КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2016 р. Справа№ 12/027-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

ОСОБА_1

при секретарі Матюхін І.В.

за участю

представників сторін: від позивача ОСОБА_2

від відповідача 1 не з'явились.

від відповідача 2 ОСОБА_3.

від ВДВС не з'явились.

розглянувши

апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку

Каштанове-2009

на ухвалу

Господарського суду Київської області

від 29.09.2016 року

за скаргою Приватного акціонерного товариства Енергія

на дії Обухівського міськрайонного відділу Державної

виконавчої служби Головного територіального

управління юстиції Київської області

у справі № 12/027-11 (суддя Горбасенко П.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства Енергія

до 1) Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку

Каштанове-2009;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія

з управління активами Стокмастер

про стягнення 241997,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.09.2016 року скаргу Приватного акціонерного товариства Енергія на дії Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області задоволено частково.

Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ОСОБА_4 щодо винесення постанови від 06.07.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51591972.

Скасовано постанову головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ОСОБА_4 від 06.07.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №51591972, як таку, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства та є протиправною.

Скаргу в частині вимоги про зобовязання Обухівського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області винести постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Київської області від 11.07.2011 року у справі № 12/027-11 на підставі заяви стягувача Приватного акціонерного товариства Енергія від 05.07.2016 року вих. № 971, про що винести відповідну постанову залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку Каштанове-2009 звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 29.09.2016 року в частині визнання дій Головного Держаного виконавця Обухівського міськрайонного ВДВС Головного управління юстиції Київської області, щодо винесення постанови від 06.07.2016 року про відмову у відкритті виконовачого провадження ВП №51591972, неправомірними та в частині скасування постанови від 06.07.2016 року ВП №51591972.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 року прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження. Розгляд справи призначено на 07.11.2016 року.

Представником позивача подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судове засідання 07.11.2016 року представники ВДВС та відповідача 2 не зявились.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників ВДВС та відповідача 2 враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано скаргу на дії Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області №1186 від 15.09.2016 року (вх. № 247/16), згідно якої останній просив суд: визнати дії головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ОСОБА_4 щодо винесення постанови від 06.07.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірними; скасувати постанову від 06.07.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51591972, як таку, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства та є протиправною; зобовязати Обухівський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області винести постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Київської області від 11.07.2011 року у справі №12/027-11 на підставі заяви стягувача Приватного акціонерного товариства Енергія від 05.07.2016 року вих № 971, про що винести відповідну постанову.

Скарга мотивована тим, що постановою головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області від 06.07.2016 ВП № 51591972 відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, оскільки постановою органу ДВС від 18.08.2015 виконавчий документ повертався стягувачу за його заявою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження.

Рішенням Господарського суду Київської області (суддя Дьоміна С.Ю.) від 24.05.2011 року у справі № 12/027-11 позов Публічного акціонерного товариства Енергія задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Каштанове-2009 234 209,16 грн. основного боргу, пеню у розмірі 7788,08 грн., 2419,97 грн. витрат на сплату державного мита, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

11.07.2011 року, на виконання рішення Господарського суду Київської області від 24.05.2011 року у справі № 12/027-11, видано наказ.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 124 Конституції та статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом. Накази про стягнення судового збору надсилаються до місцевих органів державної податкової служби. Якщо судом було вжито заходів щодо забезпечення позову за заявою осіб, на користь яких ухвалено судове рішення, суд разом із виконавчим листом видає копію документів, що підтверджують виконання ухвали суду про забезпечення позову. У разі повного або часткового задоволення первісного і зустрічного позовів накази про стягнення грошових сум видаються окремо по кожному позову. Якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів, або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях, видаються накази із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню за даним наказом (ст. 116 ГПК України).

Приписами статті 1 Закону України „Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 1 Закону України Про державну виконавчу службу, державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Стаття 2 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу.

Стаття 7 Закону України Про державну виконавчу службу встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Згідно з ст. 19 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: є письмова заява стягувача.

У розгляді скарг на дії органів Державної виконавчої служби, пов'язаних з відмовою у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 7 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", господарському суду слід мати на увазі таке. За змістом пункту 1 частини першої і частини п'ятої статті 47 та положень статті 26 в сукупності цих норм повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закриття виконавчого провадження, не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу Державної виконавчої служби за виконанням судового рішення (п. 9.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17.10.2012).

Як вбачається з матеріалів скарги, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції від 18.08.2015 року ВП № 48216459 наказ Господарського суду Київської області від 11.07.2011 року № 12/027-11 повернутий стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження згідно заяви ПАТ Енергія № 1077 від 24.07.2015 року.

06.07.2016 року стягувач звернувся до ВДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції із заявою № 971 від 05.07.2016 року про прийняття до виконання наказу Господарського суду Київської області від 11.07.2011 року у справі № 12/027-11 та відкриття виконавчого провадження.

Постановою ВДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 51591972 від 06.07.2016 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 12/027-11 від 11.07.2011 року, оскільки встановлено, що виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою.

Стягувач в межах строку предявлення до виконання наказу Господарського суду Київської області № 12/027-11 від 11.07.2011 року звернувся до органу ДВС із заявою про примусове виконання наказу.

За таких обставин, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що відмова у відкритті виконавчого провадження з підстав, вказаних у постанові ВДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції від 06.07.2016 року, є порушенням приписів Закону України Про виконавче провадження, а також прав та охоронюваних законом інтересів стягувача.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України № 9 від 17.10.2012 року за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищезазначене, доводи скаржника про визнання дій ВДВС Обухівського міськрайонного управління юстиції щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 11.07.2011 р. у справі №12/027-11, щодо винесення головним державним виконавцем Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ОСОБА_4 постанови від 06.07.2016 року, неправомірними, а також щодо скасування постанови від 06.07.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51591972, як таку, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства та є протиправною, є обґрунтованими.

Відтак, вимоги про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ОСОБА_4 щодо винесення постанови від 06.07.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51591972, скасування постанови головного державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ОСОБА_4 від 06.07.2016 року про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51591972, як такої, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства та є протиправною є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги скаржника про зобовязання Обухівського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області винести постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Київської області від 11.07.2011 р. у справі № 12/027-11 на підставі заяви стягувача Приватного акціонерного товариства Енергія від 05.07.2016 року вих. № 971, про що винести відповідну постанову, суд першої інстанції цілком вірно вважав, що вона не підлягає задоволенню, оскільки за приписами Господарського процесуального кодексу України, з огляду на положення Закону України Про виконавче провадження, господарський суд не наділений повноваженнями самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження).

Виходячи з викладеного, колегія суддів на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Київської області від 29.09.2016 року у справі №12/027-11 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи №12/027-11 повернути до Київської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам та ВДВС.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді С.А. Пашкіна

ОСОБА_1