УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.11.2016Справа № 910/20183/16
Суддя Князьков В.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

про визнання права власності на право вимоги

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (надалі - відповідач) про визнання права власності.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.11.2016р. № 910/20009/16 вказаний позов на підставі п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України повернуто без розгляду.

Частиною 3 статті 63 ГПК України визначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

04.11.2016р. до господарського суду м. Києва повторно надійшла позовна заява № б/н від 18.10.2016р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання права власності, з якої вбачається, що позивачем вкотре не усунуті допущенні порушення, а саме:

Пунктом 3 частини 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що на позивача покладається обов'язок додати до позовної заяви документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Під час дослідження позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що до матеріалів позовної заяви вдруге додано не завірену копію платіжного доручення №320 від 11.05.2016р., що не може бути належним доказом сплати позивачем судового збору.

Згідно пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" від 05.03.2009п. за № 270 встановлено, що розрахунковим документом, який підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Отже, належним доказом відправлення відповідачам копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

У якості доказу відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" повторно надано не завірену копію фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте додані до позовної заяви копії доказів не містять: відмітки про засвідчення копії документа, яка складається зі слів "Згідно з оригіналом"; назви особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно з частиною третьою статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4, п. 6 частини першої статті 63 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" без розгляду.

Суддя В.В. Князьков