КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р. Справа№ 910/1469/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Власова Ю.Л.

Корсакової Г.В.

за участю представників сторін:

від ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»: Яцук С.В.;

від УК «Екосорб»: не з'явився;

від ТОВ «ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС»: Чабан В.І. , Свідло Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 у справі № 910/1469/13 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Ярмак О.М., суддя Босий В.П., суддя Якименко М.М.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 таким, що не підлягає виконанню

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до Українського консорціуму "Екосорб"

про стягнення заборгованості в сумі 109 750 189,66 грн.

за зустрічним позовом Українського консорціому "Екосорб"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про стягнення заборгованості в сумі 3 986,72 грн.

за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС", яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про стягнення 29 438 646,90 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 у справі № 910/1469/13 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі № 910/1469/13 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що всупереч вимогам ст. 117 Господарського процесуального кодексу України заявником не наведено конкретних та чітких обставин наявності підстав, з якими законодавство пов'язує можливість визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що за наслідками з'ясування обставин для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в розумінні господарського процесуального законодавства, заявником не було доведено перед судом належними та достатніми доказами того, що наказ Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі № 910/1469/13 видано помилково або ж факту відсутності обов'язку боржника повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою місцевого господарського суду, апелянт звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 - скасувати, а заяву про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі № 910/1469/13 таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, зроблені судом в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи, оскаржувана апелянтом ухвала прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт наголошував на тому, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам апелянта про те, що заявник просив задовольнити заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню з підстав видачі дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 помилково. Підстава видачі його помилково і є ухвала Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 якою відновлено строк пред'явлення наказу господарського суду міста Києва 19.09.2013 та ухвалено видати дублікат наказу. Проте, апелянт вказує, що стаття 120 Господарського процесуального кодексу України чітко визначає умови видачі дублікату наказу, зокрема якщо стягував звернувся про це до закінчення до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Натомість, стягувач звернувся до суду із завою про відновлення строку пред'явлення наказу до виконання у 2016 році, а строк пред'явлення наказу встановлений був до 19.09.2014, тобто після закінчення строку на його пред'явлення.

Крім того, стягувач просив видати дублікат наказу. З урахуванням наведених обставин апелянт наголошував, що звернення ТОВ «Екомонтажсервіс» із заявою про відновлення строку пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу - є неналежним способом захисту порушеного права.

Також, апелянт вказував на те, що у державного виконавця були відсутні всі підстави для виконання дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013, оскільки на думку апелянта, у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Вищенаведені порушення стали причиною подвійного списання з банку грошових коштів, оскільки стягував неодноразово пред'являв наказ, дублікат наказу Господарського суду міста Києва до виконання.

Також, апелянт вказував на те, що оскаржувана ухвала суперечить п. 17 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, оскільки сторонам не роз'яснено право її оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 у справі № 910/1469/13 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді Корсакова Г.В. та Власов Ю.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 поновлено апелянту строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 у справі № 910/1469/13 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 11.10.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 продовжено строк розгляду спору у справі № 910/1469/13 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 на 15 днів, розгляд апеляційної скарги відкладено на 25.10.2016.

25.10.2016 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду (канцелярію) від ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс» надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс», в якому заперечував проти апеляційної скарги, просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, як таку, що винесена з дотриманням норм процесуального права. Так, ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс» вказував на те, що апелянтом жодним чином не доведено наявність обумовлених ст. 117 Господарського процесуального кодексу України підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання 25.10.2016 з'явився представник апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги. Просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити заяву про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі № 910/1469/13 таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, в судове засідання 25.10.2016 з'явились представники ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс», які надали пояснення по суті заявленої апеляційної скарги та наголошували на відсутності обумовлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

УК «Екосорб» в судове засідання 25.10.2016 своїх представників - не направив, причин неявки представників - не повідомив. Про розгляд апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу у справі № 910/1469/13 повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення ухвали про порушення апеляційного провадження - 929; поштове повідомлення про вручення ухвали від 11.10.2016 - 899). Через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду (канцелярію) заяв та клопотань не подавав.

Дослідивши матеріали справи, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, встановленого ч. 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи те, що УК «Екосорб» був повідомлений про призначене судове засідання, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу в судовому засіданні, призначеному на 25.10.2016, за наявними у справі матеріалами.

Частиною шостою статті 106 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути залишена без змін, виходячи із наступного.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2013, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013:

- відмовлено у задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" ;

- частково задоволено зустрічний позов Українського консорціуму "Екосорб", а саме: присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м.Київ, пров. Шевченка, 12, ) на користь Українського консорціуму "Екосорб" (03170, м. Київ, бул. Ромена Ролана, 7, ) 2957 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 60 коп. основного боргу, 1276 (одну тисячу двісті сімдесят шість) грн. 38 коп. судового збору (з вказівкою видати наказ у цій частині у відповідності до статті 116 Господарського процесуального кодексу Україні);

- задоволено частково вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, а сааме: присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м.Київ, пров. Шевченка, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 18/7, ) 24 696 000 (двадцять чотири мільйони шістсот дев'яносто шість тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 57 732 (п'ятдесят сім тисяч сімсот тридцять дві) грн. 91 коп. судового збору (з вказівкою видати наказ у цій частині у відповідності до статті 116 Господарського процесуального кодексу Україні);

19.09.2013 Господарським судом міста Києва на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2013, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2013, видано наступні накази:

- наказ від 19.09.2013 № 910/1469/13 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м.Київ, пров. Шевченка, 12, ) на користь Українського консорціуму "Екосорб" (03170, м. Київ, бул. Ромена Ролана, 7, ) 2957 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят сім) грн. 60 коп. основного боргу, 1276 (одну тисячу двісті сімдесят шість) грн. 38 коп. судового збору; строк пред'явлення до виконання - до 11.09.2014;

- наказ від 19.09.2013 № 910/1469/13 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м.Київ, пров. Шевченка, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 18/7, ) 24 696 000 (двадцять чотири мільйони шістсот дев'яносто шість тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 57 732 (п'ятдесят сім тисяч сімсот тридцять дві) грн. 91 коп. судового збору; строк пред'явлення до виконання - до 11.09.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 у справі № 910/1469/13, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2016:

- задоволено заяву ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс» про відновлення пропущеного строку та видачу дублікату наказу;

- відновлено строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі № 910/1469/13 про стягнення Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м.Київ, пров. Шевченка, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 18/7, ) 24 696 000 (двадцять чотири мільйони шістсот дев'яносто шість тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 57 732 (п'ятдесят сім тисяч сімсот тридцять дві) грн. 91 коп. судового збору, до 21.03.2017;

- видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва № 910/1469/13 від 19.09.2013, виданого на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2013, яке набрало законної сили 11.09.2013;

- зазначено, що дана ухвала є невід'ємною частиною наказу Господарського суду міста Києва № 910/1469/13 від 19.09.2013, виданого на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2013, яке набрало законної сили 11.09.2013.

Так, на виконання зазначеної ухвали, було видано дублікат наказу, який повністю відтворював втрачений наказ, зокрема і в частині видачі останнього, що повністю узгоджується з п. 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", згідно якого дублікат наказу (стаття 120 ГПК) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

У липні 2016 року ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернувся до Господарського суду міста Києва з заявою, в якій просив зокрема визнати наказ Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 № 910/1469/13 таким, що підлягає виконанню, яка прийнята в цій частині до розгляду місцевим господарським судом, про що винесено відповідну ухвалу.

Заява мотивована тим, що стягувач разом із наказом Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі № 910/1469/13 надав до органу виконання судових рішень ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.03.2016, якою продовжено строк пред'явлення наказу до виконання або дублікат наказу Господарського суду міста Києва, який видається на підставі ухвали господарського суду міста Києва від 21.03.2016 та встановлюється інший строк пред'явлення його до виконання. Крім того, ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс» пред'явило дублікат наказу з датою видачі 19.09.2013 зі строком пред'явлення 11.09.2014. Також, скаржник посилається на порушення державним виконавцем приписів закону при прийнятті до виконання і виконанні відповідного дублікату наказу та ухвали.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 у справі № 910/1469/13 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі № 910/1469/13 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що всупереч вимогам ст. 117 Господарського процесуального кодексу України заявником не наведено конкретних та чітких обставин наявності підстав, з якими законодавство пов'язує можливість визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що за наслідками з'ясування обставин для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в розумінні господарського процесуального законодавства, заявником не було доведено перед судом належними та достатніми доказами того, що наказ Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі № 910/1469/13 видано помилково або ж факту відсутності обов'язку боржника повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Пунктом 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що виходячи з приписів статті 117 Господарського процесуального кодексу України, вказана стаття містить виключний перелік підстав для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а саме: 1) якщо його видано помилково або 2) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, у заяві заявник вказує про видачу Господарським судом міста Києва ухвали від 21.03.2016 у справі № 910/1469/13 з порушенням п. 17 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, а також про порушення державним виконавцем вимог п. 10 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 та ст. 347 Закону України "Про виконавче провадження", проте, вказані доводи обгрунтовано відхилені місцевим господарським судом з посиланням на те, що вони не спростовують обставин відсутності обумовлених статтею 117 Господарського процесуального кодексу України підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню. Належних та допустимих доказів протилежного в розумінні приписів ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України апелянтом не було надано ні суду першої інстанції під час розгляду відповідної заяви, ні суду апеляційної інстанції під час апеляційного провадження у справі.

Також, суд апеляційної інстанції не погоджується і з висновком місцевого господарського суду про те, що державний виконавець на підставі постанови від 29.06.2016 провів подвійне списання коштів в розмірі 54 458 212,40 грн. з банку, оскільки по-перше, вказані доводи не знайшли свого підтвердження матеріалами оскарження, а по-друге, у органу виконання судових рішень перебуває на примусовому виконанні відповідний наказ, і дії державного виконавця щодо обставин списання/не списання відповідних коштів - не є предметом розгляду в даному провадженні, оскільки доказів скасування постанови державного виконавця, за наслідком якої відбулось списання коштів, як і визнання протиправними дій державного виконавця щодо її винесення - ні суду першої інстанції під час розгляду відповідної заяви, ні суду апеляційної інстанції під час апеляційного провадження - не надано.

При цьому, суд апеляційної інстанції твердження скаржника про те, що за наслідками винесення ухвали Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 у справі № 910/1469/13, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2016, судом першої інстанції мав бути виданий новий наказ на виконання відповідної ухвали з новими датами щодо строків пред'явлення його до виконання - відхиляє як безпідставне та необґрунтоване, оскільки видача господарським судом нового наказу з новими датами у випадку поновлення строку на пред'явлення його до виконання - процесуальним законом не передбачено. Наказ, до якого в установленому порядку ухвалою внесено відповідні зміни - є виконавчим документом в розумінні вимог Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням відомостей, викладених в ухвалі суду, яка також в розумінні вимог наведеного Закону є виконавчим документом.

Наведене зокрема узгоджується і з приписами пункту 34 інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» від 12.03.2009 р. N 01-08/163, яким вказано зокрема, що відповідно до приписів статті 117 ГПК господарський суд, який видав наказ, може за заявою стячувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі; таке виправлення вноситься до наказу ухвалою господарського суду. Видача при цьому господарським судом нового наказу з текстом, що відповідав би здійсненим виправленням, законом не передбачено. Наказ, до якого в установленому порядку внесено виправлення, є виконавчим документом у розумінні Закону України "Про виконавче провадження" з урахуванням внесених до цього наказу виправлень.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що наказ Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі № 910/1469/13 є таким, що не підлягає виконанню внаслідок того, що його видача відбулась вже після закінчення вказаного у ньому строку пред'явлення до виконання (тобто, після 11.09.2014).

Проте, вказане твердження апелянта судом апеляційної інстанції відхиляється як безпідставне та необґрунтоване, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 у справі № 910/1469/13, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2016, задоволено заяву ТОВ «ВКФ «Екомонтажсервіс» про відновлення пропущеного строку та видачу дублікату наказу; відновлено строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі № 910/1469/13 про стягнення Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м.Київ, пров. Шевченка, 12, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "ЕКОМОНТАЖСЕРВІС" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 18/7, ) 24 696 000 (двадцять чотири мільйони шістсот дев'яносто шість тисяч) грн. 00 коп. основного боргу, 57 732 (п'ятдесят сім тисяч сімсот тридцять дві) грн. 91 коп. судового збору, до 21.03.2017; видано дублікат наказу Господарського суду міста Києва № 910/1469/13 від 19.09.2013, виданого на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2013, яке набрало законної сили 11.09.2013; зазначено, що дана ухвала є невід'ємною частиною наказу Господарського суду міста Києва № 910/1469/13 від 19.09.2013, виданого на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2013, яке набрало законної сили 11.09.2013.

У рішенні від 25.07.2002 по справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, підстави правомірності поновлення строку пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі № 910/1469/13 та видача його дублікату встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили, і не можуть бути переоцінені зокрема і судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу. Крім того, як зазначалось вище, видача господарським судового нового наказу з новими датами у випадку поновлення строку на пред'явлення його до виконання - процесуальним законом не передбачено. Наказ, до якого в установленому порядку ухвалою внесено відповідні зміни - є виконавчим документом в розумінні вимог Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням відомостей, викладених в ухвалі суду, яка також в розумінні вимог наведеного Закону є виконавчим документом.

Крім того, в силу приписів Господарського процесуального кодексу України та пункту 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення», оскаржувана ухвала набирає законної сили в день винесення та відповідно до положень статті 115 Господарського процесуального кодексу України, статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», статті 124 Конституції України є обов'язковою до виконання.

До того ж, посилання апелянта на те, що оскаржувана ухвала суперечить п. 17 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, оскільки сторонам не роз'яснено право її оскарження - судом апеляційної інстанції відхиляється як необґрунтоване, оскільки право на оскарження відповідних ухвал обумовлено приписами процесуального закону, а також нормами прямої дії - Конституцією України, і відповідне право на оскарження процесуального документу було реалізоване апелянтом.

Отже, за наслідками з'ясування обставин для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, в розмінні господарського процесуального законодавства, заявником не було доведено належними та допустими доказами того, що наказ Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі № 910/1469/13 видано помилково або ж факту відсутності обов'язку боржника повністю чи частково його виконувати у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, у зв'язку з чим обумовлені ст. 117 Господарського процесуального кодексу України підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Крім того, посилання представника апелянта про те, що від ТОВ «ВКФ «ЕКОМОНТАЖСЕРВІС» присутні представники, які не мають відповідних повноважень, оскільки довіреності на їх представництво видано головою ліквідаційної комісії Семашко Д.М. - судовою колегією відхилені як необґрунтовані, оскільки згідно з даними загальнодоступного Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців та громадських формувань, голова ліквідаційної комісії Семашко Д.М. є керівником підприємства, і відповідно, наділений повноваженнями керівника, зокрема і щодо видачі довіреностей на представництво інтересів товариства.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом правомірно винесено ухвалу про відмову в задоволені заяви Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання наказу Господарського суду міста Києва від 19.03.2013 у справі № 910/1469/13 таким, що не підлягає виконанню.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції наведених в оскаржуваній ухвалі, а тому відсутні підстави для скасування або зміни ухвали Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 у справі № 910/1469/13.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати за подачу апеляційної скарги покладаються судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 у справі № 910/1469/13 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 у справі № 910/1469/13 - залишити без змін.

3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 06.09.2016 у справі № 910/1469/13 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Ю.Л. Власов

Г.В. Корсакова