ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Справа № 909/308/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго"
на рішенняГосподарського суду Івано-Франківської області від 08.06.2016
та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.07.2016
у справі№ 909/308/16 Господарського суду Івано-Франківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
провизнання договору укладеним
за участю представників:

від позивача: Дмитрук О.М.

від відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 08.06.2016 у справі № 909/308/16 (суддя Неверовська Л.М.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Кордюк Г.Т., судді Гриців ВМ., Давид Л.Л.), позов Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" задоволено частково; визнано договір про постачання електричної енергії № 2602395 укладеним між Публічним акціонерним товариством "Прикарпаттяобленерго" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 на умовах проекту Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", за виключенням пункту 2.3.4 договору та додатку 11 до договору, абзацу 1 пункту 3 додатку 2 до договору, пункту 1, пункту 2, пункту 3, пункту 4 додатку 8.1 до договору, пункту 7.2 договору та додатку 3 до договору, які викладено у редакції протоколу розбіжностей від 17.03.2016, а саме:

- виключено пункту 2.3.4 договору та додаток 11 до договору № 2602395.

- абзац 1 пункту 3 додатку 2 "Порядок розрахунків": Споживач здійснює оплату у терміни визначені даним договором за попередній розрахунковий період відповідно до фактичного використання електроенергії після отримання рахунку від Постачальника. Оплата за використану електроенергію відповідно до рахунку здійснюється протягом п'яти банківських днів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Розрахунковий період вважається період, який починається з 20 числа поточного місяця та триває до 19 числа (включно) наступного місяця. Назва розрахункового періоду, вказана у додатку 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу" визначається назвою календарного місяця, у якому закінчився розрахунковий період.

- пункт 1 додатку 8.1 до договору: Балансова належність електромереж та установок: Постачальника - ЛЕП-0.4 кВ від ТП-52, ТП-52, ЛЕП-6кВ (пр.РП-2-1) ПС "Коломия", кабельний ввід від опори № 34 до приладу обліку. Споживача - Прилад обліку та все електрообладнання магазину.

- в редакції відповідача пункт 2 додатку 8.1. до договору: Межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності за стан та обслуговування електромереж і установок встановлюється: на контактних з'єднаннях автоматичного вимикача перед приладом обліку Споживача.

- в редакції відповідача пункту 3 додатку 8.1 до договору: Постачальник несе відповідальність за: ЛЕП-0.4кВ від ТП-52, ТП-52, ЛЕП-6кВ (пр.РП-2-1) ПС "Коломия", кабельний ввід від опори № 34 до приладу обліку.

- в редакції відповідача пункт 4 додатку 8.1 до договору: Споживач несе відповідальність за: Прилад обліку та все електрообладнання магазину.

- пункт 7.2 договору та додаток 3 до договору № 2602395 виключено.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.06.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 у справі № 909/308/16, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача та визнати укладеним договір про постачання електричної енергії № 2602395, на умовах ПАТ "Прикарпаттяобленерго".

В касаційній скарзі заявник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема статті 26 Закону України "Про електроенергетику", статей 275, 277 Господарського кодексу України, розділу 5, пункту 6.6. Правил користування електричною енергією, статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак відповідач не скористався передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами під час розгляду справи встановлено, що 29.02.2016 на адресу філії Публічного акціонерного товариства АТ "Прикарпаттяобленерго" Коломийський МРЕМ надійшла заява Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про проведення технічного огляду електроустановки, укладення договору про постачання електричної енергії та підключення електроустановки.

29.02.2016 між АТ "Прикарпаттяобленерго" Коломийський МРЕМ та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 підписано акт обстеження схеми електропостачання об'єкта споживача електричної енергії, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачем направлено відповідачу два примірника проекту договору № 2602395 про постачання електричної енергії.

17.03.2016 філією ПАТ "Прикарпаттяобленерго" Коломийський МРЕМ отримано від відповідача один примірник підписаного договору № 2602395 про постачання електричної енергії з двома примірниками протоколу розбіжностей до нього.

Розглянувши запропонований відповідачем протокол розбіжностей до договору та вважаючи, що умови даного протоколу розбіжностей суперечать вимогам Правил користування електричною енергією, позивач вернувся з позовом про визнання договору про постачання електричної енергії № 2602395, укладеним на умовах Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго".

Суд першої інстанції, з позицією якого погодився апеляційний господарський суд, частково визнаючи договір укладеним на умовах проекту Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", за виключенням пункту 2.3.4. договору та додатку 11 до договору, абзацу 1 пункту 3 додатку 2 до договору, пункту 1, пункту 2, пункту 3, пункту 4 додатку 8.1. до договору, пункту 7.2. договору та додатку 3 до договору, які виклав в редакції протоколу розбіжностей від 17.03.2016, виходив з того, що

(1) перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачем (відповідачем) є відсутніми; середньомісячні договірні обсяги споживання електричної енергії відповідачем становлять 350 кВт х год., а отже, зобов'язань щодо внесення плати за перетікання реактивної електроенергії між сторонами не виникає, тому виключення п. 2.3.4 договору за пропозицією відповідача є обґрунтованим;

(2) спосіб розрахунку у формі попередньої оплати відповідає Правилам користування електричною енергією, однак не виключає можливості встановлення іншого, передбаченого законодавством способу оплати, у зв'язку із чим викладено абз. 1 п. 3 додатку 2 "Порядок розрахунків" в редакції відповідача;

(3) сторонами не підписано акт розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін; акт обстеження електропостачання об'єкта споживача електричної енергії від 29.02.2016 не свідчить про балансову належність кабельного вводу відповідачу; у користуванні попереднього споживача електричної енергії по даному об'єкту (магазину) знаходилась більша площа землі, ніж передана згідно договору дарування від 18.02.2016 відповідачу, а тому відсутні беззаперечні докази знаходження кабельного вводу від опори № 34 до приладу обліку на балансі саме відповідача, у зв'язку із чим пункти 1, 2, 3, 4 додатку 8.1 до договору викладено в редакції відповідача та виключено також і п. 7.2 договору з тих підстав, що втрати електроенергії у ділянці електричної мережі від межі балансової належності до місця встановлення розрахункових засобів обліку у такому випадку відсутні.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 111-5 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6).

Статтею 275 Господарського кодексу України встановлено, що відпуск електроенергії без оформлення договору енергопостачання не допускається; суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів електроенергією, зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції. Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема суб'єкти природних монополій, зобов'язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії. Розбіжності, що виникають при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього Кодексу.

Як передбачено ч. 6 ст. 179 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів (суб'єктів господарювання або негосподарюючих суб'єктів - юридичних осіб) електроенергією зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Укладення договору про постачання електричної енергії та визначення його змісту на основі типового договору передбачено пунктом 5.2 Правил користування електричною енергією, а сам типовий договір міститься в додатку 3 до Правил. При цьому, умови договору про постачання електричної енергії, зазначені у додатку 3 та пунктах 5.5, 5.6 та 5.7 цих Правил, є істотними та обов'язковими для сторін під час укладення договору про постачання електричної енергії.

Нормою статті 179 Господарського кодексу України визначено, що сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Так, п. 5.5 Правил користування електричною енергією встановлено, що договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду домовленостей: 1) найменування постачальника електричної енергії та споживача; 2) місце і дату укладення договору про постачання електричної енергії; 3) договірні величини споживання електричної енергії, договірні величини споживання електричної потужності (помісячно); 4) величини дозволеної та приєднаної потужності; 5) клас напруги споживача за точкою продажу, порядок застосування тарифів на електричну енергію, що використовується на потреби струмоприймачів різних тарифних груп тощо; 6) режим роботи електроустановки споживача. У разі укладення одного договору про постачання електричної енергії за двома або більше об'єктами споживача значення величин дозволеної та приєднаної потужності, режим роботи електроустановок споживача визначаються за кожним з об'єктів споживача; 7) значення показників якості електричної енергії (ПЯЕ); 8) узгоджений рівень надійності електропостачання (за категорією надійності); 9) порядок обліку перетікання реактивної електричної енергії, порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (у разі приєднання електроустановок споживача безпосередньо до мереж постачальника електричної енергії за регульованим тарифом); 10) режими постачання, розрахунковий облік споживання електричної енергії та величини потужності, контролю показників якості електричної енергії, порядок розрахунків за спожиту електричну енергію; 11) порядок погодження, встановлення, перегляду та коригування договірних величин; 12) заходи з підтримання стійкості енергосистеми, порядок введення обмежень та відключень при дефіциті енергії та потужності в енергосистемі; 13) відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування; 14) зобов'язання сторін у разі порушення договірних величин; 15) порядок зняття показів розрахункових засобів обліку, порядок надання та підтвердження інформації щодо даних розрахункового обліку електричної енергії, порядок та строки проведення розрахунків; 16) строк дії договору; 17) умови та порядок розірвання договору; 18) місцезнаходження, банківські реквізити сторін.

Як визначено п. 1.2 Правил користування електричною енергією перетікання реактивної електричної енергії на межі балансової належності електричних мереж (перетікання реактивної електричної енергії) - складова фізичних процесів передачі, розподілу та споживання активної електричної енергії, яка спричиняє додаткові технологічні втрати активної електричної енергії та впливає на показники якості активної електричної енергії.

Пунктом 6.33 Правил користування електричною енергією передбачено, що величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі розділу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002 року № 19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 лютого 2002 року за № 93/6381, та зазначається у відповідному договорі між електропередавальною організацією та споживачем, електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації.

Величина плати за перетікання реактивної електричної енергії між основним споживачем та його субспоживачами визначається основним споживачем відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електричної енергії та зазначається у відповідному договорі, що укладається між ними.

Споживачі, електроустановки яких приєднані до мереж, що належать електропередавальній організації, вносять плату за перетікання реактивної електроенергії на поточний рахунок електропередавальної організації відповідно до умов договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про постачання електричної енергії (п. 6.34 Правил користування електричною енергією).

У підпункті 10 пункту 11.1 Правил користування електричною енергією зазначено, що електропередавальна організація має право отримувати від суб'єктів господарювання, електричні мережі яких приєднані до мереж електропередавальної організації, плату за перетікання реактивної електричної енергії.

Відповідно до пункту 3.1 вищевказаної Методики, розрахунки за перетікання реактивної електроенергії з мережі електропередавальної організації та за генерацію в її мережу згідно з відповідними додатками до договорів, передбаченими Правилами користування електричною енергією, здійснюються з усіма споживачами (крім населення), які мають сумарне середньомісячне споживання активної електроенергії за всіма точками обліку на одній площадці 5000 кВт х год. та більше.

Вказуючи на те, що у відповідача відсутнє приєднання електроустановок споживача безпосередньо до мереж постачальника електричної енергії за регульованим тарифом, суд першої інстанції не визначився із способом отримання відповідачем електричної енергії та не надав оцінки наявним в матеріалах справи акту обстеження схеми електропостачання об'єкта електричної енергії та однолінійній схемі електропостачання, а зазначаючи про те, що середньомісячні добові обсяги споживання електричної енергії становлять 350 кВт х год. суди попередніх інстанцій також не врахували, що відповідно до абз. 3 п. 3.1 вищевказаної Методики середньомісячне споживання визначається, як правило, за даними року, що передує розрахунку ЕЕРП, а для нових споживачів - за даними проектної організації.

За таких обставин, висновки щодо відсутності необхідності встановлення порядку обліку перетікання реактивної електроенергії та порядку розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії зроблені без врахування пп. 9 п. 5.5, п. 6.33 Правил користування електричною енергією і є передчасними.

Як визначено ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України, оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Статтею 277 вказаного Кодексу, встановлено обов'язок абонентів користуватися енергією з додержанням Правил користування енергією відповідного виду.

Пунктом 6.6 Правил користування електричною енергією передбачено, що оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період.

Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком.

Отже, не врахувавши вимоги спеціальної норми п. 6.6 Правил користування електричною енергією, яким не передбачено такого способу оплати як оплата за фактично використану електроенергію, залишивши поза увагою, що абзац 2 пункту 3 додатку № 2, який стосується розрахунку розміру суми на попередню оплату, залишився в редакції позивача, не мотивувавши належним чином прийняття пропозиції відповідача щодо проведення оплати за фактично використану електроенергію, суди дійшли помилкового висновку про можливість встановлення оплати за вартістю прийнятих ресурсів.

Відповідно до п. 1.2 Правил користування електричною енергією межа балансової належності - точка розділу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування, або повного господарського відання. Межа експлуатаційної відповідальності - точка розділу електричної мережі за ознакою договірних зобов'язань з експлуатації тих чи інших її ділянок або елементів, встановлюється за згодою сторін. За відсутності такої згоди межа експлуатаційної відповідальності збігається з межею балансової належності.

Пунктами 2.1, 2.2 Правил користування електричною енергією передбачено, що межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем (субспоживачем) і електропередавальною організацією (основним споживачем) за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Межа експлуатаційної відповідальності може не збігатися з межею балансової належності, яка визначається правом власності споживача і електропередавальної організації (основного споживача) на окремі елементи електричної мережі, про що зазначається в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Як передбачено п. 5.4 Правил користування електричною енергією, для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про спільне використання технологічних електричних мереж заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації такі документи, зокрема: 2) акти про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше); 3) однолінійну схему електропостачання об'єкта (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше); 4) відомості щодо розрахункових засобів обліку (тип, марка, технічні характеристики тощо) (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше); 8) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення) або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об'єкта).

Викладаючи у редакції відповідача пункти 1, 2, 3, 4 додатку 8.1 до договору суди попередніх інстанцій викладеного не врахували та не з'ясували відповідно до вищенаведених норм законодавства питання права власності або користування, або повного господарського відання на кабельний ввід від опори № 34 до приладу обліку споживача, що є умовою визначення межі балансової належності; не взяли до уваги та не надали оцінки підписаному відповідачем акту обстеження електропостачання об'єкта споживача електричної енергії від 29.02.2016, яким визначено межу балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін на монтажних з'єднаннях кабеля на опорі № 34 Л-7, ТП-52; не дослідили технічні умови підключення попереднього власника електроустановки та умови розмежування з ним балансової належності елементів електричної мережі, у зв'язку із чим не визначили, чи матиме місце зміна точки приєднання і як наслідок зміна технічних параметрів підключення, що вимагатиме отримання нових технічних умов підключення і чи отримував такі умови відповідач.

Таким чином, висновки судів про викладення пунктів 1, 2, 3, 4 додатку 8.1 до договору у редакції відповідача є передчасними.

Враховуючи вищевикладене є передчасними також висновки судів про виключення пункт 7.2 договору та додаток 3 до договору № 2602395, якими передбачено збільшення (зменшення) обсягів електричної енергії, визначених відповідно до показів розрахункових засобів обліку, на величину обсягу розрахункових втрат електроенергії у ділянці електричної мережі від межі балансової належності до місця встановлення розрахункових засобів обліку, у випадку, якщо розрахункові засоби обліку встановлені не на межі балансової належності.

За таких обставин, оскаржувані рішення суду першої інстанції і постанова суду апеляційної інстанції не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки, в порушення вимог ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, прийняті без повного та всебічного з'ясування всіх суттєвих обставин справи та оцінки доказів, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті.

Враховуючи те, що у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції, за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням, прийняті у справі рішення та постанова не відповідають нормам чинного законодавства і тому підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене у даній постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, дати належну юридичну оцінку доводам та запереченням учасників судового процесу і, в залежності від встановленого та у відповідності з вимогами закону, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 08.06.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 у справі № 909/308/16 скасувати.

Справу № 909/308/16 передати на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Л.Б. ІВАНОВА

Судді Л.А. ГОЛЬЦОВА

Т.П. КОЗИР