ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Справа № 7/328/08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівВладимиренко С.В., Євсікова О.О.
розглянувши касаційну скаргуФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016
у справі№ 7/328/08 господарського суду Запорізької області
за позовомСуб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5
до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4
про стягнення 25 000,00 грн та розірвання договору
в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: не з'явилися

- відповідача: ОСОБА_6, дов. б/н від 23.06.2016

В С Т А Н О В И В:

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 28.10.2008 у справі № 7/328/08 рішення господарського суду Запорізької області від 08.09.2008 скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_4 на користь суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 25 000 грн збитків, спричинених невиконанням умов договору оренди цілісного майнового комплексу бази відпочинку "Дніпро" від 19.03.2008, 335 грн державного мита та 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 28.10.2008 у справі № 7/328/08 господарським судом Запорізької області виданий наказ від 28.10.2008 № 7/328/08, строк виконання якого встановлено до 28.10.2011.

18.05.2016 від позивача до господарського суду Запорізької області надійшла заява про видачу дублікату наказу по справі № 7/328/08 та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.06.2016 у справі № 7/328/08 (суддя Кутіщева-Арнет Н.С.), залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 (у складі головуючого судді Агапова О.Л., суддів Малашкевича С.А., М`ясищева А.М.), заяву Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_5 про видачу дублікату наказу у справі № 7/328/08 задоволено, видано дублікат наказу від 28.10.2008 на виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 28.10.2008 у справі № 7/328/08.

Не погоджуючись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, ФОП ОСОБА_4 звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм процесуального права, зокрема ст. 119, ч.ч. 1, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.06.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 у справі № 7/328/08 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_5 про видачу дублікату наказу та відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання від 17.05.2016 відмовити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що до заяви про видачу дублікату наказу не додано документів на підтвердження втрати наказу, а також, що заява про видачу дублікату наказу подана після закінчення строку для пред'явлення наказу до виконання. Окрім того, скаржник зазначає, що відсутні поважні причини для відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, оскільки позивач протягом тривалого часу не вчиняв дії направлені на контроль виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 7/328/08.

Позивач надав відзив на касаційну скаргу, вважає доводи касаційної скарги необґрунтованими, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Також від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що ним подано касаційну скаргу по даній справі.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів касаційної інстанції не вбачає підстав для його задоволення, оскільки касаційна скарга позивача подана на інші рішення суду, ніж ті, що переглядаються у даному судовому засіданні.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, на виконання постанови Запорізького апеляційного господарського суду від 28.10.2008 у справі № 7/328/08 господарським судом Запорізької області виданий наказ від 28.10.2008 № 7/328/08, строк виконання якого встановлено до 28.10.2011.

15.12.2008 державним виконавцем Бідною В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено на адреси сторін виконавчого провадження. Боржнику було надано строк для самостійного виконання рішення суду до 22.12.2008.

30.01.2009 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

09.02.2009 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

09.02.2009 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

22.02.2009 державним виконавцем Золотухіним В.В., на підставі ст.38, п. 5 ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до листа Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ № 2393/3 від 11.02.2016 боржнику повідомлено, що 22.02.2010 державним виконавцем Золотухіним В.В., на підставі ст. 38, п. 5 ч. 1 ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, а також, що згідно реєстру ЄДРВП наказ № 7/328/08, виданий господарським судом Запорізької області від 28.10.2008 про стягнення з ПП ОСОБА_4 на користь ПП ОСОБА_5 суми боргу в розмірі 25 453,00 грн, на виконанні більше не перебував.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що своєчасну обізнаність з наявністю вказаної постанови, сторони заперечують.

Олександрівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя у своїх поясненнях повідомив, що виконавче провадження знищено у зв'язку із закінченням строку зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ст. 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

При цьому, Господарським процесуальним кодексом України не покладено обов'язку на стягувача наводити причини втрати наказу.

Згідно з положеннями ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи, зокрема, накази господарського суду, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Згідно ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження", строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються : 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, після переривання, встановлюється з дня його поверненням в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Як вбачається з матеріалів справи, відсутні відомості про те, що наказ господарського суду в установленому порядку повернутий стягувачу та ним отриманий.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено, що однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду, а відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Положення ст.ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

На підставі викладеного вище, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що наказ господарського суду від 28.10.2008 у справі № 7/328/08 в установленому порядку повернутий стягувачу та отриманий ним, а також закріплений ст. 124 Конституції України принцип обов'язковості виконання судових рішень, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про наявність правових підстав для видачі дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

З огляду на викладене та враховуючи, що скаржник в силу ст. 33 ГПК України не довів в установленому законом порядку тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових актів у справі № 7/328/08.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.08.2016 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 21.06.2016 у справі № 7/328/08 залишити без змін.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я С.В. Владимиренко

С у д д я О.О. Євсіков