РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"02" листопада 2016 р. Справа № 902/113/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Демидюк О.О.

суддя Павлюк І. Ю. ,

суддя Савченко Г.І.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Вінницької області від 30.03.2016 у справі №902/113/16

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Альба Україна"

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 88 682,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 30.03.2016 у справі №902/113/16 (суддя Грабик В.В.) задоволено позов.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Альба Україна" основний борг в сумі 50 677,49грн., 3% річних в сумі 2 712,00грн., інфляційні втрати в сумі 35 293,30грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00грн.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 26.10.2016р. звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржене рішення в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 3% річних в сумі 2712,00 грн., інфляційні витрати в сумі 35293,00 грн. та прийняти нове рішення, яким відмовити ПАТ "Альба Україна" в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ФОП ОСОБА_1 3% річних в сумі 2712,00 грн., інфляційні витрати в сумі 35293,00 грн. з клопотанням, у якому скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на оскарження в апеляційному порядку рішення місцевого суду, скаржник зазначає, що апеляційна скарга не була подана у строки, встановлені ст 93 ГПК України з поважних причин, а саме в зв"язку із хворобою відповідача в період з 29.03.2016р. по 14.04.2016р., що підтверджується медичною довідкою від 25.10.2016р.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

З оскарженого рішення вбачається, що повний текст рішення було складено 31.03.2016 року.

Крім того, за даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" оскаржене рішення надіслано до ЄДР судових рішень 31.03.2016 р., опублікована у реєстрі 01.04.2016 р.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується той факт, що копію зазначеного вище рішення суду було отримано ОСОБА_1 07.04.2016р, що стверджується його особистим підписом на конверті (а.с. 222).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що скаржник своїм процесуальним правом на оскарження судового рішення в апеляційному порядку своєчасно не скористався.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження належними доказами не підтверджене, наведені у ньому доводи спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ч. 1 ст. 53 ГПК України.

Частинами 1, 2 ст. 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала.

В той же час, поважними причинами визнаються лише ті, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

З урахуванням вказаного вище, обставини пропуску строку на подання апеляційної скарги, на які посилається скаржник, не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції як поважні, оскільки не спростовують того факту, що відповідач був завчасно ознайомлений з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції і, відповідно, мав можливість скористатися правом на апеляційне оскарження у встановлені законом строки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність поважних причин та правових підстав для відновлення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 93, 97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у відновленні строку для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Вінницької області від 30.03.2016 у справі №902/113/16 .

2. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Вінницької області від 30.03.2016 у справі №902/113/16 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Савченко Г.І.