ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.16р. Справа № 904/6915/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма "КАМАЗ-ТРАНС-СЕРВІС", м. Рівне

до Приватного підприємства "ВЕГА ТРАНС", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 29.01.2013 року

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 25.02.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма "КАМАЗ-ТРАНС-СЕРВІС" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "ВЕГА ТРАНС" про стягнення заборгованості в сумі 62 740,61 грн.; судового збору у сумі 1 378,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні від 09.10.2014 року за № 09/10/2014.

13.09.2016 року відповідач подав відзив до суду, в якому зазначає, що відповідно умов п. 3.4 договору експедитор забезпечує та відповідає за належне оформлення товарно-транспортних накладних (СМК) у разі, якщо відправник вантажу знаходиться на території України. В даному випадку експедитор не мав та не міг мати можливості жодним чином перевірити повноту даних або у інший спосіб вплинути на процес при складанні вантажних накладних відправником, яким, як вбачається з п. 22 СМК №№ ,, 8, НОМЕР_1 є Sacmi Imola Direzione Amministrativa.

Відповідачем 13.10.2016 року подано до суду клопотання від 13.10.2016 року про продовження строку вирішення спору у справі № 904/6915/16 терміном на 15 днів.

Ухвалою суду від 13.10.16р. за клопотанням відповідача продовжено строки розгляду спору до 03.11.2016р.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Сервіс» (Перевізник) та Приватним підприємством «Вега Транс» (Експедитор) укладено договір № 09/10/2014 на перевезення вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні. Предметом вказаного договору є порядок взаємовідносин, що виникають між Експедитором та Перевізником при плануванні, здійсненні та оплаті транспортних послуг при перевезеннях вантажів у міжнародному автомобільному сполученні.

Згідно п. 2.3. Договору № 09/10/2014 від 09.10.2014 Експедитором для здійснення конкретних перевезень подаються Перевізнику факсом або електронною поштою заявки на перевезення вантажів.

На виконання умов Договору Експедитором надано для Перевізника заявки № 31 від 05.02.2016, № 32 від 05.02.2016, № 33 від 05.02.2016 на перевезення вантажів за маршрутом Італія -Україна. Перевізником умови вказаних транспортних заявок виконані в повному обсязі, що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними (СМВ.) № НОМЕР_2, НОМЕР_3, № НОМЕР_4.

На виконання п. 5.1. Договору № 09/10/2014 від 09.10.2014, Перевізником направлено на адресу Експедитора пакет документів, а саме: рахунки № А від 22.02.2016 на суму 45 255,00 гривень, № А від 22.02.2016 на суму 45 255,00 гривень, № А від 22.02.2016 на суму 45 255,00 гривень; міжнародні товарно-транспортні накладні (СМРІ) № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4 з відмітками про отримання вантажу; ОСОБА_2 здачі-приймання виконаних робіт № А від 23.02.2016 (два примірники), № А від 23.02.2016 (два примірники), № А від 23.02.2016 (два примірники). Податкові накладні по вказаних рахунках не направлялись та не виписувались, оскільки Експедитор перебуває на спрощеній системі оподаткування та не являється платником ПДВ. Вказані документи натравлені відповідачу поштою цінним рекомендованим відправленням із описом вкладення, що підтверджується фіскальним чеком № 097.

Отримані відповідачем рахунки оплачені в повному обсязі без зауважень та застережень з боку відповідача, що підтверджується платіжними дорученнями: № 620 від 19.04.2016 на суму 15085,00 грн., № 640 від 21.04.2016 на суму 15085,00 грн., № 663 від 26.04.2016 на суму 45255,00 грн., № 694 від 28.04.2016 на суму 15085,00 грн., № 718 від 05.05.2016 на суму 15085,00 грн., № 744 від 12.05.2016 на суму 15085,00 грн., № 778 від 17.05.2016 на суму 15085,00 грн.

Згідно п. 3.3. Договору № 09/10/2014 від 09.10.2014 Експедитор забезпечує завантаження/розвантаження транспортних засобів та оформлення митних документів протягом 48 годин, після прибуття автомобіля на завантаження/розвантаження на території країн СНД і 24 годин на території інших країн Європи, якщо інше не обумовлено заявкою. Згідно умов заявок № 31 від 05.02.2016, № 32 від 05.02.2016, № 33 від 05.02.2016 нормативним часом на завантаження/розвантаження встановлено 48 годин. Штраф за понаднормативний простій транспортних засобів становить 400,00 гривень/доба без врахування вихідних та святкових днів.

Враховуючи інформацію відображену у картах простою транспортних засобів, що здійснювали перевезення вантажів за вказаними заявками, по кожному транспортному засобу зафіксовано понаднормативний час простою дві доби. Отже, штрафні санкції, встановлені умовами транспортних заявок становлять 800,00 гривень по кожному із автомобілів. Сумарно сума штрафних санкцій становить 2 400,00 гривень.

На адресу відповідача направлено додатково пакет документів щодо нарахованих штрафних санкцій за понаднормативний простій транспортних засобів, а саме:

рахунок № А від 23.02.2016 на суму 800,00 гривень

карта простою транспортного засобу ВК8821ВІ/ВК2973ХХ

рахунок № А від 23.02.2016 на суму 800,00 гривень

карта простою транспортного засобу ВК7974ВН/01280РА

рахунок № А від 23.02.2016 на суму 800,00 гривень

карта простою транспортного засобу ВК5722ВЕ/ВК2007ХХ

Вказаний пакет документів направлено на адресу відповідача поштою цінним рекомендованим відправленням із описом вкладення та отримано представником Експедитора 10.05.2016.

Однак, вказані рахунки на суму 2 400 (дві тисячі чотириста) гривень залишились неоплаченими відповідачем станом на день звернення до суду.

Позовні вимоги по стягненню з відповідача 2 400,00 грн., як штраф за понаднормативний простій транспортних засобів, підлягають задоволенню і підтверджуються матеріалами справи.

Щодо стягнення збитків у сумі 60 340,61 грн. необхідно зазначити наступне.

На виконання умов Договору № 09/10/2014 від 09.10.2014 Експедитором надано для Перевізника транспортна заявка № 43 від 12.02.2016 на перевезення вантажів за маршрутом Італія - Україна. Перевізником умови вказаної транспортної заявки виконані в повному обсязі. Перевезення відбувалось транспортним засобом АА8638КО/ВК2006ХХ, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (СМк.) № НОМЕР_1.

На виконання п. 5.1. Договору № 09/10/2014 від 09.10.2014, Перевізником направлено на адресу Експедитора пакет документів, а саме: рахунок № А від 22.02.2016 на суму 43 996,00 гривень, міжнародну товарно-транспортну накладну (СМР.) № НОМЕР_1 з відміткою про отримання вантажу, два примірники ОСОБА_2 здачі-приймання виконаних робіт № А від 23.02.2016. Податкова накладна по вказаному рахунку не направлялась та не виписувалась, оскільки Експедитор перебуває на спрощеній системі оподаткування та не являється платником ПДВ. Вказані документи отримані відповідачем, рахунок № А від 22.02.2016 оплачений в повному обсязі без зауважень та застережень з боку відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 485 від 29.03.2016.

Згідно п. 3.4. Договору № 09/10/2014 від 09.10.2014 Експедитор забезпечує належне оформлення товарно-транспортних накладних (СМЯ), сертифікатів, митних та інших товаросупровідних документів, необхідних для безперешкодного проїзду автомобілів з вантажем через державні кордони і своєчасні розрахунки за перевезення, а також забезпечує відмітку вантажовідправниками і вантажоодержувачами в товарно-транспортних накладних та в завданні водіям дати і часу прибуття/вибуття автопоїзда після закінчення операцій завантаження/розвантаження з відміткою в документах штампа про відправку або прийнятті вантажу.

Однак, при виконанні перевезення транспортним засобом АА8638КО/ВК2006ХХ, внаслідок проведеної перевірки органами поліції, на позивача накладено штраф в розмірі 2000,00 Євро, згідно протоколу V НОМЕР_5 від 17/02/2016. Із офіційного перекладу тексту протоколу вбачається, що водієм транспортного засобу АА8638КО/ВК2006ХХ порушено положення статті 46 закону 298/74, виконуючи міжнародне перевезення вантажів, допущено пересування т/з із супроводжуючими документами, які не відповідають стандартам. При перевірці встановлено, що в СМК № НОМЕР_1 від 16.02.2016 не заповнена графа 16 стосовно найменування перевізника вантажу. Отже, при заповненні СМК № НОМЕР_1, відповідачем не забезпечено належне оформлення товаросупровідних документів, що є грубим порушенням п. 3.4. Договору № 09/10/2014 від 09.10.2014. ^»

Штраф, згідно протоколу V НОМЕР_5 від 17/02/2016, в розмірі 2000 Євро GB Export Ltd сплачено згідно платіжного доручення № 597 від 18.02.2016.

Згідно п. 5.7. Договору № 09/10/2014 від 09.10.2014 Експедитор оплачує всі непередбачені додаткові витрати, понесені, при перевезенні вантажів не з вини Перевізника і не передбачені ставкою, при наданні на ці витрати квитанцій або інших підтверджуючих документів.

Щодо виникнення додаткових витрат, не передбачених ставкою, ТЗОВ «Камаз-Транс-Сервіс» повідомлено Експедитора листом № 56 від 18.02.2016

Пунктом 6.8. Договору № 09/10/2014 від 09.10.2014 визначено, що штрафні санкції, визначені умовами цього Договору та виражені в іноземній валюті, нараховуються в день формування рахунку-фактури і сплачуються в гривнях в порядку і за правилами, встановленими п. 5.2. даного Договору. Згідно п. 5.2. Договору оплата рахунків здійснюється протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з дня розвантаження транспортного засобу.

З дотриманням зазначених умов Договору № 09/10/2014 від 09.10.2014, Перевізником направлено на адресу Експедитора рахунок № А від 17.02.2016 на суму 60 340,61 гривень, який станом на день подання позову не сплачений відповідачем, з приводу чого позивач звернувся до суду і просить, як збитки стягнути з відповідача, з чим не погоджується суд виходячи з наступного:

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або інтереси якого порушено. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б в разі належного виконання зобов'язань або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила правопорушення, у відповідності до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Виходячи з загальних принципів цивільного права для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) наявності збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Тобто, для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних винних дій відповідача у завданні шкоди, та причинного зв'язку між збитками позивача та діями відповідача.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 20.12.2010 у справі № 06/113-38, від 04.07.2011 у справі № 51/250.

З аналізу наведеного слідує, що вимога про відшкодування збитків може пред'являтися виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

Як встановлено матеріалами справи, штраф сплачено згідно платіжного доручення № 597 від 18.02.2016 року клієнтом GB Export Ltd, що не співпадає з назвою позивача (Товариство з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма "КАМАЗ-ТРАНС-СЕРВІС") згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Отже, є незрозумілими підстави виниклих правовідносин між ТОВ госпрозрахункова фірма "Камаз-Транс-Сервіс" та GB Export Ltd, дійсність та правомірність даного платежу, здійсненого третьою особою.

Позивачем не доведено понесення саме ним збитків.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом.

Судові витрати згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 17, 18, 29, 32 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути Приватного підприємства "ВЕГА ТРАНС" (49600, м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 2, корп. 8, офіс 36-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю госпрозрахункова фірма "КАМАЗ-ТРАНС-СЕРВІС" (33027, м. Рівне, вул. Київська, будинок 64-А; ) - 2 400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. штраф за понаднормативний простій транспортних засобів, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по платі судового збору, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 08.11.2016 року

Суддя ОСОБА_3