ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016 року Справа № 904/7530/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач)

суддів: Березкіна О.В., Дармін М.О.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 14/3893 від 05.05.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність № 2016/24/10 від 24.10.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулвер" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі №904/7530/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулвер" про скасування рішення третейського суду від 27.05.2016 у третейській справі №14/133К-15

за позовом учасника третейського розгляду Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до учасника третейського розгляду Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулвер", м.Київ

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі №904/7530/16 (суддя Золотарьова Я.С.) в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулвер" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2016р. у третейській справі №14/133К-15 відмовлено. Рішення Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2016 у третейській справі №14/133К-15 залишено без змін.

При прийнятті означеної ухвали, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2016р. у третейській справі №14/133К-15, оскільки склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди".

Відповідач (ТОВ "Вулвер"), не погодившись з ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі №904/7530/16 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та невмотивованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не надав відповіді на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Просить скасувати оскаржену ухвалу повністю та прийняти нове рішення, яким скасувати рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2016р. у справі №14/133К-15 повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 17, 18, 19 Закону України "Про третейські суди"; що порушено порядок обрання третейських суддів встановлений п. 2.2. Регламенту Третейського суду; що порушено порядок обрання головуючого колегії суддів - третейський суддя Петрова Т.А. обрала сама себе; про участь у справі третейського судді Стець О.М., якого жодний з учасників третейського розгляду не обирав; що мали місце не розгляд обґрунтованих неодноразових заяв ТОВ "Вулвер" про відвід колегії суддів, упереджене та необ'єктивне ставлення колегії суддів до справи.

Позивач (ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат") у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами відповідача. Вказує на те, що наведені в апеляційній скарзі твердження відповідача про допущені Постійно діючим третейським судом України про Асоціації "Регіональна правова група" порушення п.2.2. Регламенту Третейського суду при обранні складу суду та про допущенні порушення процедур судового розгляду (не розгляд клопотань відповідача) не відповідають дійсності. Вважає, що під час розгляду справи третейським судом були виконані всі завдання відповідно до Закону України "Про третейські суди", а небажання відповідача сплачувати штрафні санкції за неналежне виконання обовязків за договором не є правовою підставою для скасування рішення третейського суду. Просить залишити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі №904/7530/16 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Вулвер" без задоволення.

В судовому засіданні 26.10.2016р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, додатково подав суду апеляційної інстанції письмові пояснення з міркуваннями щодо спірних обставин справи, в яких, зокрема, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини (рішення від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України"), наголошував на тому, що оскаржена у даній справі ухвала суду першої інстанції є незаконною та невмотивованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не надав відповіді на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника, тому просив скасувати оскаржену ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі №904/7530/16, прийняти нове рішення про скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2016р. у третейській справі №14/133К-15 на підставі вимог п. 4 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідач вимогам закону; склад третейського суду не відповідав вимогам статей 17, 18 і 19 Закону України "Про третейські суди"; порушено порядок обрання третейських суддів - вимоги п.2.2. Регламенту Третейського суду; порушено порядок обрання головуючого колегії суддів - третейський суддя Петрова Т.А. обрала сама себе; участь у справі третейського судді Стець О.М., якого жодний з учасників третейського розгляду не обирав; не розгляд обґрунтованих неодноразових заяв ТОВ "Вулвер" про відвід колегії суддів, упередженим та необ'єктивним ставленням колегії суддів до справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.10.2016р. заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. Просив залишити оскаржену ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі №904/7530/16 та рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2016р. у третейській справі №14/133К-15 без змін.

В судовому засіданні 26.10.2016р. колегією суддів апеляційного господарського суду досліджені матеріали справи господарського суду №904/7530/16 та матеріали справи третейського суду №14/135К-15, задоволенні клопотання відповідача про дослідження окремих доказів в цих справах, а саме: про дослідження обкладинки тому №1 справи №14/135К-15, про дослідження ухвали третейського суду від 04.03.2016р., про дослідження ухвали третейського суду від 11.01.2016р., про дослідження ухвал третейського суду від 27.05.2016р. тощо.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За результатами перегляду даної справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом в судовому засіданні 26.10.2016р. колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено із матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вулвер" (Постачальник) було укладено договір поставки №1061-08 від 12.03.2015р. за умовами якого Постачальник зобов'язався передати, а Покупець - прийняти та оплатити обладнання згідно специфікацій на умовах, передбачених договором.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Пунктом 9.2. договору поставки обумовлено, що у випадку якщо спори та розбіжності, які виникли у зв'язку з невиконанням даного договору або стосуються його укладання, зміни, порушень умов, недійсності, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" відповідно до Регламенту вказаного суду. Ідентифікаційний код 34340324. Місцезнаходження суду: 50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Отто Брозовського, 74 а. Свідоцтво про державну реєстрацію №14-тс від 30.05.2006р. Регламент суду розміщено на сайті: http://www.rpgua.com. Рішення Третейського суду є остаточним і обов'язковим для сторін і підлягає виконанню сторонами у строки, які зазначені в рішенні суду.

В грудні 2015 року ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Постійно діючого Регіонального Третейського суду при Асоціації "Регіональна правова група" з позовом до ТОВ "Вулвер" про стягнення 544905,98 грн. штрафу за прострочення поставки товару за договором №1061-08 від 12.03.2015р.

Ухвалою Постійно діючого Регіонального Третейського суду при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2015р. за клопотанням позивача здійснено процесуальне правонаступництво - замінено Публічне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2015р. у справі №14/133К-15 задоволено позовні вимоги ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулвер" на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" 544905,98 грн. штрафних санкцій за порушення умов договору поставки №1061-08 від 12.03.2015р. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулвер" на користь Пприватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" 5449,06 грн. витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом.

В рішенні Конституційного Суду України від 10.01.2008 року № 1-рп/2008 у справі №1-3/2008 (справа про завдання третейського суду) зазначено, що гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України). Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 12 ГПК України), ст. 6 Закону України "Про третейські суди").

Відповідно до ч.1 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених Законом.

Відповідно до ст. 1225 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду, відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Вказаний перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Не погоджуючись з означеним рішенням третейського суду, ТОВ "Вулвер" звернулось до господарського суду з позовом про скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2016р. у третейській справі №14/133К-15.

У якості підстав для скасування відповідач зазначив, що склад третейського суду, яким прийнято рішення не відповідач вимогам закону; склад третейського суду не відповідав вимогам статей 17, 18, 19 Закону України "Про третейські суди"; порушено порядок обрання головуючого колегії суддів третейський суддя Петрова Т.А. обрала сама себе; участь у справі третейського судді Стець О.М., якого жодний з учасників третейського розгляду не обирав; не розгляд обґрунтованих неодноразових заяв ТОВ "Вулвер" про відвід колегії суддів; упереджений та необ'єктивне ставлення колегії суддів до справи.

Як передбачено п. 6.1.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у судовому розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд з'ясовує компетенцію третейського суду щодо вирішення спору між сторонами відповідно до укладеної ними третейської угоди, перевіряє відповідність заяви підставам для скасування рішення третейського суду, передбаченим Законом та ГПК. Якщо господарський суд встановить наявність інших підстав для скасування такого рішення, ніж ті, які наведено в заяві, то він з урахуванням припису частини четвертої статті 122-4 ГПК скасовує рішення третейського суду з підстави (підстав), передбаченої названим Кодексом.

При цьому, здійснюючи розгляд відповідної заяви господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з'ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених частиною другою статті 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України "Про третейські суди" у постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про третейські суди" формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України "Про третейські суди" третейські судді не є представниками сторін. Третейським суддею може бути призначена чи обрана особа, яка прямо чи опосередковано не заінтересована в результаті вирішення спору, а також має визнані сторонами знання, досвід, ділові та моральні якості, необхідні для вирішення спору.

За приписами ч. 2 ст. 18 Закону України "Про третейські суди" третейськими суддями не можуть бути:

особи, які не досягли повноліття, та особи, які перебувають під опікою чи піклуванням;

особи, які не мають кваліфікації, погодженої сторонами безпосередньо чи визначеної у регламенті третейського суду;

особи, які мають судимість;

особи, визнані в судовому порядку недієздатними;

судді судів загальної юрисдикції або Конституційного Суду України.

У разі одноособового вирішення спору третейський суддя постійно діючого третейського суду повинен мати вищу юридичну освіту. У разі колегіального вирішення спору вимоги щодо наявності вищої юридичної освіти поширюються лише на головуючого складу третейського суду (ч. 3 ст. 18 Закону України "Про третейські суди").

При вирішенні спору третейським судом для вирішення конкретного спору угодою сторін можуть бути встановлені додаткові вимоги до третейських суддів (ч. 3 ст. 18 Закону України "Про третейські суди").

Стаття 19 Закону України "Про третейські суди" визначає підстави відводу чи самовідводу третейського судді.

Так, згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про третейські суди", третейський суддя не може брати участі у розгляді справи, а після його призначення чи обрання підлягає відводу чи самовідводу:

якщо він особисто чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи;

якщо він є родичем однієї із сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, або перебуває з цими особами чи сторонами в особливих стосунках;

на його прохання або за спільним рішенням сторін;

у разі встановлення стороною обставин, які дають їй підстави вважати упередженим або необ'єктивним ставлення третейського судді до справи, про яке сторона дізналася після його обрання чи призначення;

у разі тривалого, більш як один місяць від дня призначення чи обрання, невиконання ним обов'язків третейського судді у конкретній справі;

у разі виявлення невідповідності третейського судді вимогам, встановленим статтею 18 цього Закону;

якщо третейський суддя бере участь у вирішенні спору, який прямо чи опосередковано пов'язаний з виконанням ним службових повноважень, наданих державою.

Жодна особа не може бути третейським суддею у справі, в якій вона раніше брала участь як третейський суддя, але була відведена чи заявила самовідвід, як сторона, представник сторони або в будь-якій іншій якості (ч. 2 ст. 19 Закону України "Про третейські суди").

Згідно ч.3 ст. 19 Закону України "Про третейські суди" у третейському суді для вирішення конкретного спору угодою сторін можуть бути встановлені додаткові підстави для відводу чи самовідводу третейського судді.

У Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом Третейського суду. У Третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду.

Відповідно до п.2.2. Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", при формуванні складу Третейського суду кожна із сторін протягом п'яти днів з моменту отримання Повідомлення Третейського суду обирає по одному судді із затвердженого Списку третейських суддів, про що письмово повідомляє третейський суд, а обрані у такий спосіб судді, обирають третейського суддю - головуючого при розгляді конкретної справи.

Якщо одна із сторін не обере третейського суддю протягом 10 днів після одержання Повідомлення Третейського суду або сторони обрали одного і того самого суддю, Голова Третейського суду призначає іншого суддю, а призначені у такий спосіб судді, обирають третього третейського суддю - головуючого при розгляді конкретної справи.

Як вбачається з матеріалів третейської справи №14/133К-15 та вірно встановлено господарським судом Дніпропетровської області, повідомленням від 10.12.2015р. третейським судом було запропоновано сторонам обрати суддю із затвердженого списку третейських суддів Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна права група".

Позивач (ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат") отримав вказане повідомлення 21.12.2015р., але зі своєї сторони жодної кандидатури судді із затвердженого списку третейських суддів Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна права група" не обрав та кандидатуру судді до суду не подав, тобто не скористався своїм правом щодо вибору кандидатури третейського судді для розгляду.

Відповідач (ТОВ "Вулвер") звернувся до третейського суду з заявою №В2015 12/24-01 від 24.12.2015р., в якій просив обрати для розгляду справи №14/133К-15 Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна права група" - ОСОБА_3 (а.трет.с.23-24 т.1).

05.01.2016р. відповідач подав до третейського суду відзив на позовну заяву (а.трет.с.27-29 т.1).

В подальшому, ухвалою третейського суду від 11.01.2016р. обрано колегію третейських суддів для розгляду справи №14/133К-15 у складі: ОСОБА_4 (головуючий), ОСОБА_5 (доповідач), ОСОБА_3, ухвалою від 26.01.2016р. порушено третейський розгляд справи та призначено її до розгляду.

26.02.2016р. відповідач подав до третейського суду: клопотання про приєднання документів на виконання ухвали суду від 26.01.2016р. (копії правовстановлюючих документів) (а.трет.с.45-46 т.1); клопотання про приєднання документів на виконання ухвали суду від 26.01.2016р. (відзив, пояснення по справі відповідача) (а.трет.с. 65-69 т.1); клопотання про ведення протоколу засідання третейського суду (а.трет.с. 79-80 т.1); пояснення, в якому просив позовну заяву від 30.11.2015р. задовольнити частково, у зв'язку з тим, що штрафні санкції є надмірно великими та зазначив, що ТОВ "Вулвер" згоден сплатити неустойку у розмірі 181635,32 грн. ( а.трет.с. 75-77 т.1).

Також, 26.02.2016р. ТОВ "Вулвер" подало до третейського суду заяву про відвід всьому складу Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна права група" по розгляду справи №14/133К-15 - у зв'язку з недовірою та порушенням прав відповідача при порушенні третейського розгляду та призначенні розгляду, невиконанням судом всіх необхідних та достатніх підготовчих дій для розгляду справи направлених на не порушення прав відповідача. Відповідач вказав на те, що на адресу суду ТОВ "Вулвер" було направлено відзив, який суд отримав 05.01.2016р., а 26.01.2016р. судом винесено ухвалу про порушення третейського розгляду по справі, в мотивувальній частині рішення встановлено - "Відповідач відзив на позовну заяву не надав", дана ухвала суду підписана всією колегією суддів.

Ухвалою третейського суду від 26.02.2016р. заяву відповідача про відвід всьому складу суду (б/н від 26.02.2016) задоволено; відкладено розгляд справи на 04.03.2016; надано Сторонам час для обрання кандидатур для складу суду по справі №14/133К-15.

В означеній ухвалі від 26.02.2016р., третейський суд також вказав, що в ухвалі про порушення третейського розгляду від 26.01.2016р. було зроблено технічну описку та зазначено, що Відповідач відзив на позовну заяву не надав та він надійшов на адресу третейського суду 05.01.2016р. (вх. №05-01/15). Також зазначено, що при винесенні ухвали про порушення третейського розгляду спір не вирішується судом по суті та обставини справи не встановлюються. Зазначені у заяві представника відповідача обставини не є підставою для задоволення заяви про відвід судді, оскільки Законом України "Про третейські суди" чітко встановлені підстави, за наявності яких заява про відвід має бути задоволена, разом з тим, з метою усунення будь-яких можливих сумнівів Сторін у справі щодо об'єктивності та неупередженості судового складу, суд вирішив за необхідне надати сторонам можливість обрати колегію третейських суддів для розгляду справи №14/133К-15 в порядку встановленому Законом України "Про третейські суди" та Регламентом Постійно діючого Регіонального третейського суду при Асоціації "Регіональна права група", про що в судовому засіданні суд повідомив сторони.

03.03.2016р. до третейського суду надійшла заява ТОВ "Вулвер" від 29.02.2016р. про обрання судді, в якій відповідач просив обрати для розгляду справи №14/133К-15 суддю Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна права група" - ОСОБА_6 (а.трет.с.114-115 т.1).

03.03.2016р. третейським судом також отримано від ПАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" заяву, в якій позивач зазначив, що обирає для розгляду справи №14/133К-15 третейського суддю - Терещенко Ольгу Володимирівну (а.трет.с.125-126 т.1).

Ухвалою від 04.03.2016р. Постійно діючим Регіональним Третейським судом України при Асоціації "Регіональна права група" було обрано колегію суддів для розгляду справи №14/133К-15 у складі: ОСОБА_7 (головуючий), ОСОБА_6 (доповідач), ОСОБА_8.

Ухвалою третейського суду від 04.03.2016р. третейським судом було задоволено клопотання ТОВ "Вулвер" від 02.03.2016р. про перенесення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю прибуття уповноваженого представника у судове засідання, обґрунтоване відсутністю квитків на потяг "Укрзалізниці", призначенням засідання суду на передсвятковий день "8 Березня", відсутністю квитків на інший вид транспорту, далекою відстанню до міста розташування суду, який розглядає справу та іншими обставинами, розгляд справи перенесено на 01.04.2016р., явку сторін в засідання визнано обов'язковою.

10.03.2016р. до третейського суду надійшли клопотання ТОВ "Вулвер" від 29.02.2016р. з позначкою "повторно": про надіслання копії ухвали суду про розгляд відводу всьому складу суду (а.трет.с. 132-133 т.1); про надіслання копії протоколу засідання третейського суду від 26.02.2016р. (а.трет.с. 136-137 т.1); про ведення протоколу засідання третейського суду (а.трет.с. 138-139 т.1); про надіслання копії регламенту суду (а.трет.с. 142-143 т.1).

31.03.2016р. до третейського суду надійшло клопотання ТОВ "Вулвер" від 31.03.2016р. про визнання причину неявки представника поважною, обґрунтоване неможливістю бути присутнім на засіданні суду, відсутністю квитків на потяг "Укрзалізниці", про дату засідання Відповідач дізнався за день до засідання суду, великою кількістю сторінок документів, які надіслав суд (більше 27 сторінок), відсутністю квитків на інший вид транспорту, далекою відстанню до міста розташування суду, який розглядає справу та іншими обставинами (а.трет.с. 146-147 т.1 або а.трет.с. 153-154 т.2).

Ухвалою третейського суду від 01.04.2016р. клопотання відповідача було задоволено та перенесено розгляд справи на 29.04.2016р.

29.04.2016р. третейським судом отримано клопотання ТОВ "Вулвер" від 29.04.2016р. про визнання причини неявки представника поважною, обґрунтоване неможливістю бути присутнім на засіданні суду, відсутністю квитків на потяг "Укрзалізниці", про дату засідання відповідач дізнався за день до засідання суду, відсутністю квитків на інший вид транспорту, далекою відстанню до міста розташування суду, який розглядає справу та іншими обставинами (а.трет.с. 164-165 т.2 або а.трет.с. 171-172 т.2).

Ухвалою третейського суду від 29.04.2016р. клопотання відповідача було задоволено та перенесено розгляд справи на 27.05.2016р.

27.05.2016р. ТОВ "Вулвер" подало до третейського суду наступні клопотання: про ознайомлення з матеріалами справи (а.трет.с. 183-184 т.2); про надіслання копії протоколу засідання третейського суду від 27.05.2016р. (а.трет.с. 185-186 т.2); клопотання про ведення протоколу засідання третейського суду (а.трет.с. 187-188 т.2).

Ухвалою від 27.05.2016р. третейським судом було відмовлено у задоволенні клопотань про надіслання копії протоколу засідання третейського суду від 27.05.2016р. та про ведення протоколу засідання третейського суду. Ухвала вмотивована тим, що Регламентом Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна права група" не передбачено ведення протоколу судового засідання, а між сторонами не була підписана та узгоджена угода щодо необхідності ведення протоколу, яка передбачена ст. 44 Закону України "Про третейські суди" (а.трет.с.244-245 т.2).

Отже, твердження відповідача про те, що колегія третейських суддів не розглянула клопотання ТОВ "Вулвер" із вимогою вести протокол судового засідання спростовується матеріалами справи і не може свідчити про необ'єктивність та упередженість колегії третейських суддів.

Також, 27.05.2016р. ТОВ "Вулвер" подало до третейського суду заяву про відвід всьому складу суду, у зв'язку з порушенням прав відповідача при обранні Головою суду ОСОБА_7 першої колегії суддів по розгляду справи, неврахування судом заяви відповідача про обрання судді, які встановлені в мотивувальній частині ухвали суду від 11.01.2016р. (а.трет.с. 196-198 т.2).

Ухвалою від 27.05.2016р. третейським судом було відмовлено у задоволенні заяви відповідача про відвід всьому складу суду. Ухвала мотивована тим, що при виготовленні ухвали третейського суду від 11.01.2016р. було зроблено технічну описку та колегія ухвалою від 11.01.2016р. була відведена, зазначене не може бути підставою для відводу складу суду. Технічна описка не є підставою вважати ставлення колегії третейських суддів упередженим або необ'єктивним, не є порушенням Регламенту та Закону України "Про третейські суди" та не має відношення до колегії обраної ухвалою від 04.03.2016р. У заяві містяться лише доводи щодо обґрунтування підстав для відводу третейського судді Петрової Т.А., однак відсутні посилання на підстави для відводу третейських суддів Терещенко О.В. та Присяжного Д.М. (а.трет.с. 238-241 т.2).

За вказаних обставин колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження відповідача про те, що колегія третейських суддів: Петрова Т.А., Присяжний Д.М., Терещенко О.В. не розглянула заяву про відвід всьому складу суддів від 27.05.2016р., у зв'язку із зробленою опискою в ухвалі від 11.01.2016р. - не відповідають дійсності, спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Також, 27.05.2016р. ТОВ "Вулвер" подало до третейського суду заяву про відвід всьому складу суду, у зв'язку з недовірою, наявністю обґрунтованих сумнівів та порушенням вимог пункту 2.2. Регламенту суду при обранні головуючого колегії суддів по розгляду справи, участь невідомого судді Стець О.М. в обранні головуючого по справі, неприйняття участі обраних Сторонами третейських суддів в обранні головуючого по справі, які встановлені в мотивувальній частині ухвали суду від 04.03.2016р. (а.трет.с. 208-210 т.2).

Ухвалою від 27.05.2016р. третейським судом було відмовлено у задоволенні заяви відповідача про відвід всьому складу суду, у зв'язку з тим, що при виготовленні ухвали від 04.03.2016р. третейським судом було зроблено технічну описку та зазначено, що третейські судді Петрова Т.А. та Стець О.М. обрали третім третейським суддею - головуючого для вирішення спору між сторонами у справі №14/133К-15, ОСОБА_7. Третейським судом вказано і це підтверджено матеріалами третейської справи, що зі сторони позивача по справі №14/133К-15 обрано Третейським суддею - Терещенко О.В., зі сторони відповідача - ОСОБА_6 З огляду на зазначене, суддя - Стець О.М. не міг бути присутнім при обранні головуючого третейського судді по справі №14/133К-15, в той час як ОСОБА_7 не мала можливості обрати головуючим по справі себе ОСОБА_7 Відтак, технічна описка в ухвалі про обрання нової колегії від 04.03.2016р. не є підставою вважати ставлення колегії третейських суддів упередженим або необ'єктивним, не є порушенням Регламенту та Закону України "Про третейські суди". Крім того, в ухвалі суду від 27.05.2016р. було зазначено, що з огляду подання третьої заяви про відвід складу суду відповідачем, третейський суд вважає, що відповідач намагаючись затягнути провадження по справі №14/133К-15, зловживає своїми процесуальними правами та порушує право на захист позивача (а.трет.с. 234-237 т.2).

З матеріалів третейської справи також вбачається, що ухвалою від 27.05.2016р. третейським судом виправлено описку у шостому абзаці описової частини ухвали Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна права група" від 04.03.2016р. по справі №14/133К-15. Замість "Третейські судді Петрова Т.А. та СтецьО.М. обрали третім третейським суддею головуючого - для вирішення спору між сторонами у справі №14/133К-15 ОСОБА_7", необхідно вказати: "Третейські судді Терещенко О.В. та Присяжний Д.М. обрали третім третейським суддею - головуючого для вирішення спору між сторонами у справі №14/133К-15, ОСОБА_7." (а.трет.с.246-247 т.2).

За встановлених вище обставин колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження відповідача про те, що колегія третейських суддів не розглянула надане ним клопотання про відвід всього складу суду, у зв'язку зі зробленою опискою в ухвалі від 04.03.2016р., не відповідають дійсності, спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Місцевим господарським судом також встановлено, що в ухвалах від 27.05.2016р. (а.трет.с.234-241 т.2) третейським судом було допущено помилку в резолютивній частині та зазначено: "Відмовити Позивачу у задоволенні заяви про відвід всьому складу суду вих. б/н від 27.05.2016". Судом вірно зазначено, що матеріали третейської справи містять лише заяви ТОВ "Вулвер" про відвід всьому складу суду (а.трет.с. 93-95 т.1; 196-198, 208-210 т.2), а в мотивувальній частині означених ухвал описано доводи саме ТОВ "Вулвер" (відповідача) про відвід складу суду. Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заяви ТОВ "Вулвер" вх. №27-05/4 від 27.05.2016р. та вх. №27-05/5 від 27.05.2016р. про відвід складу суду було розглянуто Постійно діючим Регіональним Третейським судом України при Асоціації "Регіональна правова група", про що було винесено відповідні ухвали суду від 27.05.2016р. (а.трет.с. 234-241 т.2).

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пунктами 1, 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012 року роз'яснено про те, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому, необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, а саме висновок, викладений у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року у справі "Проніна проти України", відповідач зазначав, що суд зобов'язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено також, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Як було встановлено колегією суддів суду апеляційної інстанції, всі доводи апелянта (відповідача), які він вважав специфічними, доречними та важливими у вирішенні питання чи мав місце розгляд справи незаконним та упередженим складом третейського суду, були розглянуті судом першої інстанції та отримали відповідну оцінку, з правильністю якої погодився й суд апеляційної інстанції, а тому ці ж доводи відхиляються колегією суддів, як такі, що не спростовують загального висновку про відсутність передбачених ст. 1225 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" підстав для скасування рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2016р. у третейській справі №14/133К-15.

Таким чином, в матеріалах справи не знайшли підтвердження доводи апелянта (відповідача) про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та прийняття неправомірної ухвали місцевого господарського суду у спорі за заявою відповідача про скасування означеного рішення третейського суду.

З урахуванням викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженої у даній справі ухвали місцевого господарського суду не встановлено.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулвер" - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2016р. у справі №904/7530/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 31.10.2016р.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін