ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р.Справа № 922/3285/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Комунального підприємства "Обласний спортивний комплекс "Металіст", м. Харків
про стягнення 250535,15 грн.
за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_2 (довіреність № 01-16юр/6010 від 15.08.2016 р.);

відповідача - ОСОБА_1 (доручення б/н від 01.12.2015 р.).

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго", м. Харків (далі за текстом позивач) звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємтсва "Обласний спортивний комплекс "Металіст", м. Харків (далі за текстом відповідач):

- вартість електричної енергії в 231838,54 грн. (тарифна складова - 193198,78 грн. та ПДВ 20% - 38639,76 грн.) на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, ;

- пеню 17042,83 грн., 3% річних 1653,78 грн. на п/р 5 в АТ "ОСОБА_3 Аваль" м. Київ, МФО 380805, .

Позов мотивовано з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 4-101К від 23.02.2006 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.09.2016 р. зазначений позов прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.10.2016 р.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 34279 від 18.10.2016 р.), в якому повідомив суд про часткове погашення заборгованості, яка є предметом розгляду суду в межах даної справи, Публічним акціонерним товариством "Футбольний клуб "Металіст" відповідно до умов договору поруки № 05/27/09 від 27.09.2016 р., в зв'язку з чим просить суд в задоволенні позову в частині стягнення боргу в розмірі 8696,61 грн. відмовити.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.10.2016 р. розгляд справі відкладено на 01.11.2016 р.

Позивач надав суду заяву (в порядку ст. 22 ГПК України) (вх. № 34505 від 19.10.2016 р.) в якій уточнив власні позовні вимоги, та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 321285,37 грн., з яких:

- вартість електричної енергії в 289968,04 грн. (тарифна складова 241640,04 грн. та ПДВ 20% - 48328 грн.) на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, ;

- пеня 29402,69 грн., 3% річних 1914,64 грн. на п/р 5 в АТ "ОСОБА_3 Аваль" м. Київ, МФО 380805, .

В судовому засіданні 01.11.2016 р. зазначену заяву задоволено, розгляд позовних вимог вирішено продовжити з урахуванням відповідних уточнень та збільшень, визначених в цій заяві, оголошено перерву в судовому засіданні до 08.11.2016 р.

Відповідач надав суду письмові пояснення в яких повідомив суд про те, що між позивачем, відповідачем та ПАТ Футбольний клуб «Металіст» укладено договір поруки від 25.10.2016 р. № 04/25/10, відповідно до умов якого ПАТ Футбольний клуб «Металіст» поручився, та відповідно сплати на користь позивача частину заборгованості, яка заявлена позивачем до стягнення в межах даної справи. Відповідач зазначає, що станом на момент надання даних пояснень, його заборгованість перед позивачем складає 178067,49 грн., з яких 168067,49 грн. вартості електричної енергії за серпень, вересень 2016 р. (з ПДВ); 10000 грн. пені за серпень 2016 р.

Позивач надав суду заяву (в порядку ст. 22 ГПК України) (вх. № 37612 від 08.11.2016 р.) в якій уточнив власні позовні вимоги, та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 178067,49 грн., з яких:

- вартість електричної енергії в 168067,49 грн. (тарифна складова 140056,25 грн. та ПДВ 20% - 28011,24 грн.) на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, ;

- пеня 10000 грн. на п/р 5 в АТ "ОСОБА_3 Аваль" м. Київ, МФО 380805, .

Згідно зі ст. 22 ГПК України, позивач до прийняття рішення має право, зокрема, уточнити позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, господарський суд продовжує розгляд позову з урахуванням відповідних уточнень, наданих позивачем суду згідно вищезазначеною заявою (вх. № 37612 від 08.11.2016 р.).

На судове засідання 08.11.2016 р. прибули представники позивача та відповідача.

Представник позивача підтримує позицію, викладену в позовній заяві, з урахуванням уточнень, зазначених в заяві вх. № 37612 від 08.11.2016 р., просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача просить суд при винесенні рішення врахувати надані ним письмові пояснення (вх. № 36163 від 01.11.2016 р.).

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, 23.02.2016 р. між позивачем та відповідачем укладено договір про постачання електричної енергії № 4-101К (далі за текстом договір; а. с. 10-15), відповідно до умов якого позивач постачає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує позивачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами даного договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами (розділ 1 договору).

На підставі п. 9.11 договору, він вважається пролонгованим на 2016 рік.

За змістом п. 2.1.2 договору, позивач, як постачальник, зобовязався поставляти відповідачу, як споживачу, електроенергію, як різновид товару:

- в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням умов розділів 6, 7 Договору, відповідно до додатку № 1 Договірні величини постачання електричної енергії і потужності Споживачу та додатку № 2 Порядок розрахунків.

- згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до правил улаштування електроустановок (далі ПУЕ) та гарантованого рівні надійності електропостачання згідно фактичної категорії, визначеної додатком № 8 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін;

- із дотриманням граничних показників якості електричної енергії на межі балансового розмежування, а саме: - відхилення напруги (тримавлість часу відхилення від напруги понад нормальне припустиме визначається у відповідності до ГОСТ 13109-97): нормально припустиме значення для рівня напруги 0,22 кВ та вище - +/- 5%, гранично припустиме значення для рівня напруги 0,22кВ та вище - +/-10%; - провал напруги (зниження рівня нижче гранично припустимого значення) не більше 30 секунд.

За змістом п. 2.2. договору, споживач зобовязується щомісяця у встановлений договором строк надавати постачальнику звіт про обсяги спожитої електричної енергії за розрахунковий період за встановленою формою (додаток № 9 до договору Звіт про обсяги спожитої за розрахунковий період електричної енергії).

Відповідно до п. 2.2.5 договору, споживач зобовязаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 «Порядок розрахунків».

Відповідно до п. 4.2 додатку № 2 до договору (а.с. 16-17), плата за такі види нарахувань, як надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії з ПДВ, сума пені, 3% річних, індекс інфляції, плата за надання споживачу додаткових послуг (повторне підключення, перевірка та ремонт лічильників та інші послуги, надання яких погоджено з НКРЕ) та інші платежі перераховуються платником на поточний рахунок постачальника.

Споживач здійснює повну оплати вартості спожитої електричної енергії один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Пунктом 3.1.5 договору закріплено право постачальника вимагати відшкодування збитків, завданих постачальнику внаслідок порушення споживачем умов цього договору та ПКЕЕ, сплати пені, 3% річних та індексу інфляції.

Пунктом 6 Додатка № 2 до договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним договором нарахувань Постачальник проводить споживачу за весь час прострочення, у тому числі за день оплати:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума грошового зобовязання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Крім того, згідно з п.4.2.1. договору, за внесення платежів, передбачених пунктом 2.2.5. цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 «Порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику, зокрема, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Як свідчать матеріали справи, позивач, як постачальник електричної енергії за договором, на його виконання здійснив відпуск електричної енергії споживачу протягом серпня вересня 2016 р., про що свідчать звіти про обсяги спожитої електричної енергії за вказаний період, підписані відповідачем (а. с. 87).

З метою оплати відповідачем спожитої електричної енергії, позивачем на виконання умов п. 5 додатку № 2 до договору направлено останньому відповідні рахунки (а. с. 88). Факт отримання даних рахунків відповідачем підтверджується підписами уповноважених представників останнього в книзі реєстрації видачі рахунків за використану електроенергію (а. с. 89).

Однак, всупереч умовам укладеного між сторонами договору, відповідач оплату спожитої в серпні вересні 2016 р. електричної енергії здійснив не в повному обсязі та з порушенням строків оплати, визначених умовами договору.

На момент винесення даного рішення заборгованість відповідача перед позивачем становить 168067,49 грн. Крім того, позивачем також нараховано до стягнення з відповідача пеню в сумі 10000 грн.

Відповідачем факт наявності зазначеної заборгованості не заперечується.

Обставини щодо її стягнення стали підставою для звернення позивача до господарського суду Харківської області з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію існуючим між сторонами правовідносинам суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За змістом ч. 6-7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/ визначених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за спожиту електроенергію за період з серпня по вересень 2016 р. в сумі 168067,49 грн. підтверджується матеріалами справи та відповідачем жодним чином не спростовується.

Строк виконання відповідачем зобовязань з її оплати є таким, що настав.

За таких обставин, позов в частині стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що

встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт прострочення відповідачем оплат спожитої електроенергії за серпень 2016 р. підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовано.

Як вже зазначено вище, пунктом 4.2.1 договору та пунктом 6 Додатка № 2 до договору передбачено, що споживач сплачує постачальнику, зокрема, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за таке прострочення суд визнає правомірними.

Розглянувши здійснений позивачем розрахунок пені, суд приходить до висновку, що його виготовлено без арифметичних помилок та неточностей, тому суд приходить до висновку про задоволення позову повному обсязі, та стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 10000 грн.

З урахуванням вимог ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судовий збір в сумі 2671,01 грн.

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 4-5, 22, 44, 49, 75, 84, 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Обласний спортивний комплекс «Металіст» (адреса: 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 65; ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149; ):

- на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823,

168067,49 грн. вартості електричної енергії (тарифна складова 140056,25 грн. та ПДВ 20% - 28011,24 грн.)

- на п/р 5 в АТ ОСОБА_3 Аваль м. Київ, МФО 380805, код 00131954:

10000 грн. пені.

2671,01 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя ОСОБА_4