ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.10.16р. Справа № 904/7714/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 207 290, 04 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. НАТ 719930 від 27.04.16 р., юрисконсульт 1 категорії станції Кривий Ріг Головний структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень";

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 14-327юр від 22.08.16 р., представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 207 290,04 грн., що складають плату за зберігання вантажу.

Обгрунтовуючи позовні вимоги про нарахування плати за зберігання вантажу, позивач посилається на те, що затримка спірних вагонів на підходах до станції призначення, відбулася з вини відповідача, оскільки у цей час колії станції призначення - Кривий Ріг-Головний були зайняті іншими поїздами, що прибули на адресу відповідача - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", про що було складено відповідні акти загальної форми ГУ-23.

Відповідач вимоги позивача не визнав, посилаючись на відсутність своєї вини у скупченні вагонів, а отже, плата за зберігання вантажу, за спірний період, на думку відповідача, позивачем нарахована неправомірно та безпідставно.

Крім того, відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

У судовому засіданні оголошувалась перерва від 20.10.16р. до 25.10.16р.

25.10.16р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2008 року між публічним акціонерним товариствм Українська залізниця, (далі - залізниця), в особі виконуючого обов'язки першого заступника начальника регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (з урахуванням додаткової угоди № 35/32 від 20.01.16р. та протоколу розбіжностей до нього) та публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (з урахуванням додаткової угоди № 14 від 05.05.2011 р.) укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані послуги № ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп.

Предметом зазначеного вище договору є надання залізницею вантажовласнику (відповідачу) послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.1. договору, Вантажовласник зобов'язується пред'являти Залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень у електронному вигляді, при цьому оригінали заявок, оформлені на бланках ГУ-12 (ГУ-12К) та заявки на подачу вагонів (контейнерів) надавати згідно Правил перевезень вантажів. Здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу.

Залізниця зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками та надавати вантажовласнику додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, в тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього договору (п. 2.2 договору).

Для проведення розрахунків і обліку сплачених грошових коштів залізниця відкриває для вантажовласника особовий рахунок з присвоєнням коду платника № 7848688 і коду вантажовідправника (вантажоодержувача) № 3437 (п. 2.3 договору).

У міру виконання перевезень та надання послуг залізниця списує відповідні суми грошових коштів (провізну плату, додаткові збори, плату за користування вагонами і контейнерами, штрафи), крім спірних, з особового рахунку вантажовласника на підставі оформлених установленим порядком перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) і т.ін. (п. 3.2 договору).

Договір укладено строком на 1 рік і вступає в дію з моменту підписання його обома сторонами. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір продовжує діяти до надходження такої пропозиції зі здійсненням всіх розрахунків за виконані залізничні перевезення та надані додаткові послуги (п. 8.4 договору).

Статтею 6 Статуту передбачено, що накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею нба користь третьої сторони -одержувача. Накладна є одночасно договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення.

Порядок і умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністарства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113 (далі Правила користування).

Так, на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (в перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Кривий Ріг - Головний Придніпровської залізниці) прибули поїзди, а саме:

- 25.02.2016 року - поїзд у складі 50-ти вагонів з вантажем "вапняк для флюсування";

- 26.02.2016 року - поїзд у складі 56-ти порожніх вагонів, що перевозяться, як вантаж на своїх осях;

- 28.02.2016 року - поїзд у складі 51-го вагону з вантажем "вапняк для флюсування";

- 29.02.2016 року - поїзд у складі 34-х вагонів з вантажем "вапняк для флюсування";

- 29.02.2016 року - поїзд у складі 51-го вагону з різним вантажем;

- 01.03.2016 року - поїзд у складі 55-ти вагонів з вантажем "кокс доменний".

Пунктом 6 Правил передбачено, що усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (п.9 Правил користування).

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.

Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів.

Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини. передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) (п. 10 Правил користування).

У зв"язку з тим, що у цей час колії станції призначення Кривий Ріг-Головний були зайняті іншими поїздами, що прибули на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" і простоювали в очікуванні прийняття їх відповідачем на свою під"їздну колію, залізницею були видані накази про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення, а саме:

- 25.02.2016 року о 13 год 30 хв. було видано наказ № 351 на станції Кривий ріг-Західний Придніпровської залізниці;

- 26.02.2016 року о 2 год. 10 хв. - наказ № 353 на станції Мудрьона Придніпровської залізниці;

- 28.02.2016 року о 6 год. 36 хв. - наказ № 371 на станції Красний Шахтар Придніпровської залізниці;

29.02.2016 року о 10 год. 30 хв. - наказ № 375 на станції Кривий Ріг-Західний Придніпровської залізниці;

29.02.2016 року о 11 год 33 хв - наказ № 376 на станції Чортомлик Придніпровської залізниці;

01.03.2016 року о 9 год. 22 хв. - наказ № 382 на станції Нікополь Придніпровської залізниці.

На виконання зазначених вище наказів на станціях було складено відповідні акти про затримку вагонів та передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Кривий ріг-Головний проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому повідомлення, яке прийняв диспетчер по вагонам магістрального транспорту ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг": 25.02.16р. о 13:50 та 29.02.16р. о 11:20 та 12:20 - ОСОБА_3; 26.02.16р. о 2:25 та 28.02.16р. о 7:05 - ОСОБА_4; 01.03.16р. о 10:40 - ОСОБА_5

Про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення, станціями затримки були складені акти загальної форми № 25 від 25.02.16р., № 265 від 26.02.16р., № 24 від 28.02.16р., № 28 від 29.02.16р., №№ 113, 114, 115, 116, 117 від 29.02.16р., № 21 від 01.03.16р.

Таким чином, позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під'їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми.

Суми плати за зберігання вантажів були включені до накопичувальних карток №№ 02039101, 02039107, 02039102 від 01.03.16р., № 03039104 від 03.03.16р., № 04039106, № 04039105 від 04.03.16р. на загальну суму 207 290,04 грн.

Накопичувальні картки підписані відповідачем із зауваженнями про те, що не було затримки вагонів з його вини, що і стало причиною спору.

Заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами (далі Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Статтею 46 Статуту встановлено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно з п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №866/508, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до абз.3 п.2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Документального підтвердження того, що відповідач був готовий прийняти спірні вагони, які були затримані залізницею, на підходах до станції призначення, останнім суду надано не було.

Отже, нарахована позивачем плата за зберігання вантажу з урахуванням ПДВ на загальну суму 207 290,04 грн. підтверджена матеріалами справи та підлягає до примусового стягнення.

Клопотання відповідача про застосування до спірних відносин позовної давності задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Статтею 137 Статуту залізниць України передбачено, що позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.

Зазначений шестимісячний термін обчислюється:

а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п'ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;

б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Відповідач, заявляючи про застосування позовної давності по даному позову, відраховує цей строк від дати складання актів загальної форми ГУ-23, які на його думку і є тою подією, яка стала підставою для його подання.

Однак, підставою для подання даного позову є саме невизнання відповідачем нарахованих сум за зберігання вантажу, які включені до накопичувальних карток від 01.03.16р., 03.03.16р. та 04.03.16р., та містять застереження останнього, а отже строк позовної давності слід відраховувати саме від цих дат.

Таким чином, строк позовної давності по даному позову спливає, відповідно, 01.09.16р., 03.09.16р. та 04.09.16р.

Як вбачається із матеріалів справи, копія позовної заяви на адресу відповідача була надіслана 31.08.16р., про що свідчать поштова квитанція та опис вкладення у цінний лист з відбитком штемпеля Укрпошти "31.08.16", а отже строк позовної давності позивачем не пропущено.

З огляду на викладене, позивач з позовом до суду звернувся в межах строку, встановленого статтею 137 Статуту залізниць України.

Керуючись ст.ст. 526 Цивільного кодексу України, 71, 76, 119 Статуту залізниць України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.Орджонікідзе, 1 (вул.Криворіжсталі,1), ) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", (03680, м. Київ, вул.Тверська,5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", (49600, м. Дніпро, пр.Дмитра Яворницького,108, ) 207 290 (двісті сім тисяч двісті дев"яносто гривень) 04 коп. плати за зберігання вантажу, 3109 (три тисячі сто дев"ять гривень) 35 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 03.11.2016 року

Суддя ОСОБА_6