КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р. Справа№ 910/11513/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Чорної Л.В.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: Пугачовій А.С.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 08.11.2016 року по справі №910/11513/16 (в матеріалах справи).

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю САБРІЗ

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 року про припинення провадження на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України

у справі №910/11513/16 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю САБРІЗ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Практікер Україна

про стягнення заборгованості 171 278,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю САБРІЗ (далі позивач; ТОВ «Сабріз») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Практікер Україна (далі відповідач; ТОВ Торговий дім Практікер Україна) про стягнення заборгованості у сумі 171 278,39 грн., з яких: 140 396,61 грн. основний борг за договором № 0727/03BD2010 від 30.12.2010, 21624,92 грн. пені, 1569,00 грн. 3% річних та 7687,86 грн. збитки від інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016р. провадження у справі №910/11513/16 припинено на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції від 01.09.2016, ТОВ «Сабріз» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 №910/11513/16 скасувати та передати дану справу на розгляд до місцевого господарського суду.

У доводах апеляційного оскарження скаржник стверджує про неправильне застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, зокрема ст. 24, п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

ТОВ Торговий дім Практікер Україна не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надав колегії суддів письмовий відзив на скаргу ТОВ «Сабріз», що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду ухвали суду першої інстанції.

До судового засідання від 08.11.2016 представники сторін не зявились, по дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 31.10.2016 № 910/11513/16 про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення судового засідання на 08.11.2016 було надіслано усім учасникам апеляційного провадження заздалегідь за належними адресами сторін.

Про належне повідомлення ТОВ Торговий дім Практікер Україна свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення № 09-33/45425/16.

Скаржника ТОВ САБРІЗ також про дату та час судового засідання було повідомлено телефонограмою. Відповідно до п. 3.9.1-1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 встановлено, що у випадках коли ухвала про порушення провадження у справі не може бути вручена стороні у зв'язку з обмеженим строком розгляду, належним підтвердженням повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи може вважатися телефонограма суду з відміткою про її прийняття посадовою (службовою) особою сторони. При цьому, зазначена ухвала надсилається сторонам в обов'язковому порядку.

За пунктом 3.9.2 постанови пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

В силу частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на пятнадцять днів.

Враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги по даній справі, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у встановлений законодавством строк, за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені, за наявними матеріалами даної справи.

Згідно частини 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу ТОВ «Сабріз» задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 №910/11513/16 скасувати та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів даної справи, 24.03.2015 між ТОВ Торговий дім Практікер Україна (новим покупцем), ТОВ САБРІЗ (постачальником) та ТОВ Практікер Україна була укладена додаткова угода № 2.

Цією додатковою угодою було замінено покупця в договорі купівлі продажу № 072711 від 30.12.2010р., яким замість ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова) стало ТОВ Торговий дім Практікер Україна.

Згідно з пунктом 1 додаткової угоди № 2 з метою врегулювання відносин, які між ними склались, сторони вирішили замінити одну із сторін в зобовязанні по договору № 072711 від 30.12.2010р. Таким чином всі права і обовязки, якщо іншого не передбачено цією угодою за вказаним договором, переходять від ТОВ Практікер Україна до нового покупця ТОВ Торговий дім Практікер Україна по договору поставки № 072711 від 30.12.2010 р., починаючи з 24.03.2015р.

Пунктом 5 додаткової угоди № 2 до договору поставки № 072711 від 30.12.2010р., що була укладена 24.03.2015 р. між ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова), ТОВ Торговий дім Практікер Україна та ТОВ САБРІЗ передбачено, що сплата зобовязань ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова), які виникли за договором в якому відбувається заміна сторони, включаючи зобовязання, визначені п. 4 цієї угоди, з моменту укладення цієї угоди, якщо сторони не домовляться про інше, здійснюється ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова) до їх повного виконання.

При цьому, новий покупець (ТОВ ТД Практікер Україна ) поручається за виконання ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова) визначених зобовязань. В разі невиконання останнім визначених зобовязань ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова та новий покупець (ТОВ ТД Практікер Україна) несуть солідарну відповідальність за їх виконання. Всі взаємовідносини між ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова) та новим покупцем (ТОВ ТД Практікер Україна) регулюються окремою угодою між ними.

Згідно пункту 4 додаткової угоди № 2 від 24.03.2015р. сторони домовились, що з метою фіксації суми зобовязань, яка утворилась на момент укладення цієї додаткової угоди, ТОВ Практікер Україна (в подальшому перейменований на ТОВ Схід Відбудова) та постачальник (ТОВ САБРІЗ) укладають акти звірки взаєморозрахунків.

Місцевим господарським судом у мотивувальній частині оскарженої ухвали зауважено, що позивачем до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ САБРІЗ та ТОВ Практікер Україна (ТОВ Схід Відбудова) не наданий. Але, за даними позивача, які він навів в позовній заяві, сума боргу за поставлений на користь ТОВ Практікер Україна та неоплачений ним товар, складає станом на 31.01.2016 р. 141 254,33 грн.

Відтак, за висновком суду першої інстанції, заборгованість за товар виникла у покупця за договором купівлі-продажу, а саме у ТОВ Практікер Україна. При цьому, судом відзначено, що жодної видаткової накладної, яка підтверджує факт поставки товару на користь ТОВ Практікер Україна та його вартість, а також фінансових документів, які підтверджували факт та розмір проведених ТОВ Практікер Україна оплат за отриманий на його користь товар - позивачем не надано.

Додатковою угодою № 2 (пунктом 5) встановлено поруку ТОВ Торговий Дім Практікер Україна за зобовязаннями, що виникли у ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова) перед ТОВ САБРІЗ за товар, поставлений до 24.03.2015р.

Пунктом 5 додаткової угоди № 2 до договору купівлі-продажу № 072711 від 30.12.2010 р., що була укладена 24.03.2015 р. між ТОВ Практікер Україна, ТОВ САБРІЗ та ТОВ Торговий Дім Практікер Україна передбачено, що новий покупець (ТОВ Торговий Дім Практікер Україна) поручається за виконання ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова) визначених зобовязань. В разі невиконання останнім визначених зобовязань, ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова) та новий покупець (ТОВ Торговий Дім Практікер Україна) несуть солідарну відповідальність за їх виконання.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Судом першої інстанції встановлено, що правовідносини, що виникли між ТОВ Торговий Дім Практікер Україна та ТОВ САБРІЗ на підставі додаткової угоди № 2 від 24.03.2015р. до договору купівлі продажу № 072711 від 30.12.2010 р., що була укладена 24.03.2015р. є порукою ТОВ Торговий Дім Практікер Україна перед ТОВ САБРІЗ за неналежне виконання ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова) свого зобовязання з повернення ТОВ САБРІЗ боргу ТОВ Практікер Україна за товар, одержаний до 24.03.2015р. При таких даних місцевий господарський суд зробив ивсновок, що ТОВ Торговий Дім Практікер Україна не може бути відповідачем у справі про стягнення заборгованості в розмірі 171 278,00 грн., що утворилась у ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова) за договором купівлі продажу № 072711 від 30.12.2010р. до 24.03.2015р., з дати укладення додаткової угоди № 2.

Крім того, відповідач з моменту укладення додаткової угоди набув статусу поручителя за попередніми зобовязаннями ТОВ Практікер Україна (на умовах солідарної відповідальності).

Строк дії поруки ТОВ Торговий Дім Практікер Україна перед ТОВ САБРІЗ за зобовязаннями ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова) в додатковій угоді № 2 до договору купівлі-продажу 072711 від 30.12.2010р., який укладений 24.03.2015 р між ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова), ТОВ Торговий Дім Практікер Україна та ТОВ САБРІЗ визначено не було.

Згідно ч. 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Умовами Додаткової угоди № 2 від 24.03.2015 року строк поруки сторонами встановлено не було.

Суд першої інстанції, взявши до уваги те, що порука ТОВ Торговий Дім Практікер Україна перед ТОВ САБРІЗ за зобовязаннями ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова) діяла протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, тобто до 24.09.2015р., встановив, що з 25.09.2015р. порука ТОВ Торговий Дім Практікер Україна є припиненою. В свою чергу, позивач подав до суду позовну заяву 21.06.2016р., тобто, поза межами строку для предявлення вимоги до поручителя.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку, що ТОВ Торговий Дім Практікер Україна не є належним відповідачем по справі, так як, боржником у якого виникли зобовязання перед ТОВ САБРІЗ є ТОВ Практікер Україна (нині ТОВ Схід Відбудова), а заяву про заміну неналежного відповідача позивач суду не надав. Відтак, вимогу ТОВ САБРІЗ до ТОВ Торговий Дім Практікер Україна про стягнення грошових коштів в розмірі 171278,00 грн. визнано безпідставною, провадження у даній справі припинено на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, вважає їх помилковими та такими, що суперечать нормам процесуального закону, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Згідно п. 1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання.

Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК. При цьому в такому випадку господарський суд зобов'язує позивача згідно з ч. 2 ст. 56 ГПК надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а в разі невиконання цього обов'язку у встановлений судом строк залишає позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі, ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним).

У разі, якщо предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, господарський суд повинен відмовити в позові, а не припиняти провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України (п. 4.3 постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18).

У листі Вищого господарського суду України від 13.08.2008 № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" зазначено, що за змістом частини третьої статті 24 ГПК заміна господарським судом первісного відповідача належним відповідачем обумовлюється наявністю згоди на це позивача.

У разі відсутності згоди позивача на відповідну заміну господарський суд може розглянути справу згідно з поданим позовом та відмовити в задоволенні останнього, оскільки судом вже встановлено, що визначений у позові відповідач не є боржником у тих матеріально-правових відносинах, в яких виник спір. Разом з тим, така відмова не позбавляє позивача права на подання нового позову до належного відповідача, оскільки первісно поданий і новий позови не співпадають, зокрема, за складом сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з протоколу судового засідання від 01.09.2016, суд першої інстанції, припиняючи провадження, не дослідив питання заміни первісного відповідача належним відповідачем, обмежившись, при цьому, тим, що позивачем не було подано заяви про заміну неналежного відповідача на належного.

Позивач у доводах апеляційного оскарження наголосив, що в ході судового засідання від 01.09.2016, після того як було встановлено, що ТОВ Торговий дім Практікер Україна не є належним відповідачем у справі, представником позивача ОСОБА_2 було заявлено клопотання про залучення у справі іншого відповідача, однак, вказане клопотання не було взято до уваги судом, що за оцінкою скаржника, є порушенням ст. 24 ГПК України.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що представник позивача ОСОБА_2 дійсно був присутній у судовому засіданні від 01.09.2016, що вбачається з вступної частини протоколу судового засідання та вступної частини оскарженої ухвали суду, однак, в протоколі також зазначено і про те, що представник позивача до судового засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що у даному випадку, місцевим господарським судом не лише не ставилося на обговорення, а безпідставно не досліджено питання щодо можливості/необхідності заміни первісного відповідача належним відповідачем, що є порушенням вимог процесуального закону.

Крім того, у відзиві поручителя ТОВ Торговий дім Практікер Україна від 09.08.2016 за прохальною частиною відповідачем було заявлено клопотання про залучення до участі у справі - ТОВ «Схід відбудова», в якості належного відповідача, що також звертає на себе увагу.

Слід зазначити, що обовязок суду першої інстанції забезпечити правильне і своєчасне вирішення господарського спору, в т.ч. і шляхом вчинення дій по підготовці справи до розгляду шляхом вирішення питання про залучення до участі у справі іншого відповідача та про виключення чи заміну неналежного відповідача, передбачено також і ст.65 ГПК України, вимоги якої місцевим господарським судом дотримано не було.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 у справі №910/11513/16 винесена з порушенням норм процесуального права та не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, а справа - передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Керуючись стст. 24, п.1-1 ст. 80, 91, 99, 101 - 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю САБРІЗ на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.09.2016 у справі №910/15036/16 задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 у справі №910/15036/16 скасувати.

3.Матеріали справи №910/11513/16 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Л.В. Чорна

ОСОБА_1