УХВАЛА

02.11.2016Справа № 910/25536/15

За позовом Державного підприємства "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Арктика Адвертайзинг"

2) Комунального підприємства "Київблагоустрій"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів

Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА)

про стягнення 409 389,46 грн. та зобов'язання повернути майно

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Лімонтова В.С. - представник за довіреністю № 1 від 04.01.16
від відповідача-1 від відповідача-2 від третьої особи не з'явились Стецина І.В. - представник за довіреністю № 043-1675 від 30.12.15 Стецина І.В. - представник за довіреністю № 064-13028 від 25.12.15

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2015 року ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідачів про солідарне стягнення збитків у сумі 404 928,90 грн. у вигляді прямої матеріальної шкоди та упущеної вигоди, завданих неправомірним демонтажем тимчасових споруд, та зобов'язання повернути торговий павільйон з обладнанням шляхом встановлення його біля зупинки тролейбуса № 26 "Вулиця Порика" по проспекту Правди в Подільському районі міста Києва і торговий павільйон шляхом встановлення його в місті Києві по вул. Гречка, 20-д.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.03.2016 року в позові відмовлено повністю. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.08.2016 касаційну скаргу ДП "Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" задоволено частково, рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 року у справі № 910/25536/15 скасовано та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

При цьому, Вищий господарський суд України в постанові від 31.08.2016 зазначив, що суди попередніх інстанцій розглядаючи позовні вимоги про стягнення збитків, завданих неправомірним демонтажем тимчасових споруд, та зобов'язання повернути зазначене майно, не залучили до участі у справі структурний підрозділ виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), який забезпечує організацію благоустрою населеного пункту - Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

В той же час, дійшовши висновку про відсутність у позивача правових підстав розміщення та використання спірних тимчасових споруд та не виконання ним вимог приписів щодо усунення порушень шляхом демонтажу об'єктів, суди не дослідили обставин дотримання порядку та процедури демонтажу спірних тимчасових споруд, зокрема, не долучили до матеріалів справи рішення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про демонтаж тимчасових споруд.

Суди попередніх інстанцій не звернули увагу, що сферою застосування ст. ст. 224, 225 ГК України, як і ст. 623 ЦК України, є правовідносини відшкодування збитків внаслідок порушенням господарського зобов'язання, а ст.ст. 1166, 1173, 1174 ЦК України регулюють правовідносини щодо відшкодування шкоди (деліктне зобов'язання), та достеменно не з'ясували правових підстав позову і не встановили правової природи заявленої до стягнення суми та не з'ясували правової природи спірних правовідносин, і не визначилися, які норми матеріального права підлягають застосуванню до таких відносин.

В той же час, судам слід було мати на увазі, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. При цьому на відповідача покладається тягар доведення відсутності його вини у заподіянні шкоди.

Разом з тим, в окремих випадках встановлених законом, коли шкода завдана особі органами державної влади або органами місцевого самоврядування чи їх посадовими і службовими особами, така шкода відшкодовується незалежно від вини цих органів або їх посадових чи службових осіб.

Отже, висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову в порушення вимог ст. 43 ГПК України не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону, є передчасними й зробленими без дослідження всіх фактичних обставин справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до вимог ст. 2-1 ГПК України справу № 910/25536/15 передано для повторного розгляду судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 суддя Пукшин Л.Г. прийняла справу № 910/25536/15 до свого провадження та призначила до розгляду на 28.09.2016.

Даною ухвалою, на підставі ст. 27 ГПК України, суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

23.09.2016 через загальний відділ діловодства господарського суду позивач надав докази направлення на адресу третьої особи копії позовної заяви з додатками, що долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 12.10.2016.

У судовому засіданні 12.10.2016 за згодою сторін судом оголошено перерву до 02.10.2016.

Представники позивача, відповідача - 2 та третьої особи у судове засіданні 02.10.2016 з"явились.

Представник відповідача - 2 заявив та надав клопотання про перенесення слухання справи на іншу дату у зв"язку із можливим мирним врегулюванням спору та продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Представник позивача щодо поданих клопотань не заперечував.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Згідно з ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору.

Враховуючи вказані обставини, суд, відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача - 2, та продовжити процесуальний строк розгляду спору у справі №910/25536/15.

Керуючись ст.ст. 69, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити клопотання відповідача - 2 про продовження строку розгляду справи № 910/25536/15.

2. Продовжити строк розгляду спору у справі № 910/25536/15 на 15 днів.

3. Оголосити перерву в судовому засіданні до 23.11.2016 о 11:45.

Суддя Л.Г. Пукшин