ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.09.2016р. Справа № 905/1387/16

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючого судді Ніколаєвої Л.В., суддів Левшиної Г.В., Сажневої М.В.,

при секретарі судового засідання Вороная І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія ОСОБА_1»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозхімсервіс»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. гр. ОСОБА_2

2. Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

про стягнення 6 358,23 грн.,

за участю учасників процесу:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

від третіх осіб (1,2): не зявились

Суть спору: ОСОБА_3 «УАСК ОСОБА_1» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ТОВ «Хозхімсервіс» залишок сплаченого страхового відшкодування у розмірі 6 358,23 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на виплату страхового відшкодування в розмірі 21 149,55 грн. страхувальнику за договором страхування транспортного засобу СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р., внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за завдані збитки. Виходячи з того, що між позивачем та ОСОБА_3 «СК «Уніка», як страховиком згідно полісу обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/0599437, укладеного з ТОВ «Хозхімсервіс», проведено залік взаємних однорідних вимог на суму 14 791,32 грн., різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням складає 6 358,23 грн. Нормативно позивач обґрунтовує позовні вимоги ст.ст. 22, 993, 1166, 1172, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.04.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/1387/16, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, розгляд справи призначений на 12.05.2016р., витребувано з Моторного (транспортного) страхового бюро України інформацію щодо дати, номеру та терміну дії полісів обовязкового страхування, якими станом на 20.05.2013р. застраховано цивільно правову відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 та напівпричепу МАЗ 975830, д.н. НОМЕР_2 (з визначенням страхувальника і його місцезнаходження, якою страховою компанією видано поліси, та в якому розмірі в полісах визначено ліміт відповідальності страховика і франшизу). Також господарським судом витребувано з Артемівського міськрайонного суду Донецької області справу № 230/6252/13 (3/230/975/2013) (суддя Мірошкін О.І.) про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2, з огляду на те, що роботу Єнакіївського міського суду Донецької області припинено у звязку з неможливістю здійснювати правосуддя із-за бойових дій, що відбуваються в районі розташування суду та згідно з розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №27/0/38-14 розгляд справ, підсудних Єнакіївському міському суду Донецької області, здійснюється Артемівським міськрайонним судом Донецької області.

04.05.2016р. за вх. № 14217/16 господарський суд одержав письмові пояснення позивача, згідно з якими останній посилається на те, що:

- по - перше, умовами договору страхування транспортного засобу СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р. не передбачено наявність акту виконаних робіт для здійснення страхового відшкодування. Водночас, позивач зазначає, що позбавлений можливості отримати на даний час вказаний акт виконаних робіт, оскільки ТОВ «Кронас Логістік», який проводив ремонт транспортного засобу Chevrolet, д.н. НОМЕР_3, знаходиться у м. Донецьк (в зоні проведення антитерористичної операції);

- по - друге, перевірка того чи є ТОВ «Кронас Логістік» платником ПДВ на загальних підставах, не входить до компетенції позивача, тим більш, що договір страхування транспортного засобу СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р. також цього не вимагає. Поряд з цим, згідно даних офіційного сайту Державної фіскальної служби України ТОВ «Кронас Логістік» значиться, як платник ПДВ з 25.09.2003р. по теперішній час;

- по - третє, договір страхування СТД № 3043937/12-003852 від 01.01.2013р., на який є посилання у страховому акті № 3449 від 21.06.2013р. та договір страхування СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р., на який позивач посилається у позовній заяві, це один і той самий договір, оскільки договір страхування СТД № 3043937/12-003852 укладений 01.12.2012р. зі строком дії з 01.01.2013р. до 31.12.2013р. Страхувальник може укласти договір страхування зі строком дії, який може не співпадати з датою його укладення, що не суперечить чинному законодавству України. Облік договорів страхування в ОСОБА_3 «УАСК ОСОБА_1» здійснюється за допомогою програми «INSIS», за допомогою якої і формуються автоматично страхові акти. У вказану програму договори страхування вносяться з вказівкою строку їх дії, а не дати укладення з метою уникнення ситуацій виплати страхового відшкодування у період, коли договір страхування ще не діє;

- по - четверте, ОСОБА_3 «СК Уніка» застраховано як тягач Scania Р 340, д.н. НОМЕР_4, так і напівпричеп МАЗ 975830, д.н. НОМЕР_5. Під час ДТП вказані транспортні засоби знаходились в зєднанні між собою та рухались разом. Страхове відшкодування у вигляді укладення угоди про проведення заліку однорідних вимог від 20.02.2014р., ОСОБА_3 «СК «Уніка» проводилось за полісом № АЕ/0599437, за яким застраховано тягач Scania Р 340, д.н. НОМЕР_4, що відповідає вимогам п. 36.3 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»;

- по - пяте, виплата страхового відшкодування здійснена позивачем без вирахування франшизи, оскільки договором страхування СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р. передбачено умовну франшизу.

В додаток до письмових пояснень позивач надав належним чином засвідчені копії витягу з протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ «УАСК ОСОБА_1» від 03.03.2011р., свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А 01 № 378402, протоколу № 2/2015 позачергових загальних зборів акціонерів ОСОБА_3 «УАСК ОСОБА_1» від 28.07.2015р., виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо позивача, статуту ОСОБА_3 «УАСК ОСОБА_1», витяг з реєстру платників ПДВ, що міститься на офіційному сайті Державної фіскальної служби України щодо ТОВ «Кронас Логістік», належним чином засвідчену копію рахунку фактури № КЛ 00006318 від 04.06.2013р., опис вкладення у цінний лист та фіскальний чек від 27.04.2016р. про надсилання ОСОБА_2 копії позовної заяви та доданих до неї документів.

11.05.2016р. за вх. № 14734/16 господарський суд одержав від Моторного (транспортного) страхового бюро України інформацію з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісів обовязкового страхування, згідно з якими застраховано цивільно правову відповідальність власника транспортного засобу Scania Р 340, д.н. НОМЕР_6 та транспортного засобу (напівпричепу) МАЗ 975830, д.н. НОМЕР_2.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.05.2016р. розгляд справи відкладений на 09.06.2016р.

13.05.2016р.за вх. № 13080/16 господарський суд одержав лист Артемівського міськрайонного суду Донецької області, згідно з яким повідомлено про те, що справа № 230/6252/13 (3/230/975/2013) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області не перебувала та з Єнакієвського міського суду Донецької області не надходила.

07.06.2016р. за вх. № 17598/16 господарський суд одержав письмові пояснення позивача, згідно з якими останній посилається на те, що:

- по - перше, при укладанні угоди про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 20.02.2014р. помилково вказано у п. 2.2. поліс АЕ/1960267, яким застраховано напівпричеп, д.н. НОМЕР_5, а також на те, що після виявлення вказаної неточності між позивачем та ОСОБА_3 «СК «Уніка» укладено додаткову угоду № 1 від 21.02.2014р. до угоди про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 20.02.2014р., якою приведено п. 2.2. угоди про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 20.02.2014р. у відповідність;

- по - друге, суму страхового відшкодування, яку виплачено позивачем за договором страхування СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р., розраховано без врахування зносу на підставі п. 4.2.1. вказаного договору за даними висновку автотоварознавчого дослідження № 218/13 від 04.06.2013р. та рахунку СТО. Відповідно до вказаного висновку сума матеріального збитку без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 19 704,39 грн. В свою чергу, позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 21 149,55 грн. на підставі рахунку СТО відповідно до умов п. 4.2.2. договору страхування СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р.

В додаток до письмових пояснень надано додаткову угоду № 1 від 21.02.2014р. до угоди про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 20.02.2014р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.06.2016р. строк вирішення спору по справі № 905/1387/16 продовжений до 26.06.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання позивача за вх. № 1722/09 від 09.06.2016р., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 «СК «Уніка», розгляд справи відкладений на 27.06.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.06.2016р. справу № 905/1387/16 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Донецької області. Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 27.06.2016р. для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Левшина Г.В., Шилова О.М. Тією ж датою справу прийнято до колегіального розгляду у вказаному складі суддів, розгляд справи призначений на 10.08.2016р., про що винесено відповідну ухвалу суду від 27.06.2016р.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.08.2016р., у звязку із перебуванням судді Шилової О.М. у відпустці, для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Левшина Г.В., Сажнева М.В. Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.08.2016р. справу прийнято до колегіального розгляду у вказаному складі колегії суддів, розгляд справи відкладений на 13.09.2016р.

06.09.2016р. за вх. № 25629/16 господарський суд одержав письмові пояснення позивача, згідно з якими з посиланням на ст. ст. 1, 27 ЗУ «Про страхування», ст.ст. 15, 993, 1194 ЦК України, ст. 1 ГПК України позивач зазначає, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, самостійно обирати ким саме йому повинно бути відшкодовано збиток (страховою компанією чи винуватцем ДТП). Відповідно до ст. 1172 ЦК України особою, відповідальною за завдані збитки, є підприємство, на якому працював винуватець ДТП, тобто ТОВ «Хозхімсервіс». Фактичне погашення частини страхового відшкодування ОСОБА_3 «СК «Уніка» лише зменшує відповідальність ТОВ «Хозхімсервіс» на суму виплаченого ОСОБА_3 «СК «Уніка» на користь позивача страхового відшкодування. В додаток до письмових пояснень надано постанову судової палати у цивільних справах Верховного суду України № 6-2587цс15 від 23.12.2015р., кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МФ № 3791 від 17.09.2005р., посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 2075-ПК від 27.03.2013р., сертифікат субєкта оціночної діяльності № 13536/12 від 15.06.2012р., свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 28.10.2005р. № 4072, акт передавання приймання транспортного засобу для надання послуг з ремонту від 21.06.2013р., докази надсилання позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_3 «СК Уніка».

Позивач про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином, але у жодне судове засідання не зявився. Водночас, у письмових поясненнях за вх. № 14217/16 від 04.05.2016р., за вх. № 17598/16 від 07.06.2016р., за вх. № 25629/16 від 06.09.2016р. позивач просив суд розглянути справу за відсутністю його представника.

Відповідач у жодне судове засідання не зявився, вимоги суду щодо надання витребуваних доказів не виконав. При цьому, про час та місце судових засідань останній повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Третя особа ОСОБА_2 у жодне судове засідання не зявився, вимоги суду щодо надання витребуваних доказів не виконав. При цьому, про час та місце судових засідань останній також повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, повідомлення про вручення поштового відправлення з конвертом та з відміткою органу звязку «повернуто за закінченням терміну зберігання», а також списки №507 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів поданих в 61022 від 15.08.2016р. та № 7457 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Харків-22.

Третя особа ОСОБА_3 «СК «Уніка» у жодне судове засідання не зявилась, вимоги суду щодо надання витребуваних доказів не виконала. При цьому, про час та місце судових засідань остання повідомлена належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

З огляду на викладене, а також враховуючи положення, що містяться у п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами України», господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача та третіх осіб у судових засіданнях за наявними у матеріалах справи документами.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 13.09.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

01.12.2012р. між ОСОБА_3 «УАСК ОСОБА_1» (страховик, позивач) та ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» (страхувальник) укладений договір страхування транспортного засобу СТД № 3043937/12-003852.

Відповідно до частини А вказаного договору відомості про застраховані транспортні засоби наведені в Додатку 1 до договору. Страховим ризиком є, зокрема, «Збиток». Опис ризику наведений у п. 2.6. частини «Б» даного договору. Величина матеріального збитку розраховується в т.ч. на підставі калькуляції вартості відновлювального ремонту на СТО, вказаної страхувальником. Страхова сума, страховий тариф, франшиза на кожний страховий випадок щодо кожного застрахованого транспортного засобу вказані у Додатку 1 до договору. Даний договір вступає в силу з 01.01.2013р. та діє до 31.12.2013р. Єдину форму даного договору складають разом частина «А», частина «Б» та Додаток 1. (п.п. ІV, VІ, VІІ, VІІІ, ІХ, Х, ХІІІ, ХV частини А договору).

Відповідно до частини Б вказаного договору предметом договору страхування є майновий інтерес, пов'язаний з володінням, користуванням, розпорядженням транспортним засобом, вказаним в Додатку № 1 до даного договору. Ризик «Збиток» по даному договору застрахований при наступних умовах: «Збиток» («Стандартний пакет плюс») пошкодження або знищення транспортного засобу або його частин, зокрема, внаслідок дорожньо транспортної пригоди (ДТП). Розмір страхового відшкодування визначається страховиком як різниця між сумою матеріального збитку та франшизою, передбаченою даним договором для відповідного страхового ризику. Величина матеріального збитку у випадку пошкодження застрахованого транспортного засобу розраховується на підставі даних огляду пошкодженого транспортного засобу, калькуляції вартості відновлювального ремонту на фірмовій (гарантійній) СТО або СТО на вибір страхувальника та висновку експерта автотоварознавця, складеного відповідно до ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та діючій на дату настання події. В калькуляцію збитку враховуються тільки ті витрати, які викликані страховим випадком. При цьому заміна пошкоджених частин та деталей транспортного засобу приймається в розрахунок за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені у стан, придатний для подальшого використання, або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові. При розрахунку суми матеріального збитку не враховується знос частин та деталей транспортного засобу, які підлягають заміні. Сума матеріального збитку розраховується виходячи з вартості відновлювального ремонту на фірмовій (гарантійній) СТО, або СТО за вибором страхувальника, але не більше величини збитку, розрахованої відповідно до ОСОБА_4 та збільшеної на 30%. Сума страхового відшкодування на підставі заяви страхувальника перераховується на рахунок фірмової (гарантійної) СТО. Документи, які необхідні для розрахунку величини матеріального збитку: висновок експерта про величину матеріального збитку у звязку з настанням страхового випадку, рахунок на виконання ремонтних робіт по відновленню транспортного засобу (якщо страхове відшкодування перераховується на рахунок СТО), копія акта прийому-передачі на СТО пошкодженого транспортного засобу (якщо страхове відшкодування перераховується на рахунок СТО). (п.п.1.1., 2.6.1.,4.1., 4.2., 4.2.1., 4.2.2., 4.2.3., 5.3.8. частини Б договору).

У п. 24 Додатку № 1 до договору «Опис транспортних засобів, у відношенні яких укладений договір страхування» визначено, що застрахованим транспортним засобом є Chevrolet Lacetti NF35B, д.н. НОМЕР_3, 2007 рік випуску, а також встановлено розмір умовної франшизи за ризиком «Збиток» - 500 грн., розмір страхової суми 95 000 грн., розмір страхового тарифу - 3,45% від страхової суми та розмір страхової премії - 3 277,50 грн.

Також, судом встановлено, що власником транспортного засобу Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_3 є ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу САК 213364.

20.05.2013р. в м. Єнакієве по вул. Сталеварів, 29 сталася ДТП за участю транспортного засобу Scania Р340, д.н. НОМЕР_4, який перебував у зєднанні з напівпричепом МАЗ 975830, д.н. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_2, та транспортного засобу Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, що підтверджується довідкою органу ДАІ від 20.05.2013р. та відомостями про ДТП № 9204422, сформованими АІПС ДТП станом на 21.06.2013р., згідно з якими причиною ДТП є порушення ОСОБА_2 п.п. 10.6., 13.1 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. № 1306.

Власником транспортного засобу Scania Р340, д.н. НОМЕР_4, та транспортного засобу (напівпричепу) МАЗ 975830, д.н. НОМЕР_5, являється ТОВ «Хозхімсервіс» (відповідач), що вбачається з відомостей про ДТП № 9204422, сформованих АІПС ДТП станом на 21.06.2013р. Також відповідач являється страхувальником транспортного засобу Scania Р340, д.н. НОМЕР_4, та транспортного засобу (напівпричепу) МАЗ 975830, д.н. НОМЕР_5, про що свідчать Інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, згідно з якими цивільно правова відповідальність відповідача щодо вказаних транспортних засобів на час скоєння ДТП була застрахована на підставі полісів № АЕ 0599437 від 16.11.2012р. та № АЕ 1960267 від 12.03.2013р. відповідно, які укладені з ОСОБА_3 «СК «Уніка».

Відповідно до Інформацій з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, поліс № АЕ 0599437 від 16.11.2012р. укладений на строк з 16.11.2012р. по 15.11.2013р. з лімітом за шкоду майну 50 000 грн. та франшизою - 0 грн., а поліс № АЕ 1960267 від 12.03.2013р. укладений на строк з 12.03.2013р. по 11.03.2014р. з лімітом за шкоду майну - 50 000 грн. та франшизою - 0 грн.

Постановою Єнакіївського міського суду Донецької області від 03.06.2013р. по справі № 230/6252/13-п (№ провадження 3/230/975/2013) ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за порушення п.п. 10.6., 13.1. ПДР України. При цьому, з вказаної постанови суду також вбачається, що ОСОБА_2 є працівником (водієм) ТОВ «Хозхімсервіс».

Згідно з висновком автотоварознавчого дослідження № 218/13 від 04.06.2013р. вартість матеріального збитку по факту спричинення пошкоджень автомобілю Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_3, без врахування ВТВ в результаті дорожньо транспортної пригоди, на момент проведення дослідження складає 14 791,32 грн. (із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу, що підлягають заміні під час ремонту). Згідно з ремонтною калькуляцією № 253/6/13 до висновку загальна вартість ремонту автомобілю Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_3, складає 19 704,39 грн. (без врахування коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу, що підлягають заміні під час ремонту).

Вказаний висновок з ремонтною калькуляцією складені СПД ФО ОСОБА_1, який є судовим експертом та має право проводити товарознавчі експертизи (в т.ч. автотоварознавчі) за спеціальністю «визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» на підставі свідоцтва Міністерства юстиції України № 1034 від 29.09.2016р., дію якого продовжено до 28.09.2015р., що вбачається з витягу з реєстру атестованих судових експертів. Також, СПД ФО ОСОБА_1 є оцінювачем та має право здійснювати оцінку майна та майнових інтересів в т.ч. за напрямом «оцінка обєктів у матеріальній формі» зі спеціалізацією «оцінка дорожніх транспортних засобів», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 28.10.2005р. № 4072, кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача МФ № 3791 від 17.09.2005р., посвідченням про підвищення кваліфікації оцінювача МФ № 2075-ПК від 27.03.2013р., сертифікатом субєкта оціночної діяльності № 13536/12 від 15.06.2012р.

Згідно з рахунком фактурою ТОВ «Кронас Логістік» № КЛ00006318 від 04.06.2013р. вартість робіт/послуг та запасних частин (матеріалів), необхідних в процесі виконання робіт (вартість відновлювального ремонту) складає 21 149,55 грн. з ПДВ.

21.06.2013р. позивачем складений страховий акт № 3449, згідно з яким сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 21 149,55 грн. На підставі заяви страхувальника позивача (ПАТ «ЄМЗ») від 21.05.2013р. вказана сума страхового відшкодування перерахована позивачем на рахунок ТОВ «Кронас Логістік», що підтверджується платіжними дорученнями № 7032 від 16.07.2013р. на суму 2 149,55 грн., № 7053 від 24.07.2013р. на суму 4 000 грн., № 7061 від 25.07.2013р. на суму 5 000 грн., № 7071 від 30.07.2013р. на суму 5 000 грн., № 7072 від 01.08.2013р. на суму 5 000 грн.

13.12.2013р. позивач звернувся до ОСОБА_3 «СК «Уніка» (страховик відповідача) із заявою про виплату страхового відшкодування, в якій просив відшкодувати виплачене страхове відшкодування в розмірі 21 149,55 грн.

20.02.2014р. між ОСОБА_3 «СК «Уніка» (страховик відповідача) та ОСОБА_3 «УАСК ОСОБА_1» (позивач) проведено залік взаємних однорідних вимог на суму 14 791,32 грн., що підтверджується відповідною угодою про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 20.02.2014р. з додатковою угодою № 1 від 21.02.2014р. до неї.

17.03.2014р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 608-17/1 щодо виплати страхового відшкодування, в якій просив відповідача відшкодувати залишок виплаченого страхового відшкодування в розмірі 6 358,23 грн. (21 149,55 грн. 14 791,32 грн. = 6 358,23 грн.).

У відповіді на претензію за вих. № 81 від 03.04.2014р. відповідач зазначив про безпідставність вимог позивача з огляду на вартість матеріального збитку, визначену у висновку автотоварознавчого дослідження № 218/13 від 04.06.2013р. та порядок визначення величини матеріального збитку у випадку пошкодження транспортного засобу, передбачений п. 4.2. договору страхування транспортного засобу СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

Як вище встановлено господарським судом, майнову шкоду власнику транспортного засобу Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_3, спричинено внаслідок ДТП, яка відбулася 20.05.2013р. за участю транспортного засобу Scania Р340, д.н. НОМЕР_4, який перебував у зєднанні з напівпричепом МАЗ 975830, д.н. НОМЕР_5, та водія якого визнано винним у порушенні п.п. 10.6., 13.1 ПДР України та притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Єнакіївського міського суду Донецької області від 03.06.2013р. по справі № 230/6252/13-п (№ провадження 3/230/975/2013).

Відповідно до ст.1166 ЦК України, в якій містяться вимоги щодо загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до положень ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівникам під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, власником транспортного засобу Scania Р340, д.н. НОМЕР_4 (який під час ДТП перебував у зєднанні з напівпричепом МАЗ 975830, д.н. НОМЕР_5), являється відповідач, а винна у скоєнні ДТП особа водій вказаного транспортного засобу на момент скоєння ДТП був працівником відповідача.

При цьому, жодних заперечень щодо належності транспортного засобу Scania Р340, д.н. НОМЕР_4 відповідачу, а також щодо перебування винної у ДТП особи у трудових відносинах з відповідачем, як і доказів, що спростовують вказані обставини, останнім до суду не надано. Крім того, таких заперечень не наведено відповідачем і у відповіді на претензію за вих. № 81 від 03.04.2014р.

Таким чином, в даному випадку, саме відповідач зобов'язаний відшкодувати майнову шкоду, яка спричинена власнику транспортного засобу Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер НОМЕР_3.

В силу вимог ст.993 ЦК України, які кореспондуються з вимогами ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Із вищевстановлених обставин справи випливає, що позивачем, як страховиком за договором страхування транспортного засобу СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р. здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 21 149,55 грн., а отже до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи, відповідальної за збиток в межах суми страхового відшкодування 21 149,55 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що між ОСОБА_3 «СК «Уніка», як страховиком за полісом № АЕ 0599437 від 16.11.2012р., укладеного з відповідачем, та позивачем проведено залік взаємних однорідних вимог на суму 14 791,32 грн. Таким чином, залишок сплаченого позивачем страхового відшкодування складає 6 358,23 грн. (21 149,55 грн. - 14 791,32 грн. = 6 358,23 грн.).

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача залишку сплаченого позивачем страхового відшкодування в розмірі 6 358,23 грн., як різниці між фактичним розміром шкоди і отриманим позивачем страховим відшкодуванням, є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, господарським судом враховано позицію судової палати у цивільних справах Верховного суду України, викладену у постанові від 20.01.2016р. у справі № 6-2808цс15, згідно з якою сторонами договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобовязання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обовязок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобовязання згідно з договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобовязанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобовязання не виключають одне одного. Деліктне зобовязання первісне, основне зобовязання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обовязково припиняє деліктне зобовязання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобовязаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобовязаний виконати обовязок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобовязань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобовязання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобовязання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обовязку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Щодо посилань відповідача, викладених у відповіді на претензію за вих. № 81 від 03.04.2014р., про безпідставність вимог позивача з огляду на вартість матеріального збитку, визначену у висновку автотоварознавчого дослідження № 218/13 від 04.06.2013р. та порушення порядку визначення величини матеріального збитку у випадку пошкодження транспортного засобу, передбаченого умовами договору страхування транспортного засобу СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У п. 4.2. договору страхування транспортного засобу СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р. встановлено, що величина матеріального збитку у випадку пошкодження застрахованого транспортного засобу розраховується на підставі даних огляду пошкодженого транспортного засобу, калькуляції вартості відновлювального ремонту на фірмовій (гарантійній) СТО або СТО на вибір страхувальника та висновку експерта автотоварознавця, складеного відповідно до ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та діючій на дату настання події.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження № 218/13 від 04.06.2013р., який складений в т.ч. відповідно до ОСОБА_4 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009р., зареєстрованої Міністерством юстиції 04.08.2009р. за № 724/16740, вартість матеріального збитку визначена за формулою: Вр (вартість ремонтно відновлювальних робіт) + Вм (вартість необхідних для ремонту матеріалів) + Вс (вартість складових КТЗ, що підлягають заміні під час ремонту) х (1 Ез) (коефіцієнт фізичного зносу) та становить 14 791,32 грн., виходячи з того, що Вр = 5 571 грн., Вм = 3 680,06 грн., Вс = 10 453,33 грн., Ез = 0,47%. Тобто, вартість матеріального збитку розрахована із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу, що підлягають заміні під час ремонту.

В свою чергу, у п. 4.2.1. договору страхування транспортного засобу СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р. передбачено, що при розрахунку суми матеріального збитку не враховується знос частин та деталей транспортного засобу, які підлягають заміні.

Розмір матеріального збитку без врахування коефіцієнту фізичного зносу складових транспортного засобу, що підлягають заміні під час ремонту становить 19 704,39 грн., що відповідає вартості відновлювального ремонту, визначеній у калькуляції № 253/6/13 до висновку автотоварознавчого дослідження № 218/13 від 04.06.2013р.

Відповідно до умов п. 4.2.2. договору сума матеріального збитку розраховується виходячи з вартості відновлювального ремонту на фірмовій (гарантійній) СТО, або СТО за вибором страхувальника, але не більше величини збитку, розрахованої відповідно до ОСОБА_4 та збільшеної на 30%.

Згідно з рахунком фактурою ТОВ «Кронас Логістік» № КЛ00006318 від 04.06.2013р. вартість відновлювального ремонту складає 21 149,55 грн. з ПДВ, що не перевищує величини збитку, розрахованої відповідно до ОСОБА_4 та збільшеної на 30% (19 704,39 грн. + 30%=25 615,71 грн.).

В матеріалах справи також наявний акт передавання приймання транспортного засобу для надання послуг з ремонту від 21.06.2013р., згідно з яким ПАТ «ЄМЗ» (страхувальник за договором страхування транспортного засобу СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р.) передало, а ТОВ «Кронас Логістік» прийняло транспортний засіб Chevrolet Lacetti, д.н. НОМЕР_3, для надання послуг з ремонту відповідно до рахунку № КЛ00006318 від 04.06.2013р., та наявність якого передбачена умовами п. 5.3.8 договору.

При цьому, судом встановлено, що ТОВ «Кронас Логістік» є платником податку на додану вартість, що підтверджується витягом з реєстру платників ПДВ, що свідчить про правомірність включення ПДВ до вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до умов п. 4.1. договору розмір страхового відшкодування визначається страховиком як різниця між сумою матеріального збитку та франшизою, передбаченою даним договором для відповідного страхового ризику.

Умовами вказаного договору передбачена умовна франшиза та визначено її розмір 500 грн. Умовна франшиза це сума збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування, якщо розмір збитків перевищує розмір умовної франшизи. Тобто, страховик не несе відповідальність за збиток, якщо його розмір не перевищує розмір франшизи, але відшкодовує збиток повністю, якщо розмір збитку перевищує суму франшизи. В даному випадку, матеріальний збиток перевищує розмір умовної франшизи, а тому страхове відшкодування виплачене позивачем в повному обсязі без вирахування франшизи.

Таким чином, розмір страхового відшкодування визначений позивачем відповідно до умов та порядку, встановлених договором страхування транспортного засобу СТД № 3043937/12-003852 від 01.12.2012р.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що відповідно до умов п. 5.3.8. договору висновок автотоварознавчого дослідження є лише одним з документів, необхідних для розрахунку величини матеріального збитку, суд дійшов висновку про необґрунтованість посилань відповідача, викладених у відповіді на претензію. При цьому, суд також зазначає, що ні ЗУ «Про страхування», ні договір страхування не містить положень, які зобов'язують позивача за договором страхування визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням лише висновку автотоварознавчого дослідження. Більш того, висновок автотоварознавчого дослідження є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Згідно з вимогами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія ОСОБА_1» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозхімсервіс» (84404, Донецька обл., м. Красний Лиман, вул. Словянська, буд. 7, офіс 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія ОСОБА_1» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А, р/р 48 в АТ «ПроКредит Банк» м. Київ, МФО 320984, ) страхове відшкодування в сумі 6 358 (шість тисяч триста пятдесят вісім) грн. 23 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 19 вересня 2016 року.

Головуючий суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя Г.В. Левшина

Суддя М.В. Сажнева