ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2016р. Справа№ 914/2141/16
За позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Підкова», м. Львів

про стягнення 40 094 грн. 00 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.
Секретар Юрків М.Г.

Представники:
від позивача: Черняк Ю.І., представник (довіреність від 01.08.2016 р.);

від відповідача: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Підкова», м. Львів про стягнення 40 094 грн. 00 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 31.07.2014р. призначив розгляд справи на 18.08.2014 р. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду.

Представнику сторони роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд задоволити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем 14.09.2015 р. було укладено договір підряду на виконання підрядних робіт, згідно якого відповідач зобов`язався виконати роботи з ремонту даху в/ч 4623 в/м №4 казарми №4/3 в м. Кам`янка-Бузька, Львівської області. Вказані роботи були виконані відповідачем, прийняті та оплачені позивачем у повному обсязі, проте ревізією, проведеною Державною фінансовою інспекцією у Львівській області, встановлено факт завищення вартості виконаних робіт у розмірі 40 094 грн. 00 коп. Завищення вартості робіт полягало у відображенні в актах виконаних робіт за листопад та грудень 2015 року обсягу та вартості робіт, які фактично не було виконано. У зв`язку з цим, просив стягнути з відповідача 40 094 грн. 00 коп.

Відповідач в судове засідання явку представника не забезпечив, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав, вимог ухвал суду не виконав, повідомлення про дату, час та місце розгляду справи надсилалися на адресу, вказану позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що згідно ст. 64 ГПК України є врученням належним чином.

У відповідності до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об`єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

14 вересня 2015 р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Підкова» (підрядник) було укладено договір №9 підряду на виконання ремонтних робіт.

За цим договором замовник (позивач) доручає, а підрядник (відповідач) приймає на себе зобов`язання виконати роботи по ремонту даху в/ч 4623 в/м №4 казарми №4/3 в м. Кам`янка-Бузька Львівської області.

Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач виконав, а позивач прийняв обумовлені роботи згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2015 р. на загальну суму 79 020 грн. 00 коп. та акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 р. на загальну суму 158 703 грн. 60 коп.

Позивач свої зобов`язання щодо оплати вартості виконаних робіт виконав в повному обсязі, перерахував відповідачу згідно платіжних доручень №2385 від 03.11.2015 р., №2548 від 03.12.2015 п. і №2549 від 03.12.2015 р. 118 493 грн. 16 коп. та передав згідно акту від 21.10.2015 р. матеріали на загальну суму 119203грн. 01 коп.

Державною фінансовою інспекцією у Львівській області було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.05.2013 р. по 31.03.2015 р. За результатами ревізії 01.07.2016 р. складено акт №08-21/14 ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача.

Актом від 01.07.2016 р. встановлено, що в акті приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2015 р. на загальну суму 79 020 грн. 00 коп. та акті приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 р. на загальну суму 158 703 грн. 60 коп. передбачено заміну кроквяних ніг із брусів в кількості 494 м/п та заміна окремих частин мауерлатів в кількості 52 м/п. Однак, фактично виконано роботи по заміні кроквяних ніг із брусів в кількості 244 м/п, а мауерлатів в кількості 12 м/п. Крім того, в акт за грудень 2015 року передбачено вогнезахист дерев`яних конструкцій ферм, балок, крокв та мауерлатів в кількості 16,60 м куб. Втім, враховуючи те, що фактично проведено заміну конструкцій кроквяних ніг та мауерлатів в кількості 256 м/п, що становить 8 м куб., при складанні та формуванні акту за грудень 2015 року необхідно було виключити вогнезахист дерев`яних конструкцій антипіреном в кількості 8 м куб. Також в акт за грудень 2015 року включено улаштування покрівель із металопрофілю та пароізоляції в кількості 275,76 кв.м. Проте, при огляді робіт встановлено, що фактично виконано роботи по влаштуванню покриття із метало черепиці та пароізоляції в кількості 322 м кв., що на 46 м кв. більше, ніж передбачено в акті за грудень 2015 року

Таким чином, розмір завищення вартості робіт склав 40 094 грн. 00 коп., чим порушено п. 6.4.3. ДСТУ Б Д.1.1-1:2013.

Акт контрольного обміру підписаний представниками позивача та відповідача.

За вих. №3237 від 01.07.2016 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою по повернення суми завищення вартості робіт. Відповідачем вказана вимога залишена без розгляду та задоволення.

Таким чином, станом на дату судового розгляду відповідачем не повернуто 40 094 грн. 00 коп.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Правила визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) установлюють основні правила з визначення вартості нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту та технічного переоснащення будинків, будівель і споруд будь-якого призначення, їх комплексів, лінійних об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури, а також реставрації пам`яток архітектури та містобудування.

ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 носить обов`язковий характер при визначенні вартості будівництва об`єктів, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії.

Згідно п. 6.4.3. Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), за твердої договірної ціни взаєморозрахунки проводяться на підставі виконаних обсягів робіт та їх вартості, визначеної в договірній ціні.

Пунктом 6.4.7. Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) передбачено, незалежно від виду договірної ціни та способів взаєморозрахунків при виявленні у кошторисах виконаних робіт (примірні форми №КБ-2в «Акт приймання виконаних будівельних робіт» та №КБ-3 «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати», які були оформлені та оплачені у попередні періоди) беззаперечних помилок та порушень чинного порядку визначення вартості будівництва загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення зазначених помилок з урахуванням термінів позовної давності згідно з законодавством України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно договору №9 від 14.09.2015 р. відповідач виконав обумовлені цим договором роботи, але в порушення наведених норм ДБН відобразив в актах виконаних робіт за листопад та грудень 2015 року обсяг та вартість робіт, які фактично не було виконано, чим завищив фактичну вартість виконаних робіт на суму 40 094 грн. 00 коп. Підписавши акт контрольного обміру, відповідач погодився із фактом завищення вартості робіт, проте вартість завищених робіт позивачу не відшкодував.

Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» встановлено, що головним завданням органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Пунктом 7 ст. 10 Закону передбачено, що органи державного фінансового контролю мають право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 40094грн. 00 коп.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то судові витрати по розгляду справи необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 10, 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 44-3, 32, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Підкова», м. Львів, вул. Зимова, 35/17 (ідентифікаційний код 39047465) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів, вул. Батуринська, 2 (ідентифікаційний код 07638027) 40 094 грн. 00 коп. боргу, 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

В судовому засіданні 02.11.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 07.11.2016 р.

Суддя Мазовіта А.Б.