ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 р. Справа № 917/1109/16

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", вул. Козака, 2-а, м. Полтава,Полтавська область,36020

до Відділу освіти, сім'ї, молоді та спорту Решетилівської районної державної адміністрації, вул. Шевченка, 3-А, с. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 управління Решетилівської районної державної адміністрації, вул. Покровська, 14, с. Решетилівка, Полтавська обл., 38400

про стягнення 5413,10 грн.

Суддя Мацко О.С.

Представники у судовому засіданні 06.10.2016 року:

Від позивача: ОСОБА_2, дов. № 69 від 07.12.2015 року

Від відповідача: ОСОБА_3, дов. від 01.08.2016р.

Від третьої особи: ОСОБА_4, розпор. № 95-к від 01.09.2010 року

Представники у судовому засіданні 08.11.2016 року:

Від позивача: ОСОБА_5, дов. № 72 від 07.12.2015 року

Від відповідача: ОСОБА_3, дов. від 01.08.2016р.

Від третьої особи: ОСОБА_4, розпор. № 95-к від 01.09.2010 року

У судовому засіданні 06.10.2016 р. з метою надання можливості представлення сторонами додаткових письмових доказів, витребуваних судом згідно протоколу судового засідання від 06.10.2016 року, судом було оголошено перерву в порядку ст. 77 ГПК України до 08.11.2016 року.

08.11.2016 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» до Відділу освіти, сімї, молоді та спорту Решетилівської районної державної адміністрації про стягнення 5 413,10 грн., з яких 5059,22 грн. пені, 353,88 грн. 3% річних.

Представник позивача на задоволенні позову наполягає.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами відзиву на позов №01-22/1022 від 31.08.2016 року (вх№10802, а.с. 59-62) та доповнення до відзиву на позовну заяву (вх№12245, а.с. 95-96), посилаючтись на відсутність своєї вини у несвоєчасному виконнні зобов"язання.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача підтримує позицію останнього.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третьої особи, оцінивши надані докази, суд встановив:

31.12.2015р. року, ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2498, відповідач - Відділ освіти, сімї, молоді та спорту Решетилівської районної державної адміністрації (відповідачем) приєднався до Договору заявою-приєднання № 13БРР до умов договору розподілу природного газу (заява-приєднання - арк.справи 18, договір №13БРР від 01.02.2016р. у паперовій формі - арк.справи 13-17).

За умовами п. 2.1. Договору позивач (оператор ГРМ) зобов'язався надати відповідачу (споживачу) послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов'язався прийняти послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Договір набирає чинності з дати його підписання, а у частині розподілу природного газу з 01.01.2016р. та укладається на строк до 31.12.2016р. (п.12.1).

За п.п. 1.1.-1.3. постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу" цей договір є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам) до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року № 2494.

Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Порядок розрахунків встановлено розділом 6 договору. Так, відповідно до п.6.1 Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

За п.6.2 Договору тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов'язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора про його встановлення.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.3 договору).

Як передбачено п.6.4 договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

У абзацах 3 та 4 пункту 6.4 договору сторони погодили, що оплата здійснюється виключного грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом надання послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.6 договору).

В додатку № 3 до Договору сторони узгодили договірні (планові) обсяги розподілу природного газу споживача на 2016 рік (а.с.104). На виконання умов Договору позивач розподілив 336,022 тис.куб.м. природного газу за період січень - квітень 2016 р.

Зазначене підтверджується актами приймання передачі:

- № У від 31.01.2016 року на розподіл 147,937 тис.м.куб. природного газу за січень 2016 року на загальну суму 125 296,72 грн.;

- № У від 29.02.2016 року на розподіл 107,341 тис.м.куб. природного газу за лютий 2016 року на загальну суму 90 913,54 грн.;

- № У від 31.03.2016 року на розподіл 64,717 тис.куб.м. природного газу за березень на загальну суму 54 812,71 грн.;

- № У від 20.04.2016 року на розподіл 16,027 тис.куб.м. природного газу за квітень на загальну суму 13 976,18 грн. (а.с.20, 22, 24, 26).

На оплату вказаних послуг позивач виписав відповідачу рахунки-зобовязання № У від 31.01.2016 року на суму 125 296,72грн., № У від 29.02.2016 року на суму 90 913,54 грн., № У від 31.03.2016 року на суму 54 812,71 грн., № У від 20.04.2016 року на суму 13 976,18 грн. (а.с.19, 21, 23, 25).

Відповідач вказані послуги оплатив повністю, але з порушенням строків оплати. Зазначене підтверджується платіжними дорученнями (а.с.29-37):

№ 22 від 12.02.2016р. на суму 2 683,00 грн.,

№ 23 від 12.02.2016р. на суму 243,00 грн.,

№ 25 від 12.02.2016р. на суму 260,00 грн.,

№ 25 від 12.02.2016р. на суму 121,00 грн.,

№ 27 від 12.02.2016р. на суму 1 110,00 грн.,

№ 60 від 12.02.2016р. на суму 27 110,00 грн.,

№ 95 від 12.02.2016р. на суму 93 769,72 грн.

№ 22 від 10.03.2016р. на суму 214,00 грн.,

№ 36 від 11.03.2016р. на суму 6 720,00 грн.,

№ 41 від 10.03.2016р. на суму 738,54 грн.,

№ 45 від 10.03.2016р. на суму 1 017,00 грн.,

№ 46 від 10.03.2016р. на суму 6 292,00 грн.,

№ 47 від 10.03.2016р. на суму 1 847,00 грн.,

№ 51 від 10.03.2016р. на суму 1 088,00 грн.,

№ 125 від 10.03.2016р. на суму 15 250,00 грн.,

№ 160 від 14.03.2016р. на суму 57 747,00 грн.,

№ 252 від 14.04.2016р. на суму 22 500,00 грн.

Пунктом 6.2.2 Договору передбачено, що у разі порушення споживачем вимог порядку проведення розрахунків, передбаченого розділом 4 (порядок розрахунків) Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Із посиланням на останню наведену норму та ст. 625 Цивільного кодексу України у звязку з порушенням відповідачем строків платежів позивач нарахував та заявив до стягнення 5 059,22 грн. пені за період 01.02.2016р. по 04.05.2016р., 353,88 грн. 3% річних за період 01.02.2016р. по 04.05.2016р.

При винесенні рішення суд входив з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Договором, укладеним між ПАТ «Полтавагаз» та відповідачем, чітко встановлений термін виконання зобов'язання за відповідний звітний період, який боржником був порушений.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. ст. 612 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Пунктом 6.2.2 Договору передбачено, що у разі порушення споживачем вимог порядку проведення розрахунків, передбаченого розділом 4 (порядок розрахунків) Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевикладеного позивачем заявлено до стягнення з відповідача 5 059,22 грн. пені та 353,88 грн. 3% річних.

Перевіряючи розмір заявлених позивачем до стягнення сум пені та 3% річних суд встановив, що при нарахуванні пені та 3% річних позивачем неправильно визначені періоди початку перебігу прострочення.

Так, умовами договору передбачена стовідсоткова попередня оплата на підставі рахунка оператора ГРМ. За твердженнями позивача, ним надавалися рахунки на проведення попередньої оплати, однак жодних доказів цього - ні самих рахунків на попередню оплату, ні доказів їх надання відповідачу - суду не надано, так само не надано доказів виставлення відповідачу рахунків, копії яких надані позивачем (арк.справи 19-26). Встановити дату надання відповідачу та підписання останнім актів приймання-передачі природного газу також неможливо.

Відповідачем надано копії рахунків, отриманих ним від позивача (арк.спарви 63-66, оригінали оглянуто у засіданні 08.11.2016р.), які відрізняються від рахунків, поданих позивачем - виписані іншими датами. На даних рахунках є відмітки Управління державної казначейської служби України у Решетилівському районі Полтавської області, які відповідають датам виписання рахунків (крім рахунку за 20.04.2016р., який до казначейства передано 21.04.2016р.). За поясненнями відповідача, відразу ж після оримання рахунків він передавав їх до казначейства для проведення відповідних проплат, а затримку у здійсненні проплат відповідач та третя особа пояснюють тим, що з урахуванням особливості функціонування даного органу фактично неможливо здійснити проведення коштів у той же день.

Суд, враховуючи умови укладеного між сторонами договору в частині порядку обліку газу та проведення розрахунків (зокрема, п.5.5 та п.6.4), вважає за правильне обраховувати період прострочення виконання зобов"язання відповідачем саме з підтвердженого матеріалами справи моменту надання позивачем рахунків на оплату (10.02.2016р., 04.03.2016р., 08.04.2016р., 20.04.2016р.) по дату фактичного зарахування коштів на рахунок оператора ГРМ (як це передбачено абз.3 п.6.4 договору). При цьому за зобов"язаннями квітня позивачем період прострочення визначено з 21.04.2016р., тож суд не виходить за межі періоду позовних вимог та також здійснює розрахунок з вказаної дати.

З урахуванням вищевикладеного за перерахунком, здійсненим судом за допомогою калькулятора "Ліга: ОСОБА_6 9.1.3" до стягнення підлягає 2773,89 грн., з яких 2 590,07 грн. пені, 3% річних в сумі 183,82 грн.

Позовні вимоги у цій частині судом задовільняються як правомірні. При цьому суд не бере до уваги заперечення відповідача стосовно того, що він є структурним підрозділом органу державної влади, не є прибутковою організацією, яка має вільні кошти і право ними розпоряджатися (відзив на позов - арк.спарви 59-61), оскільки між сторонами існують договірні відносини, а договір є обов"язковим для виконання сторонами, незалежно від форми власності, фінансування, підпорядкування і т.д. контрагентів. Відсутність фінансування не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов"язання.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні з даним позовом, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу освіти, сім'ї, молоді та спорту Решетилівської районної державної адміністрації (вул. Шевченка, 3-А, с. Решетилівка, Решетилівський район, Полтавська область, 38400, ідентифікаційний код юридичної особи 02145659) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. В.Козака, 2-а, м. Полтава, 36020, ідентифікаційний код юридичної особи 03351912) 2 590,07 грн. пені, 3% річних в сумі 183,82 грн.; 706,14 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині - відмовити.

Повне рішення складено 09.11.2016 р.

Суддя О.С.Мацко