РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016Справа №910/13332/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/13332/16

за позовом державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех», м. Київ,

про стягнення 1 529 815,17 грн.,

за участю представників:

позивача - Петренка С.В. (довіреність від 17.03.2016 №121);

відповідача - не з'явився.

Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» (далі - Товариство) 1 316 706,46 грн. пені і 213 108,71 грн. штрафу, нарахованих відповідачу у зв'язку із простроченням строку виконання зобов'язань за договором підряду від 12.12.2013 №03-4/5390-13 (далі - Договір), а всього 37 342,85 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.07.2016 порушено провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 31.10.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час та місце проведення судового засідання представника відповідача було повідомлено у судовому засіданні 17.10.2016, що підтверджується протоколом судового засідання від 17.10.2016 та підписом представника Богатирьова В.Т. у розписці.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 31.10.2016 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.12.2013 Підприємством (замовник) і Товариством (підрядник) укладено Договір, за умовами якого:

- підрядник зобов'язується на свій ризик, власними силами, ресурсами та з власних матеріалів, за завданням замовника виконати модернізацію магістрального зв'язку Підприємства на дільниці ПС 330 кВ «Лосєве» - державний кордон України та Російської Федерації, шляхом заміни існуючого блискавкозахисного троса ПЛ 330 кВ на блискавкозахисний трос з волоконно-оптичним кабелем, код за ДБН Д.1.1-1-2000 (далі - роботи), а замовник зобов'язується оплатити якісно виконані роботи (пункт 1.1 Договору);

- підрядник здійснює виконання робіт протягом 135 (ста тридцяти п'яти) календарних днів з дати підписання Договору та за умови надання замовником (уповноваженим представником замовника) допуску підрядника до відповідного об'єкта (робочого місця) виконання робіт і передачу відповідного об'єкта виконання робіт у строк, погоджений уповноваженим представником замовника у відповідь на лист-заявку підрядника (далі - графік виконання робіт), однак не пізніше 31.12.2015 (пункт 2.1 Договору в редакції додаткової угоди від 24.03.2015 №3);

- ціна Договору відповідно до кошторисної документації становить 5 836 978 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 972 829,67 грн. (пункт 3.1 Договору);

- авансовий платіж у розмірі 30% від ціни (суми) Договору, що становить 1 751 093,40 грн., в тому числі ПДВ - 291 848,90 грн., сплачується замовником протягом 25 банківських днів з дати надання замовнику підрядником (після набрання Договором чинності) оригіналу рахунку-фактури (пункт 15.2 Договору);

- у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов'язань підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% ціни прострочених зобов'язань за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 14% від вказаної суми (пункт 17.4 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 27.02.2016; закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань, передбачених Договором (пункт 19.1 Договору в редакції додаткової угоди від 24.03.2015 №3).

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як передбачено пунктом 15.2 Договору, позивач перерахував відповідачу до початку виконаних робіт аванс у сумі 1 751 093,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 27.12.2013 №Z103467.

Відповідно до умов Договору відповідач зобов'язався протягом 135 (ста тридцяти п'яти) календарних днів з дати підписання Договору, однак не пізніше 31.12.2015 виконати роботи з модернізації магістрального зв'язку Підприємства на дільниці ПС 330 кВ «Лосєве» - державний кордон України та Російської Федерації шляхом заміни існуючого блискавкозахисного троса ПЛ 330 кВ на блискавкозахисний трос з волоконно-оптичним кабелем, код за ДБН Д.1.1-1-2000.

На виконання умов Договору сторонами складено акти приймання-передачі виконаних робіт за серпень, вересень і жовтень 2014 року. Вказані акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

Згідно з довідками про вартість виконаних будівельних робіт за серпень - жовтень 2014 року відповідачем з початку будівництва і по жовтень 2014 року (включно) були виконані будівельні роботи з будови на суму 2 504 577,43 грн. та змонтовано устаткування - 1 810 195,48 грн.

Отже, роботи на суму 4 314 772,91 грн. належним чином виконані Товариством та без будь-яких зауважень прийняті Підприємством.

Разом з тим, решту робіт на суму 1 522 205,09 грн. до встановленого у Договорі строку, тобто до 31.12.2015, як і на день подання даного позову (21.07.2016), відповідачем не виконано.

Претензією від 23.03.2016 №01/01-6-2/3255 позивач просив відповідача сплатити 563 216,22 грн. пені і 213 108,71 грн. штрафу. Вказану претензію відповідачем отримано 28.03.2016, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач відповіді на вказану претензію не надіслав, суми пені і штрафу позивачу не сплатив.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем у визначений Договором строк роботи не виконано.

Так, пунктом 17.4 Договору встановлено, що у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов'язань підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,5% ціни прострочених зобов'язань за кожний день прострочення.

Згідно із частиною першою статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною першою статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з частинами першою і другою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Господарський кодекс називає неустойку, штраф і пеню різновидами штрафних санкцій, але не визначає ні один із цих різновидів.

Відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Не може бути підставою відмови у задоволенні вимоги про сплату неустойки те, що вона встановлена за кожен день прострочення іншого (а не тільки грошового) зобов'язання, що така неустойка не підпадає під визначення пені, яке наводиться в частині третій статті 549 ЦК України. Коли обов'язок боржника сплатити грошову суму чи передати майно кредиторові у зв'язку з порушенням зобов'язання не підпадає під визначення штрафу чи пені, слід керуватися визначенням неустойки, що наводиться у частині першій статті 549 ЦК України, оскільки штраф та пеня є різновидом неустойки, що не вичерпують всього змісту поняття неустойки.

Таким чином, пенею може забезпечуватись не лише грошове зобов'язання.

Аналогічної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України у постанові від 24.03.2009 у справі №8/411/08.

Відповідно до частини другої статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною другою статті 231 ГК України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України (постанова Вищого господарського суду України від 28.02.2013 у справі №16/5005/8055/212).

Згідно з частиною четвертою статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі; тобто право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та пені надано сторонам статтею 231 ГК України та узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 1 316 706,46 грн. пені за період з 01.01.2016 по 21.06.2016.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок суми пені та періоду її нарахування та встановлено, що період позивачем визначено вірно. Разом з тим, сума пені розрахована позивачем невірно.

За перерахунком суду сума пені становить 1 316 707,40 грн.

Пунктом 2 частини першої статті 83 ГПК України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи викладене, у зв'язку з тим, що клопотання в порядку, передбаченому вказаним пунктом частини першої статті 83 ГПК України, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні представником позивача не подано, у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог в частині вимог про стягнення пені, а тому стягненню з відповідача підлягає 1 316 706,46 грн. за розрахунком позивача.

Крім суми пені, позивач просить стягнути з відповідача 213 108,71 грн. штрафу.

Згідно з пунктом 17.4 Договору за прострочення строку виконання зобов'язань понад тридцять днів підрядник додатково сплачує штраф у розмірі 14% від вказаної суми.

Так, кінцевим терміном виконання робіт є - не пізніше 31.12.2015, а станом на день звернення позивачем до суду із даним позовом (21.07.2016) роботи виконані відповідачем не в повному обсязі, тобто з порушенням понад 30 днів.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок 14% штрафу та встановлено, що такий розрахунок правильний; тому стягненню з відповідача підлягає 213 108,71 грн. штрафу.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» (03148, м. Київ, вул. Василя Верховинця, буд. 10, оф. 430; ідентифікаційний код 30265715) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227): 1 316 706 (один мільйон триста шістнадцять тисяч сімсот шість) грн. 46 коп. пені; 213 108 (двісті тринадцять тисяч сто вісім) грн. 71 коп. штрафу і 22 947 (двадцять дві тисячі дев'ятсот сорок сім) грн. 23 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.11.2016.

Суддя О. Марченко