має право на отримання оплати послуг арбітражного керуючого за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень у розмірі не менше двох мінімальних заробітних плат.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про затвердження, зокрема, оплати послуг ліквідатора приватного підприємства "Вікторія Люкс" арбітражним керуючим Сашиним О.А. було заявлено суму у розмірі 87 591,60 грн., яка розрахована за період з 16.06.2012 по 17.07.2015 із розрахунку двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення повноважень ліквідатора боржника.

Як вбачається з протоколу зборів комітету кредиторів приватного підприємства "Вікторія Люкс" від 08.06.2016, останнім було вирішено затвердити оплату послуг арбітражного керуючого Сашина О.А. у сумі 87 591,60 грн. за проведену процедуру ліквідації за рахунок активів боржника.

Отже, з урахуванням наявних матеріалів справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно затверджено оплату послуг арбітражного керуючого Сашина О.А. у сумі 87 591, 60 грн., оскільки, розрахунок такої оплати здійснено з урахуванням вимог ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013), затверджено комітетом кредиторів та не оспорюється скаржником.

Щодо понесених арбітражним керуючим Сашиним О.А. витрат під час здійснення ліквідаційної процедури, судова колегія відзначає, що судом першої інстанції відмовлено, зокрема, у задоволенні витрат пов'язаних на телефонний зв'язок та послуги інтернет.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, а саме додатків до заяви арбітражного керуючого Сашина О.А. про затвердження оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, останнім у якості доказів понесення витрат на телефонний зв'язок та послуги інтернет було надано картки поповнення рахунку. Однак, судова колегія вважає, що дані докази не можуть підтверджувати факт користування послугами телефонного зв'язку та інтернету саме арбітражним керуючим Сашиним О.А. та того, що означені витрати були понесені арбітражним керуючим саме під час здійсненні повноважень ліквідатора приватного підприємства "Вікторія Люкс", а тому, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні витрат арбітражного керуючого у цій частині, що й не оспорюється самим апелянтом.

Щодо часткової відмови у задоволенні витрат арбітражного керуючого Сашина О.А., понесених ним під час здійснення ліквідаційної процедури, зокрема, в частині відмови судом у відшкодуванні витрат арбітражного керуючого на бухгалтерські послуги та юридичні й консультаційні послуги, судова колегія зазначає наступне.

Так, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про затвердження оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, арбітражний керуючий Сашин О.А. зазначив, що діючи в інтересах як боржника (банкрута) так й кредиторів 27 червня 2012 року арбітражним керуючим був укладений договір з бухгалтером на предмет правильності та відповідності кредиторських вимог дійсності. У зв'язку з чим бухгалтером було проведено перевірку визнаних кредиторських вимог та встановлено, а згодом підтверджено рішенням суду, а саме ухвалою господарського суду Херсонської області від 14.02.2013 р., що кредиторські вимоги ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» які були визнані попереднім ліквідатором боржника в розмірі 779 782,81 грн., не відповідають дійсності та безспірні вимоги кредитора ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» складають 301 081, 73 грн. Згідно договору винагорода бухгалтеру складає 1,5% від суми зменшення кредиторських вимог. Даний відсоток винагороди зумовлений тим, що б заохотити бухгалтера зробити безспірні висновки, які будуть підтверджені рішенням суду. За твердженням апелянта, оскільки висновки бухгалтера надали можливість зменшити кредиторські вимоги на 478 701, 09 грн. (ухвала суду від 14 лютого 2013 року) арбітражний керуючий 28.02.2013 року, сплатив бухгалтеру 7 180,00 грн.

Стосовно витрат на юридичні та консультативні послуги, арбітражний керуючий у своїй заяві зазначив, що діючи в інтересах як боржника (банкрута) так й кредиторів 01 липня 2012 року арбітражним керуючим був укладений договір з приватним підприємцем на предмет надання консультаційних, юридичних та інформаційних послуг, представництво у судах, органах Державної влади, органах Державної виконавчої служби України, послуг із складання проектів процесуальних та інших правових документів, із розрахунку одна мінімальна заробітна платня на місяць. За сприянням приватного підприємця, який знаходиться в м. Херсоні, зокрема виникла можливість економити час ліквідатора на відрядження до м. Херсона, та оперативно вирішувати усі питання які невід'ємно пов'язані з провадженням у даній справі.

Арбітражний керуючий відзначив, що участь приватного підприємця з надання консультативних та інших послуг надали можливість отримати рішення суду (№667/2056/15-ц) за допомогою якого є велика вірогідність вивести підприємство з процедури банкрутства погасивши усі борги, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно де вбачається, що ОСОБА_8 належать об'єкти житлової нерухомості, ІНФОРМАЦІЯ_1, що розташований: АДРЕСА_1 що складається з 55 об'єктів, арбітражний керуючий, сплатив приватному підприємцю на підставі Договору від 01.07.2012 р., додаткових угод та актів виконаних робіт 41 861,00 грн.

Суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі погодився із запереченнями комітету кредиторів щодо відмови у визнанні витрат понесених арбітражним керуючим за договорами на бухгалтерські послуги у сумі 7 180, 00 грн. та юридичні та консультаційні послуги на суму 41861, 00 грн.

Судова колегія вважає такий висновок господарського суду Херсонської області правомірним, з наступних підстав.

Так, приписами ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013) визначено, якщо інше не передбачено цим Законом, арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів.

При реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013) ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Отже, виходячи із змісту ст.ст. 3-1, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013) арбітражним керуючим є особа яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не повинна вчиняти дій, що призводять до збільшення заборгованості боржника, що мають негативні наслідки у тому числі для кредиторів.

Разом з чим, колегія суддів вважає, що арбітражним керуючим Сашиним О.А.., який відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повинен володіти спеціальними знаннями, у тому числі юридичними або економічними та на якого як ліквідатора покладено обов'язки щодо розгляду вимог кредиторів та здійснення заходів спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, у тому числі й шляхом пред'явлення позовів до третіх осіб, безпідставно укладено договори на бухгалтерські послуги та юридичні та консультаційні послуги, що призвело до додаткового збільшення витрат у ліквідаційній процедурі та відповідно заборгованості боржника на 49041 грн.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту прийому виконаних робіт від 26.02.2013 р. (т.5, а.с. 175) даний акт був складений про те, що згідно договору бухгалтер провів перевірку розміру кредиторської заборгованості та встановив не відповідність, надав консультацію стосовно не відповідності, сам розрахунок, а також сприяв у підготовці до судового засідання стосовно розгляду визнання/не визнання кредиторських вимог. Однак, судова колегія відзначає, що даний акт, як й договір на бухгалтерські послуги не містять жодних посилань щодо того кредиторські вимоги якого саме кредитора були перевірені бухгалтером, не містять матеріали справи й розрахунку який за твердженням арбітражного керуючого Сашина О.А. був проведений бухгалтером, а посилання скаржника на зменшення розміру кредиторський вимог ухвалою господарського суду Херсонської області від 14.02.2013 на підставі саме розрахунку здійсненого бухгалтером не знайшли свого підтвердження, оскільки, у мотивах даної ухвали відсутні будь-які посилання на розрахунки або висновку бухгалтера. Натомість у мотивах даної ухвали відзначено, що у визнанні частини грошових вимог в розмірі 478 701,09 грн. відмовлено з підстав відсутності документів, які підтвердили би наявність цих грошових вимог, безспірність та розмір. Зокрема, ліквідатор вважає, що грошові вимоги кредитора не можуть підтверджуватися лише копіями судового рішення про стягнення суми, а й оригіналами (належними копіями) виконавчих документів та постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про стан виконання рішення суду.

Таким чином, посилання скаржника на те, що кредиторські вимоги ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» було зменшено саме на підставі розрахунку здійсненого бухгалтером на підставі договору від 27.06.2012 не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними матеріалами справи.

Щодо витрат на юридичні та консультаційні послуги, як вже було зазначено вище, саме на ліквідатора боржника покладено обов'язки щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту, у тому числі й підготовка позовів до судів усіх інстанцій та здійснення інших повноважень, що пов'язані із розглядом даних справ, а безпідставне укладення договорів на надання послуг, виконання яких покладено відповідно до закону на арбітражного керуючого призводить до збільшення заборгованості боржника, у якого відсутні майнові активи.

До того ж, колегія суддів відзначає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження перерахування та отримання виконавцями грошових коштів а договорами на бухгалтерські послуги у сумі 7 180, 00 грн. та юридичні та консультаційні послуги на суму 41861, 00 грн.

Крім того, судова колегія відзначає, що договір про надання юридичних та консультаційних послуг був укладений 01.07.2012, до створення комітету кредиторів у справі, однак, ліквідатором додатковими угодами №1 від 31.01.2012, №2 від 31.12.2013, №3 від 31.12.2014 договір було пролонговано без погодження такої пролонгації з комітетом кредиторів.

Щодо посилання скаржника на те, що провадження у даній справі порушено за ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013), тобто, за процедурою, що не передбачає створення комітету кредиторів, колегія суддів зазначає наступне.

Дійсно, положення ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013) за якою порушено провадження у справі про банкрутство приватного підприємства "Вікторія Люкс" не передбачає обов'язкового створення комітету кредиторів, однак, за положеннями ст. 3-1Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013) при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів, а тому не повідомлення кредиторів про укладення договорів на бухгалтерські послуги у сумі 7 180, 00 грн. та юридичні та консультаційні послуги на суму 41861, 00 грн. є порушенням інтересів кредиторів. До того ж, положення як ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013) так й закону про банкрутство взагалі не забороняють створення у справі про банкрутство комітету кредиторів, а тому, у разі створення комітету кредиторів, арбітражний керуючий зобов'язаний повідомляти та погоджувати додаткові витрати з кредиторами.

Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у затвердженні витрат арбітражного керуючого Сашина О.А., понесених ним під час здійснення ліквідаційної процедури, а саме відшкодуванні витрат арбітражного керуючого на бухгалтерські послуги та юридичні й консультаційні послуги.

Щодо посилань скаржника на те, що судом першої інстанції допущено арифметичну помилку у оскаржуваній ухвалі, а саме, у абзаці 1 арк. 2 суд вказав, що від арбітражного керуючого Сашина O.A. надійшла заява про затвердження оплати послуг, відшкодування його витрат у сумі 149 553,86 грн. У абзаці 2 арк. 4 ця сума вже складає 146 145,46 грн. Таким чином, арбітражний керуючий вважає, що був позбавлений 3 408,40 грн. проти яких суд не заперечує. (Суд визнав 7 383,00 грн. + 3 408,40 грн. помилка = 10 791,40 грн.), колегія суддів зазначає наступне.

Звертаючись до суду першої інстанції з заявою про затвердження оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, арбітражним керуючим Сашиним О.А. було включено до витрат понесених у ліквідаційній процедурі за лютий 2016 року поштові витрати у розмірі 14,90 грн., 20 грн. за витяг з Державного реєстру речових прав виданий арбітражному керуючому Глуховському О.Ю. 19.04.2016, витрати за березень 2016 року, а саме 13,50 грн. поштовім витрати, а також витрати за квітень 2016 у сумі 3360 грн., з яких 90 грн. вартість проїзду до м. Херсон та до м. Миколаїв для участі у засіданні комітету кредиторів від 19.04.2016, 275 грн. добові на відрядження від 19.04.2016 та 3000 грн. за надання правової допомоги.

Однак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не було допущено арифметичної помилки, як на то посилається скаржник та обґрунтовано не взято до уваги дані витрати, оскільки, останні понесені арбітражним керуючим Сашиним О.А. поза межами справи про банкрутство приватного підприємства "Вікторія Люкс" з тих підстав, що повноваження арбітражного керуючого Сашина О.А. як ліквідатора боржника було припинено ухвалою господарського суду Херсонської області від 15.01.2016 року, у той час як заявлені до затвердження витрати нараховані арбітражним керуючим з лютого по квітень 2016.

Також, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на те, що місцевим господарським судом невірно визначено термін нарахування оплати послуг, не заслуговують на увагу, оскільки, місцевим господарським судом у абзаці 6, 7 арк. 3 оскаржуваної ухвали дійсно зазначено, що арбітражний керуючий Сашин O.A. здійснював повноваження ліквідатора у цій справі у період з 12.06.2012 року по 15.01.2016 р., що є вірним та підтверджується матеріалами справи. Разом з цим, затверджуючи звіт арбітражного керуючого Сашина О.А. про нарахування оплати послуг, судом було затверджено суму в розмірі в сумі 87 591,60 грн., тобто, суму яка була нарахована та подана на затвердження арбітражним керуючим саме за період з 16.06.2012 по 17.07.2015.

Відповідно до ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано заяву арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича про нарахування оплати послуг та відшкодування витрат за період виконання ним повноважень ліквідатора з 12.06.2012 по 15.01.2016 року задоволено частково, затверджено звіт арбітражного керуючого Сашина О.А. про нарахування оплати послуг в сумі 87 591,60 грн. та задоволено частково звіт в частині відшкодування витрат за період виконання Сашиним О.А. повноважень ліквідатора в сумі 7 383,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що наведені в апеляційній скарзі порушення допущенні судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, а мотиви апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Отже, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 є законною та обґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича.

Щодо клопотання арбітражного керуючого Сашина О.А. в якому останній просив звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 та повернути судовий збір у розмірі 1378 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За вимогами п.2 ч.7 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати на 01 січня 2016 року складає 1378 грн.

Апелянтом відповідно до квитанції №159 від 10.10.2016 було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 у розмірі 1378 грн.

Однак, скаржник вважає, що даний судовий збір підлягає поверненню останньому, оскільки він є інвалідом війни третьої групи та одночасно учасником бойових дій, що підтверджується відповідними копіями посвідчень, що додані до апеляційної скарги, а тому звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України „Про судовий збір".

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 5 Закону України „Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, звільнених від сплати судового збору.

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; позивачі - у справах про стягнення аліментів; позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні"; особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов'язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги; позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення; громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб; інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи; інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів; позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; виборці - у справах про уточнення списку виборців; військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов'язаних з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків; учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав; позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту"; фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 12.06.2016 призначено ліквідатором банкрута приватного підприємства "Вікторія Люкс" арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича.

Ухвалами господарського суду Херсонської області від 13.11.2012, 21.05.2013, 21.11.2013, 22.04.2014 та 14.10.2014 повноваження ліквідатора приватного підприємства "Вікторія Люкс" арбітражного керуючого Сашина Олександра Андрійовича продовжувались.

Відтак, справа №5024/2357/2011 в рамках якої була прийнята оскаржувана ухвала не є справою пов'язаною із порушенням прав Сашина О.А. як учасника бойових дій, а тому, колегія суддів вважає, що передбачена п. 13 ст. 5 Закону України „Про судовий збір" підстава для звільнення від сплату судового збору та повернення його скаржнику відсутня.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 23.08.2016 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Жеков В.І.

Суддя Мишкіна М.А.