ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" листопада 2016 р.Справа № 922/3812/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

без виклику представників сторін

розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову по справі

за позовом Приватного підприємства "ИНТЕРПОИСК", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", м. Київ
про визнання недійсним правочину

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне підприємство "ИНТЕРПОИСК" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", в якому просить суд визнати недійсним правочин щодо переходу права власності до Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" на нежитлове приміщення літ. "А-3", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 216б у зв*язку із порушенням вимог чинного законодавства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 листопада 2016 року було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 22 листопада 2016 року на 10 годин 20 хвилин.

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з клопотанням про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на предмет іпотеки - нежитлової будівлі літ. "А-3", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 216б та заборони його відчуження, посилаючись на те, що для забезпечення виконання кредитного договору був укладений іпотечний договір № 15.41-25/08-Д102 від 23 травня 2006 року зі змінами до нього, предметом якого була нежитлова будівля літ. "А-3", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 216б, яка належить Приватному підприємству "ИНТЕРПОИСК".

Позивач вважає, що оскільки предмет позовної заяви є визнання іпотечного договору припиненим, існує реальна загроза, що відповідач - Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" буде вчиняти дії щодо предмету іпотечного договору № 15.41-25/08-Д102 від 23 травня 2006 року зі змінами до нього.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У зазначеному випадку заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", застосування заходів до забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред*явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначається, що, виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", про забезпечення позову господарський суд виносить ухвалу, яка надсилається або видається сторонам у справі, іншим учасникам судового процесу. Наказ про вжиття заходів до забезпечення позову не видається.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню за таких підстав. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Наведені позивачем факти свідчать про те, що подальше порушення відповідачем вимог чинного законодавства, виконання рішення суду, якщо воно буде постановлено на користь позивача буде суттєво утрудненим, або взагалі, стане неможливим. Отже, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом накладення арешту на предмет іпотеки - нежитлової будівлі літ. "А-3", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 216б та заборони його відчуження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на предмет іпотеки - нежитлової будівлі літ. "А-3", що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 216б та заборонити його відчуження.

Стягувачем за даною ухвалою є Приватне підприємство "ИНТЕРПОИСК" (61176, АДРЕСА_1, ).

Боржником за даною ухвалою є Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, ).

Ухвала набирає чинності 10 листопада 2016 року, підлягає негайному виконанню та є виконавчим документом згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки до 11 листопада 2019 року.

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена через господарський суд Харківської області до Харківського апеляційного господарського суду протягом 5-ти днів від дня її проголошення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1