ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року Справа № 923/988/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського державного університету, м. Херсон

до Приватного підприємства "Стройсмета", м. Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 81 452,99 грн. за договором підряду

за участю прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_1, посвідчення №032753 від 27.03.2015р.

за участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2, дов. № 01-28/1701 від 13.09.2016р.;

від відповідача: не прибув;

Херсонський державний університет (позивач) звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з приватного підприємства "Стройсмета" (відповідач) заборгованості за договором підряду в сумі 81452,99 грн. з яких: 61135,40 грн. - вартість невикористаних будівельних матеріалів, 3154,59 грн. інфляційні, 3% річних у сумі 1222,70 грн. та пеню у розмірі 15940,30 грн.

07.11.2016 року позивачем надано заяву про зменшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з відповідача 61135,40 грн. вартості невикористаних будівельних матеріалів, 733,62 грн. інфляційних та 696,53 грн. річних.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не прибув, відзив на позов та витребувані судом докази не надав, про причину неявки в суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

08.11.2016р. від Прокуратури Херсонської області надійшла заява про вступ у розгляд справи на підставі ст. 29 ГПК України.

Враховуючи викладене, суд розглядає справу за участю прокуратури.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

16.03.2015 року між Херсонським державним університетом (замовник) та Приватним підприємством "Стройсмета" (підрядник) було укладено договір підряду №1/15 (далі - договір) капітального ремонту будівлі гуртожитку №2 (частина підвалу та першого поверху) по вул. Червоностудентській, 34 в м. Херсоні.

Договір підписаний сторонами без зауважень, скріплений печаткою. Протягом дії Договору в нього не вносилися зміни та доповнення.

Із огляду на зазначений Договір суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду, правовідносини, які витікають із нього, регулюються параграфом 1 глави 61 ЦК України.

Вищевказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань.

Так, ст.173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Законами України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Однією з підстав виникнення господарського зобовязання, згідно ст.174 ГК України, є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарські зобовязання, які є одним із видів господарських зобовязань, - це цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на корить другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, що визначено ст.175 ГК України.

В силу п.1 ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За змістом ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно приписів ст.840 ЦК України - якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобовязаний надати замовнику звіт про використання матеріалу та повернути його залишок.

Відповідно до умов даного договору (п.1.1., 1.2.) підрядник зобовязується здійснити капітальний ремонт будівлі гуртожитку №2 Херсонського державного університету по вул.. Червоно студентській, 34 та передати виконані роботи у встановлений строк замовнику.

Матеріалами справи підтверджується, що з метою забезпечення робіт згідно акту передачі від 09.02.2015 р. замовником було надано підряднику будівельних матеріалів на загальну суму 129794,09 грн.

Згідно договору були виконані роботи та підписані акти приймання-передачі робіт.

Судом встановлено, що сума переданих позивачем відповідачу матеріалів складає 129794,09 грн., - сума використаних матеріалів згідно актів виконаних робіт 935,61 грн., 39220,64 грн., 24044,44 грн., сума повернутих матеріалів коменданту гуртожитку 4458,00 грн., - всього сума використаних матеріалів дорівнює 68658,69 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 61135,40 грн. є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач просить стягнути з відповідача 733,62 грн. інфляційних та 3% річних в сумі 696,53 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача індекс інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми.

Суд перевірив розрахунки в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 733,62 грн. та 3 % річних в сумі 696,53 грн. і зазначає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню.

З огляду на неявку представника відповідача, суд зазначає, що в силу статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право брати участь в господарських засіданнях. Сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до ст.77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Суд зауважує, що відкладення на підставі ст.77 ГПК України розгляду справи у разі незявлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обовязком суду, і використовується ним, якщо причини неявки є поважними та обґрунтованими, та неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст..43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Приватного підприємства «Стройсмета» (73000, м.Херсон, вул.Войкова, 90, ідентифікаційний код 32392119) на користь Херсонського державного університету (73000, м.Херсон, вул..40 років Жовтня, 27, ідентифікаційний код 02125609) вартість невикористаних будівельних матеріалів на суму 61135,40 грн., інфляційні втрати в сумі 733,62 грн., 3% річних в сумі 696,53 грн. та судовий збір 1378,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.11.2016 р.

Суддя В.В.Литвинова