ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Справа № 915/899/16

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю представників:

від позивача ОСОБА_1 , дов. від 15.07.2014 р. № 14-182;

від відповідача ОСОБА_2, дов. від 03.02.2016 р. № 01/29, та ОСОБА_3, дов. від 01.09.2016 р. № 01/59;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України,

01001, вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут,

54001, вул. Погранична (Чигрина), 159, м. Миколаїв,

про стягнення пені та 3 % річних, а всього грошових коштів у сумі 1502660 грн. 84 коп. за договором купівлі-продажу природного газу, -

В С Т АН О В И В:

Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (далі - ПАТ НАК Нафтогаз України) предявлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Миколаївгаз Збут про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 1502660 грн. 84 коп., із яких: 1408709 грн. 89 коп. пеня; 93950 грн. 95 коп. 3 % річних; з посиланням на неналежне виконання ТОВ Миколаївгаз Збут грошових зобовязань за укладеним між ними договором від 30.06.2015 р. № 15-775-Н купівлі-продажу природного газу, а саме: зобовязань щодо здійснення оплати вартості поставленого в період з 1 липня по 31 грудня 2015 р. природного газу з порушенням узгодженого договором строків, у звязку з чим на суми прострочень, на підставі умов договору та ч.2 ст. 625 ГПК України, здійснено відповідні нарахування у спірних сумах.

ПАТ НАК Нафтогаз України також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати судовим збором позовної заяви.

За такими вимогами ухвалою від 19.08.2016 р. порушено провадження в даній справі.

У відзиві від 13.09.2016 р. та додаткових поясненнях від 05.10.2016 р. відповідач позовні вимоги не визнав, зазначаючи зокрема, що позивачем порушуються умови укладеного між ними договору, а саме: не повернено підписані примірники актів приймання-передачі природного газу, складених у спірний період ТОВ Миколаївгаз Збут. Про підписання цих примірників актів стало відомо лише з додатків до позову в даній справі. Такі акти, у відповідності до умов договору, є підставою для здійснення розрахунків за придбаний газ, а тому їх відсутність у ТОВ Миколаївгаз Збут звільняє останнє від відповідальності за прострочення оплати вартості природного газу - внаслідок прострочення кредитора.

Крім того, відповідач у відзиві посилається на те, що прострочення оплати вартості придбаного за спірним договором природного газу сталося також й у звязку з простроченням перерахування з державного бюджету сум субвенцій, узгоджених укладеними у вересні-грудні 2015 року та січні 2016 року, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2015 р. № 20, спільними протокольними рішеннями Департаменту соціального захисту населення Миколаївської міської ради, Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації, Управління фінансів Миколаївської міської ради та Управління Державної казначейської служби в Миколаївській області, ПАТ НАК Нафтогаз України та ТОВ Миколаївгаз Збут про організацію взаєморозрахунків на відшкодування вартості проданого ТОВ Миколаївгаз Збут у липні-грудні 2015 року природного газу населенню м. Миколаєва та Миколаївської області, яке має право на пільги та субсидії згідно законодавства України.

Вислухавши представника позивача, який підтримав позов повністю з викладених у позовній заяві підстав; представників відповідача, які підтримали доводи, викладені у відзиві на позов і додаткових поясненнях від 05.10.2016 р.; пояснення представників Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, Департаменту фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів Миколаївської міської ради, Головного Управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області; дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Сторони у справі уклали договір від 30.06.2015 р. № 15-775-Н купівлі-продажу природного газу, до котрого вносили зміни та доповнення додатковими угодами від 15.10.2015 р. № 1 та від 04.11.2015 р. № 2 (далі - договір).

Згідно умов договору ПАТ НАК Нафтогаз України (продавець) зобовязалося передати у власність ТОВ Миколаївгаз Збут (покупця) в період 01.06-21.12.2015 р. природний газ для подальшої реалізації населенню, а покупець прийняти та оплатити газ на умовах договору (п.п. 1.1, 1.2, 2.1 договору).

Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ (пп. 3.1 договору).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцю у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (пп. 3.3 договору). Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобовязується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пп. 3.4 договору).

Ціна (граничні рівні цін) на природний газ встановлюються Національною комісією регулювання енергетики України (пп. 5.1 договору).

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами в національній валюті шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць (пп. 6.1 договору).

Сторонами погоджено, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015 р., а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення (ст. 11 договору).

На виконання умов договору ПАТ НАК Нафтогаз України в період липень- грудень 2015 року поставлено ТОВ Миколаївгаз Збут природний газ в обємі 109620,191 тис. куб. м. на загальну суму 350565564 грн. 03 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу в матеріалах справи (а.с. 27-33) та не заперечується відповідачем.

За твердженнями позивача, ТОВ Миколаївгаз Збут неналежно виконувало грошові зобовязання за договором. У звязку з цим на суми придбаного природного газу у відповідний період за весь час прострочення їх оплати нараховано згідно п.7.2 договору пеню, а згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України 3 % річних.

Такі твердження узгоджуються з поданими ПАТ НАК Нафтогаз України довідками щодо операцій відповідача за період 01.06.2015 р. 30.06.2016 р. (а.с. 13-14) та розрахунком заборгованості ТОВ Миколаївгаз Збут (а.с. 9-12), із котрих випливає, що на даний час відповідачем повністю оплачено вартість придбаного за договором природного газу, проте така оплата здійснена з порушенням узгоджених сторонами строків систематично впродовж дії договору.

Чинним законодавством України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.655 ЦК України). Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, зокрема, оплати товару (ч.ч.1,2,3 ст. 692 ЦК України).

Згідно положень ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України, зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, кожна сторона договору повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Така санкція визначена в укладеному сторонами договору, а саме в пп. 7.2, згідно котрого у разі, якщо до 20-го числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині реалізації газу, покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за договором природного газу, покупець зобовязується, крім суми заборгованості, сплатити продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цивільним законодавством України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити, зокрема, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Ураховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення нарахувань на суми прострочених платежів, а саме пені та 3 % річних, є обґрунтованими.

Суд погоджується з поданим ПАТ НАК Нафтогаз України розрахунком 3 % річних, нарахованих на прострочені протягом 20.08.2015 р. 11.02.2016 р. суми оплати вартості придбаного відповідачем природного газу у відповідні періоди, загальна сума котрих становить 93950 грн. 95 коп.

Щодо вимог позивача про стягнення з ТОВ Миколаївгаз Збут пені у сумі 1408709 грн. 89 коп., то суд вважає, що нарахування пені за прострочення оплати вартості придбаного відповідачем у період липень-листопад 2015 року природного газу позивачем здійснено всупереч порядку, визначено в наведеному вище пп. 7.2 договору, тому що згідно цього пункту договору нарахування пені можливе у разі не здійснення покупцем повної оплату фактично отриманого за договором природного газу до 20-го числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині реалізації газу, а такий строк дії договору передбачений розділом 11 договору - до 31.12.2015 р.

Із наведених вище поданих ПАТ НАК Нафтогаз України довідки щодо операцій відповідача за період 01.06.2015 р. 30.06.2016 р. та розрахунку заборгованості випливає, що ТОВ Миколаївгаз Збут за придбаний природний газ у липні-листопаді 2015 року повністю розрахувалося до 31.12.2015 р., а за придбаний у грудні 2015 року після 31.12.2015 р., а саме: у період 05.01.-23.03.2015 р.

Отже, суд визнає обґрунтованою пеню, нараховану позивачем на прострочену суму оплати вартості придбаного відповідачем природного газу у грудні 2015 року за період прострочення з 20.01.-22.03.2016 р. у загальній сумі 832106 грн. 66 коп., і на таку суму позовні вимоги про стягнення пені належить задовольнити, а в решті вимог у цій частині відмовити.

Таким чином, загальна сума вимог, які підлягають задоволенню, складає 926057 грн. 61 коп. (832106 грн. 66 коп. + 93950 грн. 95 коп.)

Суд відхиляє твердження відповідача про відсутність підстав для застосування відповідальності ТОВ Миколаївгаз Збут, у тому числі пені та інших нарахувань, у звязку з простроченням кредитора, - не поверненням ПАТ НАК Нафтогаз України підписаних примірників актів приймання-передачі природного газу, котрі, згідно укладеного сторонами договору, є підставою для здійснення розрахунків за придбаний природний газ.

Щодо таких тверджень посилання ТОВ Миколаївгаз Збут у відзиві на уставлену правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 08.04.2014 р. у справі № 3-7гс14, є помилковим, так як обставини справи, котра розглядається, є відмінними від обставин спору, вирішеного в наведеному судовому рішенні Верховного Суду України.

Суд вважає, що неповернення ПАТ НАК Нафтогаз України примірників підписаних сторонами актів приймання-передачі природного газу може розглядатися як порушення умов пп. 3.4 укладеного сторонами договору, але не може бути визнано обставиною прострочення кредитора, в розумінні цивільного законодавства України, котра звільняє відповідача від відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання за договором.

У відповідності до ч.1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він, зокрема, не вчинив дії, що встановлені договором, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку.

Сторони у викладеному вище пп. 6.1 договору узгодили порядок здійснення розрахунків. Згідно цього порядку оплата за газ здійснюється покупцем шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Суд визнає, що позивачем доведено, що його повноважним представником підписано та скріплено печаткою всі складені ТОВ Миколаївгаз Збут акти приймання-передачі природного газу в період дії укладеного між ними договору. Це підтверджується належно засвідченими копіями доданих до позову актів приймання-передачі природного газу у спірний період.

Поряд з цим, суд вважає, що ТОВ Миколаївгаз Збут, як сторона, на яку пп.3.4. договору покладено обовязок щодо складання актів приймання-передачі природного газу, і власник обсягу газу, придбаного згідно цих актів, що випливає із змісту пп.3.1 договору, з урахуванням обставин, що від ПАТ НАК Нафтогаз України не надійшло мотивованих відмов від підписання актів приймання-передачі, мало можливість виконати свій обовязок щодо оплати у визначені в договорі строки повної вартості зафіксованих в актах приймання-передачі обємів придбаного природного газу, а саме, до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу.

За таких обставин доводи відповідача про прострочення кредитора є безпідставними.

Суд також відхиляє твердження відповідача про те, що прострочення оплати вартості придбаного природного газу сталося й внаслідок несвоєчасного виконання Департаментом соціального захисту населення Миколаївської міської ради, Департаментом соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації, Департаментом фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації, Управлінням фінансів Миколаївської міської ради та Управлінням Державної казначейської служби в Миколаївській області своїх обовязків згідно укладених у вересні-грудні 2015 року та січні 2016 року спільних протокольних рішень, а саме, обовязків щодо своєчасного перерахування на рахунок ТОВ Миколаївгаз Збут субвенцій з державного бюджету за пільги та субсидії, надані населенню м. Миколаєва та Миколаївської області, виходячи з такого.

По-перше, Департамент соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації, Департамент соціального захисту населення Миколаївської міської ради, Управління фінансів Миколаївської міської ради не є сторонами у поданих відповідачем спільних протокольних рішеннях, складених у спірний період у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (далі - Порядок).

По-друге, Порядком затверджено порядок перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, в тому числі, продажу населенню природного газу.

На підставі указаного Порядку та у відповідності до Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом від 03.08.2015 р. № 493/688 Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Міністерства фінансів України, сторонами Головним Управлінням Державної казначейської служби України в Миколаївській області, Департаментом фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації, ПАТ НАК Нафтогаз України та ТОВ Миколаївгаз Збут укладено спільні протокольні рішення від 18.09.2015 р. № 1952, від 20.10.2015 р. № 2175, від 19.11.2015 р. № 2452, від 18.12.2015 р. № 2991, від 22.01.2016 р. № 284 (а.с. 49-68), якими погоджено порядок організації здійснення взаєморозрахунків між сторонами щодо отриманих з державного бюджету грошових коштів у вигляді пільг, субсидій та компенсацій за природній газ, придбаний ТОВ Миколаївгаз Збут за спірним договором у ПАТ НАК Нафтогаз України та проданий населенню м. Миколаєва та Миколаївської області, яке має право на пільги та субсидії у відповідності до законодавства України.

Із пояснень представників Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, Департаменту фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації, Департаменту фінансів Миколаївської міської ради та Головного Управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області випливає, що перерахування грошових коштів з державного бюджету ТОВ Миколаївгаз Збут згідно спільних протокольних рішень не є порядком здійснення розрахунків за придбаний природний газ у ПАТ НАК Нафтогаз України за спірним договором купівлі-продажу, укладеним з ТОВ Миколаївгаз Збут, а є відшкодуванням останньому витрат з оплати такого газу, проданого населенню м. Миколаєва та Миколаївської області, яке має право на пільги та субсидії у відповідності до законодавства України.

Таким чином, подані відповідачем спільні протокольні рішення не змінюють визначений порядок оплати ТОВ Миколаївгаз Збут природного газу за укладеним з ПАТ НАК Нафтогаз України договором, котрий сторонами підписано після затвердження Урядом України зазначеного вище Порядку.

Крім того, відповідачем не доведено порушення сторонами у спільних протокольних рішеннях строків здійснення між ними взаєморозрахунків.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст.49 ГПК України).

Отже, витрати ПАТ НАК Нафтогаз України на оплату позовної заяви судовим збором підлягають відшкодуванню за рахунок ТОВ Миколаївгаз Збут.

Визначаючи розмір судового збору, який підлягає відшкодуванню відповідачем, суд виходить з такого.

У відповідності до положень Закону України Про судовий збір, у редакції чинній на час звернення ПАТ НАК Нафтогаз України із позовною заявою до Господарського суду Миколаївської області, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).

ПАТ НАК Нафтогаз України оплачено платіжним дорученням від 10.08.2016 р. № 4006255 судовий збір у сумі 22539 грн. 91 коп., виходячи із загальної суми позовних вимог 1502660 грн. 84 коп.

Судом визнані доведеними позовні вимоги в загальній сумі 926057 грн. 61 коп. Така ціна позову підлягає оплаті судовим збором у сумі 13890 грн. 86 коп. (926057 грн. 61 коп.*1,5%), тому цю суму належить стягнути з відповідача на відшкодування ПАТ НАК Нафтогаз України витрат з оплати судового збору.

У судовому засіданні 01.11.2016 р., згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївгаз Збут, 54001, вул. Погранична (Чигрина), 159, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 39589483, на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, 01601, вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, ідентифікаційний код 20077720, грошові кошти в загальній сумі 926057 (девятсот двадцять шість тисяч пятдесят сім) грн. 61 коп., із яких: 832106 (вісімсот тридцять дві тисячі сто шість) грн. 66 коп. пеня; 93950 (девяносто три тисячі девятсот пятдесят) грн. 95 коп. 3 % річних; а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі зі сплати судового збору в сумі 13890 (тринадцять тисяч вісімсот девяносто) грн. 86 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 03.11.2016 р.

Суддя Ю.М. Коваль.