УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.11.2016Справа № 910/19941/16

Суддя Лиськов М.О., розглянувши позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Літературно-меморіального музею-квартири П.Г.Тичини про стягнення 20 479, 98грн.

ВСТАНОВИВ:

01.11.2016 Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою Літературно-меморіального музею-квартири П.Г.Тичини про стягнення 20 479, 98грн.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 30-10/4619 від 25.04.2016 і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Нормами п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", мінімальний розмір заробітної плати на 1 січня 2016 складає 1 378 гривні.

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206 700 грн.).

Разом з тим, звертаючись із позовом до суду, Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву просить звільнити його від судового збору, посилаючись на складну економічну ситуацію у фінансовому забезпеченні діяльності органів державної влади та відсутність грошових коштів на рахунках позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, якою передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

З аналізу положень чинного в Україні законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Суд вважає доводи заявника необґрунтованими щодо звільнення від сплати судового збору, оскільки останнім не надано доказів, до заяви про звільнення від судового збору, які б підтверджували як наведені обставини, так і його майнове становище станом на дату подання позовної заяви.

Відтак, суд, враховуючи положення статті 129 Конституції України, якою визначено одну із засад судочинства - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відхиляє клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п. 2.22. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірах.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п.п. 4 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору.

Позовні матеріали Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву - повернути позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя М.О. Лиськов