УХВАЛА

31.10.2016№ 910/4668/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «МК «Столиця» (далі - Товариство), м. Київ,

на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС), м. Київ,

у справі № 910/4668/15-г

за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - Банк), м. Харків,

до Товариства

про стягнення 141 813,30 грн.,

та за зустрічним позовом Товариства

до Банка

про визнання частково недійсним договору від 01.05.2013,

за участю представників:

Товариства - Лисича Ю.В. (довіреність від 18.08.2016 №б/н);

Банка - не з'явився;

ВДВС - Федоріної А.М. (довіреність від 18.07.2016 №б/н),

ВСТАНОВИВ:

Банк звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства: 108 090,80 грн. заборгованості, яка утворилася у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлових приміщень від 01.05.2013 №б/н (далі - Договір); 13 862,65 грн. пені; 2 063,94 грн. 3% річних та 17 795,91 грн. втрат від інфляції, а всього 141 813,30 грн.

Товариство 30.03.2016 подало суду зустрічну позовну заяву, в якій просило суд визнати недійсними:

- положення підпунктів 3.1 і 3.3 пункту 3 Договору;

- положення пункту 1 додаткової угоди від 01.04.2014 №1 до Договору;

- положення пунктів 2, 3 і 4 додаткової угоди від 01.07.2014 №2.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.04.2015 (суддя Сівакова В.В.) первісний позов задоволено; стягнуто з Товариства 108 090,80 грн. заборгованості; 13 862,65 грн. пені; 2 063,94 грн. 3% річних; 17 795,91 грн. втрат від інфляції та 2 836,27 грн. судового збору; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.07.2015 рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2015 залишено без змін.

15.07.2015 на виконання вказаного рішення суду видано наказ.

Товариство 01.07.2016 подало суду скаргу на дії ВДВС, яку ухвалою господарського суду міста Києва від 05.07.2016 повернуто Товариству без розгляду.

20.07.2016 Товариство повторно подало суду скаргу на дії ВДВС, мотивовану тим, що: 25.11.2015 старшим державним виконавцем ВДВС Федоріною А.М. усі виконавчі провадження, в яких боржником є Товариство, об'єднано у зведене виконавче провадження №49470742; у вчиненні виконавчих дій державним виконавцем було грубо порушено вимоги чинного законодавства про виконавче провадження; так, як вбачається зі змісту актів опису й арешту майна, державним виконавцем ВДВС здійснювалося виконання наказу господарського суду міста Києва від 15.07.2015 у справі №910/4668/15-г, а не зведеного виконавчого провадження; у вчиненні опису та арешту майна відповідача брали участь і інші державні виконавці, а також сторонні особи, які не входили до складу утвореної виконавчої групи, та які не були уповноважені на вчинення відповідних виконавчих дій; під час вчинення вказаних виконавчих дій були залучені також працівники внутрішніх справ, хоча матеріали виконавчого провадження не містять відповідної постанови державного виконавця про залучення працівників внутрішніх справ для забезпечення громадського порядку; державним виконавцем не було надано всім присутнім сторонам виконавчого провадження для підпису акти опису та арешту майна; старший державний виконавець Федоріна А.М. не надала представнику Товариства документів, що посвідчують її особу та повноваження на вчинення відповідних дій; державний виконавець не перевірив, чи перебуває приміщення, в якому проводиться опис та арешт майна, у власності Товариства; не пересвідчився, кому належить описане та арештоване ним майно, внаслідок чого було описано та заарештовано майно інших осіб; державним виконавцем накладено арешт на майно відповідача, звернення стягнення на яке допускається виключно за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя; виконавцем не було вручено боржникові примірник акта опису та арешту майна одразу після його складання; вказані акти були вручені представнику Товариства лише 14.07.2016; виконавець протиправно не надав арештоване майно на зберігання Товариству.

Таким чином, Товариство у скарзі просить суд:

- відновити строк оскарження дій ВДВС як порушеного з поважних причин;

- визнати дії старшого державного виконавця ВДВС щодо проведення опису та арешту майна, про що складено акти від 16.06.2016 незаконними;

- визнати недійсними та скасувати акти опису та арешту майна від 16.06.2016, складені ВДВС.

У зв'язку із перебуванням судді Сівакової В.В. у відпустці 20.07.2016 здійснено повторний автоматичний розподіл даної справи, за результатами якого справу №910/4668/15-г передано для розгляду судді Марченко О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.07.2016 відновлено Товариству строк подання скарги та призначено її до розгляду.

Банк 02.09.2016 подав суду письмові пояснення, в яких вказав таке: Товариством не надано будь-яких доказів на підтвердження порушення своїх прав, натомість зазначено про порушення прав третіх осіб з боку ВДВС; дії державного виконавця щодо опису й арешту майна та передання такого майна на зберігання іншій особі відповідають Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), а дії Товариства направлені на перешкоджання примусовому виконанню рішення суду.

Товариство 19.09.2016 подало суду письмові пояснення, в яких зазначило, що: дії старшого державного виконавця ВДВС щодо арешту майна Товариства, а саме лікарських засобів, призводять до унеможливлення погашення заборгованості перед стягувачами за даним виконавчим провадженням, оскільки арештоване майно є єдиним майном Товариства, за рахунок якого Товариство може розраховуватись з кредиторами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2016 зобов`язано ВДВС подати суду письмові пояснення стосовно того, чи перебували в трудових відносинах з ВДВС фізичні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яких було залучено як понятих до вчинення виконавчих дій 16.06.2016 з опису та арешту майна Товариства старшим державним виконавцем ВДВС в рамках зведеного виконавчого провадження №49470742 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 15.07.2015 у справі №910/4668/15-г, станом на дату вчинення вказаних виконавчих дій.

ВДВС 31.10.2016 подало суду пояснення, в яких вказало таке: громадянка ОСОБА_4 стажування (виробничу чи іншу практику) станом на 16.06.2016 у ВДВС не проходила, у трудових відносинах з ВДВС не перебувала; надати належним чином завірені копії документів з відомостями про осіб, що були направлені Вищими навчальними закладами до ВДВС для проходження стажування та копії документів, що містять перелік осіб, які знаходились у трудових відносинах на 01.09.2016 не має можливості, так як дана інформація знаходиться у відділі кадрів Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Представник скаржника у судовому засіданні 31.10.2016 надав пояснення по суті скарги, просив її задовольнити.

Представник ВДВС надав пояснення по суті скарги, проти її задоволення заперечив.

Представник Банка у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання представник ОСОБА_6 був повідомлений у судовому засіданні 17.10.2016, що підтверджується протоколом судового засідання від 17.10.2016 та підписом представника в розписці.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення представників скаржника і ВДВС, господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на таке.

Частинами першою і другою статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

У розгляді скарги судом встановлено, що:

- постановою ВДВС від 12.08.2015 відкрито виконавче провадження №48880493 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 15.07.2015 зі справи №910/4668/15-г;

- постановою ВДВС від 25.11.2015 ВП №48880493 об'єднано виконавче провадження №48880493 у зведене виконавче провадження №49470742;

- постановою ВДВС від 02.03.2016 ВП №48880493 в ході примусового виконання рішення зведеного виконавчого провадження №49470742 з примусового виконання наказів господарського суду міста Києва від 22.07.2015 зі справи №910/6335/14-г, від 25.09.2015 зі справи №910/18594/15-г, від 25.09.2015 зі справи №910/6335/14-г, від 16.12.2015 зі справи №910/6335/14-г і від 05.01.2016 зі справи №910/28322/15-г, накладено арешт на кошти боржника, які містяться на рахунках, відкритих в публічному акціонерному товаристві «Апекс-Банк», Печерській філії приватного акціонерного товариства «ПриватБанк», публічному акціонерному товаристві «Міжнародний інвестиційний банк» та публічному акціонерному товаристві «Фідобанк», в межах суми 816 108,47 грн.;

- згідно з поданням старшого державного виконавця Федоріної А.М. остання просила начальника ВДВС утворити виконавчу групу з примусового виконання зведеного виконавчого провадження №49470742 про стягнення боргу з Товариства, до складу якого входить 9 виконавчих документів на загальну суму 1 317 755,14 грн.;

- постановою ВДВС від 08.06.2016 ВП №48880493 в ході примусового виконання зведеного виконавчого провадження №49470742 з виконання наказів господарського суду міста Києва від 15.07.2015 зі справи №910/4668/15, від 22.07.2015 зі справи №910/6335/14, від 14.09.2015 зі справи №910/18594/15, від 25.09.2015 зі справи №910/18594/15, від 25.09.2015 зі справи №910/6335/14-г, від 11.12.2015 зі справи №910/21552/15, від 11.12.2015 зів справи №910/21552/15, від 16.11.2015 зі справи №910/22052/15, від 16.12.2015 зі справи №910/6335/14, від 05.01.2016 зі справи №910/28322/15, від 16.12.2016 зі справи №910/25475/15, накладено арешт на кошти боржника, що перебувають у касі;

- постановою начальника ВДВС від 14.06.2016 утворено виконавчу групу з примусового виконання зведеного виконавчого провадження №49470742; затверджено такий склад групи з примусового виконання: Федоріна Анастасія Михайлівна (старший державний виконавець ВДВС), Урбан Дмитро Дмитрович (старший державний виконавець ВДВС), Малкова Марія Вікторівна (державний виконавець ВДВС);

- відповідно до листа ВДВС останній у зв'язку із тим, що при проведенні виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні №49470742 державному виконавцю стало відомо про місцезнаходження майна боржника, що згідно з територіальністю відноситься до Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, повідомив вказаний відділ про проведення виконавчих дій з опису та арешту майна Товариство 16.06.2016;

- згідно з актами від 16.06.2016 державним виконавцем описано і накладено арешт на майно, яке знаходиться у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частин першої і другої статті 57 Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Частиною п'ятою статті 57 Закону встановлено, що про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з актом опису й арешту майна від 16.06.2016:

- при проведенні опису майна боржника були присутні поняті - ОСОБА_4 і ОСОБА_3;

- при описі були присутні: державний виконавець Малкова Марія Вікторівна; головний державний виконавець Телявський Анатолій Миколайович; державний виконавець Урбан Дмитро Дмитрович; державний виконавець Клітченко Оксана Анатоліївна;

- майно описано із зазначенням назви, кількості, ваги, коду упаковки;

- описане майно буде передане для реалізації не раніше 26.06.2016;

- на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним згідно з постановою про арешт майна боржника;

- описане майно прийняв на відповідальне зберігання, копію акта й арешту майна отримав ОСОБА_9, в акті вказано паспортні дані та місце проживання вказаної особи;

- про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна попереджений, про що ОСОБА_10 підписався особисто;

- акт підписано державним виконавцем, представником стягувача - ОСОБА_10, представником боржника - Лисичем Ю.В., понятими - ОСОБА_4 і ОСОБА_3

Відповідно до акта опису й арешту майна від 16.06.2016:

- при проведенні опису майна боржника були присутні поняті - ОСОБА_4 і ОСОБА_3;

- при описі були присутні: державний виконавець Малкова М.В.;

- майно описано із зазначенням номіналу, номеру купюри і кількості;

- описане майно буде передане для реалізації не раніше 26.06.2016;

- на описане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним: вилучена готівка не пізніше наступного робочого дня зараховується на депозитний рахунок ВДВС;

- акт підписано державним виконавцем, представником стягувача - ОСОБА_10, представником боржника - Лисичем Ю.В., понятими - ОСОБА_4 і ОСОБА_3; а також іншою особою, яка була залучена до проведення виконавчих дій - держаний виконавець Малкова М.В.

Згідно з підпунктами 4.2.1 і 4.2.2 пункту 4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція), після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані, зокрема: назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження.

Акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

Підпунктом 4.2.8 пункту 4.2 Інструкції встановлено, що факт передачі майна може засвідчуватися актом державного виконавця або актом приймання-передавання майна.

Судом встановлено, що акти опису й арешту майна від 16.06.2016 складено з дотриманням вимог підпункту 4.2.1 пункту 4.2 Інструкції.

Крім того, відповідно до частин другої і третьої статті 15 Закону присутність понятих обов'язкова під час вчинення виконавчих дій, пов'язаних з примусовим входженням до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернене йому в натурі; до житлових будинків і квартир для забезпечення примусового виселення з них та вселення в них; до будинків, квартир та інших приміщень, в яких перебуває дитина, яка має бути передана іншим особам відповідно до рішення суду; під час проведення огляду, арешту, вилучення і передачі майна.

Як поняті можуть бути запрошені будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у провадженні виконавчих дій і не пов'язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв'язками, підлеглістю чи підконтрольністю. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути менше двох.

Так, в актах опису й арешту майна від 16.06.2016 зазначено таких понятих: ОСОБА_4 і ОСОБА_3

Товариство у скарзі зазначило, що ОСОБА_4 є працівником ВДВС, а ОСОБА_3 проходить стажування у ВДВС.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2016 зобов`язано ВДВС подати суду письмові пояснення стосовно того, чи перебували в трудових відносинах з ВДВС фізичні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яких було залучено як понятих до вчинення виконавчих дій 16.06.2016 з опису та арешту майна Товариства старшим державним виконавцем ВДВС в рамках зведеного виконавчого провадження №49470742 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 15.07.2015 у справі №910/4668/15-г, станом на дату вчинення вказаних виконавчих дій.

На виконання вимог вказаної ухвали ВДВС 31.10.2016 було надано суду пояснення, відповідно до яких ОСОБА_4 стажування (виробничу чи іншу практику) станом на 16.06.2016 не проходила, у трудових відносинах ВДВС не перебувала; надати копії документів з відомостями про осіб, що були направлені Вищими навчальними закладами до ВДВС для проходження стажування та копії документів, що містять перелік осіб, які знаходились у трудових відносинах на 01.09.2016 не має можливості, так як дана інформація знаходиться у відділі кадрів Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Отже, доводи Товариства в цій частині скарги є безпідставними і необґрунтованими.

Таким чином, дії державного виконавця ВДВС щодо проведення опису і арешту майна є законними.

У скарзі Товариство зазначає, що арештоване майно є предметом договору застави товарів в обороті від 14.09.2014 №00145.14-СВD, укладеного публічним акціонерним товариством «Міжнародний інвестиційний банк» і Товариством, а отже у відповідності до статті 44 Закону у першу чергу мають бути забезпечені заставою вимоги. Вказані обставини зобов'язували державного виконавця передати майно на зберігання саме Товариству.

Разом з тим, право державного виконавця на передачу на зберігання арештованого майна іншій особі, а не боржнику є правом державного виконавця і в силу Закону не впливає на те, чи був присутній при арешті майна представник боржника. Крім того, копії вказаного договору представником Товариства суду не подано, і в матеріалах виконавчого провадження не міститься, як і не міститься доказів повідомлення державного виконавця ВДВС про те, що описане майно знаходиться в заставі.

Що ж до присутніх 16.06.2016 під час здійснення старшим державним виконавцем Федоріною А.М. виконавчих дій з опису майна головного державного виконавця Телявського А.М. і державного виконавця Клітченко О.А., то слід зазначити, що Законом не заборонено іншим державним виконавцям ВДВС бути присутніми під час здійснення виконавчих дій.

Стосовно зазначення в актах від 16.06.2016 представником стягувача - ОСОБА_10, який є представником товариства з обмеженою відповідальністю «Фармпланета», то слід вказати, що у зведеному виконавчому провадженні вказане товариство є одним із стягувачів, а тому його присутність у вчиненні державним виконавцем виконавчих дій, складанні актів від 16.06.2016 та підписанні таких актів є правомірним.

Крім того, у скарзі Товариство зазначає, що державним виконавцем було порушено права публічного акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк», з яким Товариством підписано договір застави товарів в обороті, державної установи «Інститут геронтології ім. Д.Ф.Чеботарьова НАМН України», приміщення у якої орендувало Товариство, і в якому знаходиться арештоване майно, та громадянки ОСОБА_11, якій на праві власності належить частина описаного державний виконавцем майна.

З приводу вказаного слід зазначити таке:

- Товариство не наділене правом представляти інтереси вказаних юридичних осіб і фізичної особи;

- доказів, які б підтверджували, що: саме описане майно є предметом договору застави товару в обороті Товариством суду не подано, зокрема, копію такого договору; Товариство орендує або орендувало у державної установи «Інститут геронтології ім. Д.Ф.Чеботарьова НАМН України» приміщення, в якому знаходиться арештоване майно; частина описаного майна належить ОСОБА_11;

- вказані юридичні особами і фізична особа, відповідно до Закону, мають право у разі порушення їх прав звернутися із відповідною заявою до ВДВС.

Що ж до доводів відповідача стосовно того, що державний виконавець не мав права накладати арешт на лікарські засоби, то слід зазначити, що законодавством України не встановлено обмежень щодо накладення арешту на лікарські засоби

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, у задоволенні скарги Товариства на дії ВДВС слід відмовити.

За таких обставин, керуючись статтями 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «МК «Столиця» у задоволенні скарги на дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві у справі №910/4668/15-г.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому законодавством України порядку.

Суддя О.Марченко