ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" жовтня 2016 р. Справа №925/447/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси скарги публічного акціонерного товариства «Азот» на постанову державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 22.09.2016р. по справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «РЕМА», м. Дніпропетровськ, вул. Журналістів, 7, оф. 818

до публічного акціонерного товариства «Азот», м. Черкаси, вул. Першотравнева, буд. 72

про стягнення 79 189,01 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від заявника: ОСОБА_1 за довіреністю;

від стягувача: участі не брав;

ВДВС: участі не брав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «НВК «РЕМА» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення заборгованості за поставлену продукцію виробничо-технічного призначення згідно договору поставки №226-411 від 02.04.2015р. на умовах відстрочення кінцевого розрахунку 5 банківських днів, в розмірі 79189,01 грн., в тому числі: 54900,00 грн. основного боргу, 19 145,46 грн. пені, 3 367,20 грн. інфляційних, 1 776,35 грн. - 3% річних, та відшкодування судових витрат.

Рішенням суду від 02.06.2016р. позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016р. рішення суду від 02.06.2016р. змінено.

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2016р. було видано наказ.

28.09.2016р. до суду надійшла скарга публічного акціонерного товариства «Азот» на постанову державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 22.09.2016р., в якій просить суд:

- визнати постанову від 22.09.2016р. у виконавчому провадженні №52230606 про стягнення з ПАТ «Азот» витрат на проведення виконавчих дій в сумі 93,45 грн. незаконно;

- скасувати постанову від 22.09.2016р. у виконавчому провадженні №52230606 про стягнення з ПАТ «Азот» витрат на проведення виконавчих дій в сумі 93,45 грн.

Скарга призначена до розгляду у судовому засіданні.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарг.

Заявник (скаржник) вимоги підтримав та просив скаргу задовольнити. Вказав, що після отримання 19.09.2016р. постанови ВДВС від 14.09.2016р. про відкриття виконавчого провадження по стягненню заборгованості на користь ТОВ «НВК «Рема», боржник 22.09.2016р. самостійно сплатив заборгованість, добровільно виконавши рішення суду та вимогу державного виконавця в установлений ним строк.

В той же день 22.09.2016р. - державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ПАТ «Азот» витрат на проведення виконавчих дій в сумі 93,45 грн.

Заявник вважає, що постанова ВДВС винесена з порушенням, оскільки погіршує права заявника, нівелює його право на добровільне виконання рішення суду в установлений державним виконавцем строк.

Представник стягувача в засідання не зявився, витребувані документи не надав, вимоги не заперечив.

Представник ВДВС в засідання не зявився, витребувані документи виконавчого провадження не надав, вимоги не заперечив.

Суд враховує, що обовязок доведення правомірності своїх дій лежить на органу, дії якого оскаржуються.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника боржника, господарський суд Черкаської області дійшов до висновку, що скарга боржника підлягає до задоволення з огляду на таке.

Посадові особи органів державної влади мають діяти лише у спосіб, визначений законом, про що вказано в ст. 19 Конституції України.

Рішення суду, ухвалене іменем держави, є обовязковим до виконання на всій території держави відповідно до вимог Конституції України, ст. 115 ГПК України.

Згідно ч.4 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

У відповідності до частини 1 та частини 2 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушень прав та інтересів фізичних і юридичних осіб.

Крім того, як передбачено статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний неупереджено вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За таких обставинах, законодавство України про виконавче провадження гарантує як стягувачу так і боржнику рівність прав під час виконавчого провадження та гарантії їх захисту, що обумовлено проведенням з боку державного виконавця неупередженого та об'єктивного провадження виконавчих дій, а також вжиття всіх необхідних заходів для реалізації прав та інтересів обох сторін у виконавчому провадженні.

Статтею 1212 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарга на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9.13 своєї постанови від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розяснив, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На момент прийняття ВДВС спірної постанови рішення суду було виконано, борг добровільно сплачено позивачу без виконавчих дій, підстав для стягнення витрат на проведення виконавчих дій немає. До того ж державний виконавець не обґрунтував розмір та вартість виконавчих дій, які намагався стягнути з боржника.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства господарський суд вважає доводи божника, приведені ним в обґрунтування скарги - правомірними, тому скаргу боржника належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Азот» на постанову державного виконавця Придніпровського відділу ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 22.09.2016р. задовольнити.

Визнати постанову від 22.09.2016р. у виконавчому провадженні №52230606 про стягнення з ПАТ «Азот» витрат на проведення виконавчих дій в сумі 93,45 грн. незаконно.

Скасувати постанову від 22.09.2016р. у виконавчому провадженні №52230606 про стягнення з ПАТ «Азот» витрат на проведення виконавчих дій в сумі 93,45 грн.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому Законом порядку.

Ухвалу направити стягувачу, боржнику та Придніпровському відділу ДВС міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Суддя Г.М. Скиба