КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р. Справа№ 910/23798/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Калатай Н.Ф.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

від представників сторін :

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 по справі № 910/23798/15 (суддя: Спичак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний

Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладу

фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини

Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт"

про стягнення 320800053,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 по справі №910/23798/15 припинено провадження в частині стягнення 41095,89 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхлібпродукт» на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» 150 000000,00 грн - заборгованості за кредитом, 45744 520, 54 грн - заборгованості по процентам, 33312328,77 грн - пені за несвоєчасне повернення кредиту, 9969934,85 грн - пені за несвоєчасну сплату процентів, 2749315,07 грн - 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту, 843051,61 грн - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, 54559907,76 грн - інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту, 4893063,01 грн - інфляційних втрат за несвоєчасну сплату процентів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхлібпродукт» в дохід Державного бюджету України 73080,00 грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" прийнято до провадження та призначено до розгляду 02.02.2016.

29 січня 2016 року від представника позивача, через відділ документального забезпечення суду, надійшов відзив на апеляційну скаргу.

02 лютого 2016 року від представника відповідача, через відділ документального забезпечення суду, надійшло клопотання про витребування документів та про призначення судової експертизи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 продовжено строк розгляду апеляційної скарги на п'ятнадцять днів.

02 лютого 2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 18.02.2016.

17 лютого 2016 року, в зв'язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці, здійснена автоматична зміна складу суду та сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючого судді Суліма В.В., суддів: Майданевича А.Г., Коротун О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" прийнято до свого провадження.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2016 № 09-52/141/16, в зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Суліма В.В. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 передано колегії суддів у складі : головуючий суддя (суддя-доповідач) Сітайло Л.Г., судді Калатай Н.Ф., Баранець О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 прийнято до свого провадження з призначенням на 22.03.2016.

Розпорядженням від 21.03.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 21.03.2016, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М., який не є головуючим суддею, у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Сітайло Л.Г. судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у зазначеному складі прийнято до свого провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 відкладено до 12.04.2016.

12 квітня 2016 року в судовому засіданні оголошено перерву до 19.04.2016.

Розпорядженням від 18.04.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з участю судді Калатай Н.Ф. у підготовці для підтримання кваліфікації.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 18.04.2016, в зв'язку з участю судді Калатай Н.Ф., який не є головуючим суддею, у підготовці для підтримання кваліфікації, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016, колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до свого провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2016, призначено судову економічну експертизу по справі №910/23798/15. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

23 вересня 2016 року на адресу суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №910/23798/15 з повідомленням КНДІСЕ про неможливість проведення судової експертизи, в зв'язку з тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" не здійснило оплату за її проведення.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.09.2016, в зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Баранець О.М., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2016, колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до свого провадження, поновлено провадження по справі та призначено до розгляду 01.11.2016.

Розпорядженням від 31.10.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 31.10.2016, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М., який не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2016 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 по справі № 910/23798/15 до свого провадження.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 01.11.2016 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представники позивача та відповідача повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників позивача та відповідача.

Колегія суддів апеляційної інстанції розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів прийшла до висновку про відмову в його задоволенні, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

08 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний Банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрхлібпродукт» (позичальник) укладено кредитний договір №4-2014 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 150 000 000,00 грн., а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим договором, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

Процентна ставка за користування кредитом 23,5% річних (п.1.2); кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 06.01.2015 року (п.1.3); кредит надається на ведення поточної діяльності (п.1.4 Договору).

Згідно з п.п. 2.2-2.4 Договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році та календарна кількість днів у місяці, методом факт/факт. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитом. День видачі та день погашення кредиту враховуються як один день (при розрахунку процентів враховується день видачі кредиту, день погашення кредиту не враховується). Проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісяця на рахунок №0124 не пізніше 15 календарного числа місяця наступного за тим, за який вони нараховані, та остаточно при погашенні кредиту.

Відповідно до п. 5.1 Договору кошти по кредиту надаються за заявками позичальника на одержання коштів (за формою, що викладена в додатку №1 до цього договору) після їхнього акцепту банком.

Згідно з п. 5.3 Договору кредит надається за цільовим призначенням шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника або шляхом оплати наданих позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку.

Заборгованість за кредитом (позичкова заборгованість) погашається позичальником в повному обсязі до дати вказаної в п. 1.3 на рахунок №0124 (п.6.1 Договору).

Погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості: проценти за користування кредитом, прострочені на строк понад 31 день; комісії, прострочені на строк понад 31 день; проценти за користування кредитом, прострочені на строк до 31 дня; комісії, прострочені на строк до 31 дня; прострочена до повернення сума кредиту; строкові проценти за користування кредитом; строкові комісії; сума основного боргу за кредитом; пеня та штрафи за несплату в строк кредиту, процентів та комісій.

В подальшому між сторонами укладено договори про внесення змін до кредитного договору №4-2014 від 08.01.2014 року, відповідно до яких сторони вносили зміни щодо зменшення процентної ставки за користування кредитом та відстрочення сплати процентів за користуванням кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 №733 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк " до категорії неплатоспроможних" прийнято рішення №123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк ".

По закінченню строку дії тимчасової адміністрації, на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 №188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк ", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 №63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк " та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" строком на один рік, з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року. Під час ліквідації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до ст.34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку та зобов'язана провести інвентаризацію банківських активів і зобов'язань.

Зокрема, за змістом ч.2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті (у редакції Закону України від 04.07.2014р. №1586-VII).

Відповідно до ч.3 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у вказаній редакції), правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема з таких підстав:

- банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

- банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

Так, на виконання вимог ч.2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "ВіЕйБі Банк" визнано нікчемними договори про внесення змін до кредитного договору, зокрема договори про внесення змін від 17.02.2014 року, 17.03.2014 року, 15.04.2014 року, від 15.05.2014 року, 16.06.2014 року, 16.07.2014 року, 15.07.2014 року, 14.08.2014 року, 15.08.2014 року, 15.09.2014 року, 15.10.2014 року та 31.10.2014 року, договори про внесення змін до кредитного договору №4-2014 від 08.01.2014 року.

Згідно з п.4 ч.2 ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у вищезазначеній редакції), Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Відповідно до норм ч.4, ч.5 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобовязаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Забезпечивши перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, відповідно до повноважень наданих ч.2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "ВіЕйБі Банк" направлено відповідачу повідомлення №11/1-38148 від 22.10.2015 про нікчемність вищезазначених договорів, згідно з умовами яких сторони домовились, в тому числі, про зменшення процентної ставки за користування кредитом та відстрочення сплати процентів за користуванням кредиту, що передбачало надання клієнту переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку.

Вищезазначене рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо нікчемності перелічених вище правочинів не скасовано.

Статтями 215, 216, 236 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що зазначені договори передбачають надання відповідачу переваг (пільг), прямо не встановлених для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що останні є нікчемними в силу зазначених положень.

Як вбачається з матеріалів справи, банк належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором та надав в користування відповідачу кредитні кошти в розмірі 150 000 000,00 грн. Відповідач в порушення умов вказаного договору допустив прострочення виконання договірних зобов'язань, внаслідок чого виникла заборгованість.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України).

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, та якщо у договорі встановлений строк виконання зобов'язання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, після звернення позивача до суду, відповідачем сплачено 41095,89 грн. процентів за користування кредитом, що підтверджується меморіальним ордером №8154 від 01.10.2015 року, в зв'язку з чим місцевий господарський суд обґрунтовано припинив провадження в цій частині позовних вимог, на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 150000000,00 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 45744520,54 грн. підлягають задоволенню.

Частково задовольняючи вимоги про стягнення з відповідача пені, місцевий господарський суд виходив з того, що положеннями ч. 6ст. 232 ГК України обмежено шістьма місяцями строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Так, ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 року приписом ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Пунктом 14.4 кредитного договору від 26.08.2008 року передбачено, що за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за цим договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання.

Отже, сторонами погоджено нарахування пені протягом періоду з дня, коли зобов'язання мало бути виконане і по день виконання позичальником простроченого зобов'язання включно, як наслідок позивач має право нараховувати пеню, не обмежуючи період шестимісячним строком, що не суперечить ч. 6 ст. 232 ГК України.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок пені, нарахованої позивачем за несвоєчасне повернення кредиту та пені, нарахованої за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Також, перевіривши розрахунок інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за користування кредитом, зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

В абзаці 2 та 3 п.2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 року № 01-06/928/2012 зазначено, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Колегія суддів здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за користування кредитом, з врахуванням періоду визначеного позивачем, прийшла до висновку, що до стягнення підлягає сума інфляційних втрат в розмірі 10961195,88 грн. Розрахунок інфляційних втрат за основною заборгованістю складений арифметично вірно.

Також, колегія суддів перевіривши розрахунок 3% річних прийшла до висновку про його обґрунтованість.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подачу позову покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене вище, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом не повно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, в зв'язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 по справі №910/23798/15 - підлягає зміні. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" на рішення господарського суду міста Києва від 16.11.2015 по справі №910/23798/15 залишити без задоволення.

2.Змінити рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 по справі №910/23798/15. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Провадження у справі в частині стягнення 41095,89 грн. заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинити.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхлібпродукт" (місцезнаходження: 03191, м. Київ, вул. Маршала Якубовського, буд. 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27 Т, код ЄДРПОУ 1901700 (сто п'ятдесят мільйонів) грн. 00 коп. - заборгованості за кредитом, 45744520 (сорок п'ять мільйонів сімсот сорок чотири тисячі п'ятсот двадцять) грн. 54 коп. - заборгованості по процентам, 43668493 (сорок три мільйони шістсот шістдесят вісім тисяч чотириста дев'яносто три) грн. 15 коп. - пені за несвоєчасне повернення кредиту, 9969934 (дев'ять мільйонів дев'ятсот шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот тридцять чотири) грн. 85 коп. - пені за несвоєчасну сплату процентів, 2749315 (два мільйони сімсот сорок дев'ять тисяч триста п'ятнадцять) грн. 07 коп. - 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту, 843051 (вісімсот сорок три тисячі п'ятдесят одну) грн. 61 коп. - 3% річних за несвоєчасну сплату процентів, 54559907 (п'ятдесят чотири мільйони п'ятсот п'ятдесят дев'ять тисяч дев'ятсот сім) грн. 76 коп. - інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту, 10961195 (десять мільйонів дев'ятсот шістдесят одна тисяча сто дев'яносто п'ять) грн. 88 коп. - інфляційних втрат за несвоєчасну сплату процентів та 72555 (сімдесят дві тисячі п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 22 коп. судового збору. В іншій частині позовних вимоги відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 27 Т, ) в доход Державного бюджету України 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. -судового збору.»

3. Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

4.Матеріали справи №910/23798/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Н.Ф. Калатай

С.А. Пашкіна