ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р. Справа № 917/1029/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Терещенко О.І.

при секретарі судового засідання Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 01 вересня 2016 року, ОСОБА_2, довіреність б/н від 01 вересня 2016 року,

відповідача: ОСОБА_3, довіреність №7 від 19 липня 2016 року, ОСОБА_4, довіреність №12 від 02 листопада 2016 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №2296 П/1-42) на рішення господарського суду Полтавської області від 04 серпня 2016 року у справі № 917/1029/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" (вул. Леніна, буд. 43, с. Василівка, Семенівський район, Полтавська область, 38254)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Роса Клуб" (вул. Ковпака, буд. 57, с. Мала Рублівка, Котелевський район, Полтавська область, 38620)

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 04 серпня 2016 року у справі № 917/1029/16 (суддя Безрук Т.М.) позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роса Клуб" (вул. Ковпака, буд. 57, с.Мала Рублівка, Котелевський район, Полтавська область, 38620; ідентифікаційний код 38103130) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" (вул. Леніна, буд. 43, с. Василівка, Семенівський район, Полтавська область, 38254; ідентифікаційний код 35980835) 935грн. 63 коп. штрафу, 1378 грн. 00 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Позивач з вказаним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Повторним автоматичним розподілом справи від 20 вересня 2016 року у зв'язку із відпусткою судді Камишевої Л.М., було сформовано наступний скалд колегії суддів: головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Терещенко О.І.

21 вересня 2016 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Роса Клуб" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№9564).

У зв'язку з чим ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21 вересня 2016 року було задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Роса Клуб" про відкладення розгляду справи задоволено та відкладено розгляд справи. Одночасно вказаною ухвалою суду було запропоновано позивачу надати письмові пояснення в яких визначити:

1)які документи, що стосуються обприскувача самохідного ОС "Капелька У", не передані продавцем у встановлений строк;

2)в чому полягає неможливість використання обприскувача самохідного ОС "Капелька У" у зв'язку з непереданням продавцем вищезазначених документів (окрім посилання на неможливість проведення відомчої реєстрації обприскувача самохідного ОС "Капелька У");

3)чи зверталось Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" до інспекції сільського господарства з приводу проведення відомчої реєстрації обприскувача самохідного ОС "Капелька У" (який результат такого звернення з посиланням на відповідні докази);

4)відсутність яких документів, що стосуються обприскувача самохідного ОС "Капелька У" унеможливлює, на думку позивача, проведення відомчої реєстрації (з посиланням на конкретні приписи нормативно-правового акта).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21 вересня 2016 року було запропоновано сторонам надати письмові пояснення (з посиланням на відповідні докази ) з приводу конкретної дати отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" обприскувача самохідного ОС "Капелька У".

У судове засідання, яке відбулось 02 листопада 2016 року, з'явились належні представники сторін.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роса Клуб" (відповідачем) був укладений договір поставки товару № 7/2015 від 1 грудня 2015 року (ОСОБА_3 1 а.с.15-17).

За умовами договору № 7/2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Роса Клуб" зобовязалось виготовити та поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" обприскувач самохідний "ОС Капелька У" до 30 січня 2016 року.

Посилаючись на той факт, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Роса Клуб" не здійснило поставку обприскувача самохідного "ОС Капелька У" у строк до 30 січня 2016 року позивач просить суд стягнути 935,63 грн. штрафу згідно договору поставки товару № 7/2015 від 01 грудня 2015 року.

Окрім цього за твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" внаслідок несвоєчасної поставки обприскувача самохідного "ОС Капелька У" 1) він був позбавлений можливості провести самостійно обприскування власних полів, а відтак був змушений укласти договір з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 та понести витрати на його оплату 2) не виконав взяті на себе зобовязання перед контрагентами стосовно обприскування їх полів обприскувачем самохідним "ОС Капелька У", тому був зобовязаний сплатити штраф. У звязку з чим просить суд відшкодувати 171772,72 грн. збитків.

Суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність заявлених вимог виключно в частині стягнення штрафу за несвоєчасну поставку товару. Відмовляючи в стягненні збитків господарський суд Полтавської області зробив висновок стосовно:

1)недотримання позивачем процедури витребування непереданих покупцеві приналежностей товару та документів, передбаченої статтею 666 Цивільного кодексу України.

2)не доведеністю належними доказами прямого причинного зв'язку між понесенням збитків та діями відповідача.

Не погоджуючись з позицією суду в частині відмови в стягненні збитків позивач зазначає, що у звязку з неможливістю використання обприскувача самохідного "ОС Капелька У", яку він мав отримати не пізніше 30 січня 2016 року, останній не зміг провести заплановані роботи з обприскування (самостійне обприскування власних полів та надання послуг з обприскування ТОВ "Промінь Лан" та ТОВ "Агрофірма Соняшник") і був змушений залучити до проведення цих робіт сторонню техніку та оплатити їх вартість. Сплачені кошти позивач кваліфікує як шкоду та просить стягнути їх вартість.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального законодавства в частині відмови в стягненні збитків зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роса Клуб" (відповідачем) був укладений договір поставки товару № 7/2015 від 1 грудня 2015 року (ОСОБА_3 1 а.с.15-17).

За умовами договору № 7/2015 сторони домовилися про наступне:

-відповідач як постачальник зобов'язується самостійно виготовити та передати у власність позивача (покупця) товар - обприскувач самохідний ОС "Капелька У" у складі визначеному специфікацією № 1 додатку № 1 до договору (п.1.1 договору);

-позивач (покупець) зобов'язується придбати та оплатити товар за ціною, встановленою у специфікації (п.1.1 договору);

-вручення товару постачальником покупцю здійснюється за видатковою накладною або актом приймання-передачі (п. 3.1 договору);

-постачальник зобовязується у термін, зазначений у специфікації № 1 надати товар у розпорядження покупцю (п. 3.3 договору);

-у разі недодержання строку (терміну) виготовлення та вручення постачальником товару він сплачує покупцю штраф в розмірі 0,1 % від суми ціни товару, визначеної специфікацією на товар (п. 6.1 договору);

В специфікації № 1 від 01 грудня 2015 року (додаток № 1 до Договору) сторони вказали найменування та складові товару, його вартість 935 625,00 грн., строк поставки до 30 січня 2016 року.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

За статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Позивач сплатив відповідачу 845875,00 грн. за товар за платіжними дорученнями № 259 від 4 грудня 2015 року та № 4136 від 14 січня 2016 року (ОСОБА_3 1 а.с.69, 70).

Однак як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін відповідний товар за актом приймання-передачі був фактично переданий 15 березня 2016 року позивачу без кондиціонера та супровідних документів (ОСОБА_3 1 а.с.20).

Після передання та встановлення кондиціонеру сторони підписали акт 20 травня 2016 року. При цьому в акті зазначено, що при передачі товару не надано комплекту технічної документації (інструкції з експлуатації, паспорт, гарантійний талон).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" наголошує, що непередання обприскувача самохідного "ОС Капелька У" у строк до 30 січня 2016 року та повного комплекту супровідної документації призвело до понесення ним додаткових витрат - оплати послуг особам залучених для проведення робіт з обприскування.

В межах пункту 6.3 договору сторони передбачили, що вразі порушення стороною господарського зобовязання, остання повинна відшкодувати збитки, завдані таким порушенням стороні чії права або законні інтереси було порушено.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки боржника; 2) наявність збитків; 3) безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та настанням збитків; 4) вини боржника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" правова природа збитків визначається ним як додаткові витрати:1) оплата послуг фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 на підставі договору від 10 березня 2016 року, укладення якого було спричинено неможливістю самостійного обприскування полів через відсутність в фактичному користуванні позивача обприскувача самохідного "ОС Капелька У"; 2)сплата штрафу ТОВ "Промінь - Лан" та ТОВ "Агрофірма Соняшник" як санкції за порушення зобов'язання стосовно самостійного обприскування їх полів обприскувачем самохідним "ОС Капелька У".

Надаючи власну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.

Як вбачається з умов договору, предметом поставки виступає обприскувач самохідний "ОС Капелька У".

Згідно ДСТУ 2984-95 "Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення" зазначений самохідний обприскувач підпадає під визначення автомобіль, що використовується для виконання спеціальних робіт та являє собою моторний транспортний засіб спеціального сконструйований для розміщення обприскуваного обладнання та виконання нетранспортної функції - обприскування.

Позивачем пояснено, що мета придбання обприскувача самохідного "ОС Капелька У" полягала у використанні останнього для обприскування сільськогосподарських культур як позивача так і надання за його допомогою послуг з обприскування іншим субєктам господарської діяльності на початку весни 2016 року задля підживлення озимих культур.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" є вирощування зернових культур.

Тобто укладаючи договір поставки Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" розрахувало на своєчасну поставку обприскувача самохідного "ОС Капелька У" маючи намір його використання в сільськогосподарській діяльності власного товариства, зокрема проведення за його допомогою обприскування пшениці азотними добривами, а також проведення за його допомогою послуг з обприскування іншим субєктам господарської діяльності

В даному випадку варто зауважити, що процес проведення субєктом господарювання польових робіт, включаючи планування технологічних операцій оброблення насаджень з внесенням хімічних добрив до ґрунту в жодному випадку не може регламентуватись на законодавчому рівні. Позиції з приводу часу та способу такого підживлення за своєю суттю носять виключно рекомендаційних характер, і в своєму наслідку не виключаються можливість настання негативних наслідків. Фактично питання способу та часу реалізації таких робіт несе субєктивний характер, та не визначається жодним правовим актом в середині держави.

Положеннями статті 12 Закону України "Про пестициди і агрохімікати" визначено лише загальний порядок застосування пестицидів і агрохімікатів. Так визначено, що при застосуванні пестицидів і агрохімікатів здійснюється комплекс заходів відповідно до регламентів, встановлених для певної грунтово-кліматичної зони, з урахуванням попереднього агрохімічного обстеження грунтів, даних агрохімічного паспорта земельної ділянки (поля) і стану посівів, діагностики мінерального живлення рослин, прогнозу розвитку шкідників і хвороб.

Таким чином план проведення операцій з підживлення сільськогосподарських культур, зокрема визначення дати початку робіт з підживлення озимих культур, визначається самими субєктами господарювання.

За поясненнями позивача основна частка добрив у підживлення озимої пшениці вноситься по мерзлоталому ґрунту. Період року, коли можна застосовувати підживлення по мерзлоталому ґрунту, дуже короткий. Як правило, йдеться лише про декілька днів перед відновленням весняної вегетації, коли ґрунт ще мерзлий, але сніговий покрив уже зійшов.

Довідкою управління агропромислового розвитку Семенівської райооної державної адміністрації Полтавської області від 21 квітня 2016 року №01-18/121 (ОСОБА_3 1 а.с.21) було встановлено початок робіт з підживлення озимих культур в районі з 22 лютого 2016 року .

Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" складеною за участю головного агронома ОСОБА_6 від 26 квітня 2016 року (ОСОБА_3 1 а.с.22) у звязку із погодними умовами, які склались на початку 2016 року, оптимальним строком для весняного підживлення озимої пшениці був період з 25 лютого 2016 року по 15 березня 2016 року.

Позиція з приводу доцільності проведення робіт з обприскування в інший строк не була жодним чином спростована відповідачем.

Відтак фактичні обставини справи підтверджують наміри використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" обприскувача самохідного "ОС Капелька У" для проведення робіт з обприскування озимої пшениці. В даному випадку простежується й логічність обумовлення договором строку поставки не пізніше 30 січня 2016 року, передбачаючи можливість його фактичного залучення до технологічного процесу, після проведення реєстрації, в період мерзлоталості ґрунту.

Однак, як вбачається з матеріалів справи до 30 січня 2016 року обприскувач самохідний "ОС Капелька У" не було поставлено.

Варто зауважити, що відповідач, маючи обовязок своєчасної поставки товару, не надав жодного письмового пояснення з приводу неможливості виконання договору, не визначив не тільки можливі приблизні строки передання товару, а й взагалі ймовірність такої поставки. В ході проведення судового засідання відповідачем також не було надано змістовного пояснення з приводу неможливості своєчасної передачі товару, а лише вказано, що відповідна обставина склалась внаслідок дій їх контрагентів. Зазначене ж не виключає наявність їх вини у відповідній затримці.

Таким чином за умови відсутності жодної інформації стосовно взагалі ймовірності отримання обприскувача самохідного "ОС Капелька У", а відтак можливості самостійного проведення робіт, та скороченості періоду підживлення озимої пшениці, дії позивача щодо залучення фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 з метою наданням останнім робіт по обприскуванню даної сільськогосподарської культури є вимушеними та прямо випливають (мають прямий причинний зв'язок) з невиконання відповідачем умов договору.

Судом встановлено, що 10 березня 2016 року між позивачем та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 було укладено договір №10-03/16 про надання послуг з внесення карбамідо-аміачної суміші з оплатою 90 гривень за 1 гектар сільськогосподарських земель з паливом замовника (ОСОБА_3 1 а.с.24-26).

Згідно акту наданих послуг №ОУ-0000014 від 12 березня 2016 року ОСОБА_5 проведені роботи з внесення КАС (карбамідо-аміачної суміші) на площі 567 гектар на загальну вартість 51 030 грн. Вказані послуги оплачено замовником за платіжними дорученнями № 4280 від 11 березня 2016 року та № 4283 від 14 березня 2016 року (ОСОБА_3 1 а.с.29, 27, 28).

Позивачем було розраховано, що в разі самостійного внесення вказаної суміші на площі 567 гектар витрати склали б 7847,28 грн.

Таким чином, позивачем фактично понесено додаткових витрат в розмірі 43182,72 грн., як різниці яка б не існувала за умови належного виконання зобов'язання з боку відповідача.

Не грунтуються на належних доказах доводи відповідача з приводу завищення розміру оплати за 1 гектар фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 будучи виключно припущенням сторони. Так з боку відповідача не було надано жодного порівняльного аналізу цін на ринку надання послуг з обприскування саме на даній моделі. При цьому потребує врахування й строки виконання даних робіт.

Окрім цього, матеріалами справи підтверджується, що з метою отримання доходу, позивачем 15 січня 2016 року укладено договори про надання послуг з ТОВ "Промінь - Лан" та ТОВ "Агрофірма Соняшник", згідно з якими позивач зобов'язався в період з 25 лютого 2016 року по 10 березня 2016 року надати послуги з внесення карбамід-аміачної суміші обприскувачем самохідним "ОС Капелька У" (ОСОБА_3 1 а.с.38-40, 50-52).

У відповідності до договору про надання послуг від 15 січня 2016 року укладеного між позивачем та ТОВ "Агрофірма Соняшник", Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" зобов'язалось надати послуги з внесення карбамід-аміачної суміші обприскувачем самохідним "ОС Капелька У" на сільськогосподарських землях ТОВ "Агрофірма Соняшник" площею 938 гектарів у період з 25 лютого 2016 року по 10 березня 2016 року.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами (пункт 9.1 договору).

Згідно до договору про надання послуг від 15 січня 2016 року укладеного між позивачем та ТОВ "Промінь - Лан", Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" зобов'язалось надати послуги з внесення карбамід-аміачної суміші обприскувачем самохідним "ОС Капелька У" на сільськогосподарських землях ТОВ "Промінь - Лан" площею 899 гектарів у період з 25 лютого 2016 року по 10 березня 2016 року.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами (пункт 9.1 договору).

Тобто, позивач передбачив залучення обприскувача самохідного "ОС Капелька У", який мав був бути поставлений позивачеві не пізніше 30 січня 2016 року, для обприскування сільськогосподарських культур ТОВ "Промінь - Лан" та ТОВ "Агрофірма Соняшник".

За вказаними договорами позивачем було взято на себе зобовязання з проведення відповідних робіт в період з 25 лютого 2016 року по 10 березня 2016 року, тобто з розрахунку на поставки товару не пізніше 30 січня 2016 року.

Колегією суддів апеляційної інстанції приймається до уваги відсутність жодного повідомлення покупця у строк до 15 січня 2016 року (дати укладення договорів з ТОВ "Промінь - Лан" та ТОВ "Агрофірма Соняшник") про можливість несвоєчасної поставки. У звязку з чим позивач підставно розраховував на використання "ОС Капелька У" у період з 25 лютого 2016 року по 10 березня 2016 року, тобто уклав договір за наявності підстав його самостійного фактичного виконання.

В даному випадку місцевий господарський суд відмовляючи в задоволенні позову безпідставно прийняв до уваги факт укладення договорів з ТОВ "Промінь - Лан" та ТОВ "Агрофірма Соняшник" 15 січня 2016 року, тобто ще в період коли обприскувач самохідний "ОС Капелька У" не повинен був бути переданий, оскільки:

1)продавцем не було у строк до 15 січня повідомлено позивача про можливість несвоєчасної поставки товару

2)норми цивільного законодавства не встановлюють обовязковість існування в момент укладенні правочину в користуванні сторони обєкту договору.

У вказаних договорах передбачено, що у випадку порушення виконавцем строків (термінів) надання послуг визначених договором, замовник має право залучити третіх осіб для надання послуг, у такому випадку, виконавець сплачує замовнику штраф, який визначається у розмірі 450% від вартості послуг визначеної в п. 4.1. цього договору. Розмір штрафу не може бути більшим за різницю вартості послуг сплаченої замовником залученим третім особам та вартості послуг визначеної в п. 4.1. цього Договору;

У зв'язку не виконанням позивачем договірних зобовязань 1 квітня 2016 року ТОВ "Промінь - Лан" та ТОВ "Агрофірма Соняшник" пред'явлено позивачу претензії, які містили вимоги про сплату штрафу в розмірі 62 930,00 грн. та 65 660,00 грн. відповідно (ОСОБА_3 1 а.с.41-42, 53-54)

Позивачем сплачено на користь ТОВ "Промінь - Лан" штраф у розмірі 62 930,00 грн. а на користь ТОВ "Агрофірма Соняшник" штраф у розмірі 65 660,00 грн. (ОСОБА_3 1 а.с.43, 55).

Таким чином позивач був зобовязаний відшкодувати ТОВ "Промінь - Лан" штраф у розмірі 62 930,00 грн. та штраф ТОВ "Агрофірма Соняшник"у розмірі 65 660,00 грн., як умови непроведення ним самостійно робіт з обприскування сільськогосподарських культур ТОВ "Промінь - Лан" та ТОВ "Агрофірма Соняшник".

Враховуючи все вищенаведене в сукупності суд приходить до висновку про наявність в діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки боржника; 2) наявність збитків; 3) безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та настанням збитків; 4) вини боржника для стягнення збитків.

Так протиправна поведінка полягає у невиконанні обовязку щодо поставки обприскувача самохідного "ОС Капелька У" у строк до 30 січня 2016 року та неінформуванні покупця щодо приблизної дати поставки; неінформуванні покупця у строк до 15 січня 2016 року щодо неможливості своєчасної поставки товару;

наявність збитків - витрати понесені при оплаті послуг фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5; витрати понесені як штраф за невиконання зобов'язання, який визначається у розмірі 450% від вартості послуг визначених в п. 4.1. договору;

безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та настанням збитків - саме в разі не поставки обприскувача самохідного "ОС Капелька У" у строк до 30 січня 2016 року та неінформуванні покупця щодо приблизної дати поставки позивач був вимушений залучити фізичну особу - підприємця ОСОБА_5 задля внесення ним карбамідо-аміачної суміші, як частини технологічного процесу оброблення озимої пшениці. За умови своєчасної поставки відповідні роботи були б проведені самим позивачем, а відтак дане підприємство не понесло б додаткових витрат на оплату послуг фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5 Окрім цього не поставка обприскувача самохідного "ОС Капелька У" не тільки у строк до 30 січня 2016 року, а й до 10 березня 2016 року унеможливило самостійне проведення робіт з обприскування полів ТОВ "Промінь - Лан" та ТОВ "Агрофірма Соняшник", та спричинило необхідність сплати ним штрафних санкцій.

вина боржника- наявність прямого обовязку у відповідача своєчасно здійснити поставку та відсутність будь яких форс мажорних ситуацій, які б унеможливили б відповідне виконання.

За твердженням відповідача правочини, укладені позивачем з ТОВ "Промінь Лан", з ТОВ "Агрофірма Соняшник" та з ФОП ОСОБА_5, є фіктивними, оскільки:

1)вказані особи є повязаними між собою одним засновником та кінцевим бенефіціаром;

2)у вказаних договорах вартість послуги є меншою від її собівартості, що свідчить про відсутність мети при укладанні цих угод на отримання позивачем прибутку.

Втім той факт, що засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська", ТОВ "Промінь Лан" та ТОВ "Агрофірма Соняшник" виступає ТОВ "СПІЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ХІМОПОЛ", а кінцевим бенефіціаром є ОСОБА_7 не виключає реальність виконання господарських операцій реєстрація яких підтверджується первинними документами.

У статті 1 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні "господарська операція дія або подія, що викликає зміни в структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Аналогічні за змістом визначення термінів "первинний документ" і "господарська операція" наведені в Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку № 88. Відповідно до п. 2.1 цього Положення первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції.

В матеріалах справи наявний:

-акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000015 (ОСОБА_3 1 а.с.36), підписаний ОСОБА_5 та ТОВ "Агрофірма Соняшник" за яким ТОВ "Агрофірма Соняшник" було прийнято виконані ОСОБА_5 роботи по рахунку №СФ-0000012.

-акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000017 (ОСОБА_3 1 а.с.48), підписаний ОСОБА_5 та ТОВ "Промінь Лан" за яким ТОВ "Промінь Лан" було прийнято виконані ОСОБА_5 роботи по рахунку №СФ-0000015.

Даними документами підтверджується виконання господарських операцій за договорами №10-03/16-1 від 10 березня 2016 року (ОСОБА_3 1 а.с.33-34), №14-03/16 від 14 березня 2016 року (ОСОБА_3 1 а.с.44-46).

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правочину, згідно якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Разом з тим відповідачем не надано доказів визнання недійсними в судовому порядку договорів про надання послуг, укладених 15 січня 2016 року з ТОВ "Промінь - Лан" та ТОВ "Агрофірма Соняшник", та договору від 10 березня 2016 року, укладеного з ФОП ОСОБА_5 Також відсутня пряма вказівка закону про їх недійсність з визначених відповідачем підстав.

На підставі вищенаведеного суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно наявності правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роса Клуб" збитків в розмірі 171 772, 72 грн.

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" шодо передання некомлектного товару (за відсутності супровідних документів) не є самостійною підставою для стягнення збитків, оскільки станом на момент передання товару 15 березня 2016 року шкода вже була спричинена іншим порушенням- непереданням товару у строк до 12 березня 2016 року.

В іншій частині, яка не оскаржується позивачем, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду з приводу правомірності стягнення 935, 63 грн. штрафу враховуючи наступне.

За вимогами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В п. 6.1. Договору № 7/2015 передбачено, що у разі недодержання строку виготовлення та вручення постачальником товару він сплачує покупцю штраф в розмірі 0,1% від суми ціни товару, визначеної специфікацією на товар.

В специфікації № 1 визначено вартість товару в сумі 935625,00 грн., отже 0,1 % штрафу від цієї суми становить 935,63 грн.

Оскільки відповідачем було порушено строк передачі товару, вимоги позивача про стягнення 935,63 грн. штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, а оскаржуване рішення господарського суду Полтавської області від 04 серпня 2016 року у справі № 917/1029/16 скасуванню в частині відмови в стягненні збитків в розмірі 171 772, 72 грн., з прийняттям нового рішення, яким задовольнити позов в цій частині.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 99, 101, п.2 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 04 серпня 2016 року у справі № 917/1029/16 скасувати в частині відмови в стягненні 171 772, 72 грн. збитків.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роса Клуб" (вул. Ковпака, буд. 57, с.Мала Рублівка, Котелевський район, Полтавська область, 38620; ідентифікаційний код 38103130) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Василівська" (вул. Леніна, буд. 43, с. Василівка, Семенівський район, Полтавська область, 38254; ідентифікаційний код 35980835) 171 772, 72 грн. збитків.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2016 року.

Головуючий суддя Россолов В.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Терещенко О.І.