ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" листопада 2016 р. Справа № 918/992/16

Господарський суд Рівненської області у складі:

Суддя Марач В.В. розглянувши матеріали справи

при секретарі судового засідання Лиманський А.Ю.

за позовом Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

до відповідача Фізична особа-підприємець ОСОБА_3

про стягнення заборгованості в сумі 53 189,66 грн.

Представники:

від позивача : ОСОБА_2

від відповідача : не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі Позивач) звернувся в господарський суд Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в якому просить стягнути з останнього заборгованість в сумі 1650 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 13.09.2016 року складає 49318 (сорок дев'ять тисяч триста вісімнадцять) грн.. 50 коп. та 3% річних в сумі 3871 (три тисячі вісімсот сімдесят одна) грн. 16 коп., всього в сумі 53189 (п'ятдесят три тисячі сто вісімдесят дев'ять) грн. 66 коп..

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що він передав Відповідачу 10.01.2014 року двадцять два піддони дров твердої породи по ціні 75 Євро за один піддон. Підприємець ОСОБА_3 у день отримання продукції не розрахувався.У підтвердження взятих на себе зобов'язань ОСОБА_3 власноручно написав боргову розписку, посвідчив її своїм підписом та долучив копію свого паспорта громадянина України. Згідно даної розписки, ОСОБА_3 зобов'язався повернути кошти за дрова в повному обсязі до 01.02.2014 року. Однак Відповідач до даного часу вартості дров не оплатив.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, явку представника в судове засідання не забезпечив.

До господарського суду повернулися ухвали суду від 15 вересня 2016 року, від 11.10.2016р. та від 25.10.2016р. про призначення справи, які направлялись на адресу Відповідача, вказану в позовній заяві - 33001, АДРЕСА_1, з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданого на запит суду, місцезнаходженням відповідача є 33001, АДРЕСА_1.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того частиною першою статті 64 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 3.9.1., 3.9.2. Постанови від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалами суду від 15 вересня 2016 року, від 11.10.2016р. та від 25.10.2016р. від Позивача витребовувалися докази передачі Відповідачу двадцяти двох піддонів дров твердої породи.

Позивач вимог ухвал суду не виконав та витребовуваних матеріалів суду не надав, поважності причин ненадання не довів.

Матеріали, які витребовувалися вищезазначеними ухвалами у Позивача необхідні для вирішення спору, так як саме на підставі них встановлюються факти виникнення між Позивачем та Відповідачем правовідносин стосовно купівлі-продажу (поставки) та, відповідно, виникнення цивільних прав та обов"язків між зазначеними особами.

Суд зазначає, що розписка, яку додав Позивач до позовної заяви, не може свідчити про виникнення прав та обов"язків між ним та Відповідачем саме як підприємцем, так як вона видана ОСОБА_3 як фізичною особою.

Накладна №64 від 10.01.2014р. теж не є таким доказом, так як продукцію по ній отримав ОСОБА_4 без зазначення відповідних повноважень на право отримання продукції саме від імені Відповідача - підприємця ОСОБА_3.

Відповідно до статті 32 Господарського кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами:

письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно ж до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Таким чином не надання Позивачем витребовуваних доказів позбавляє суд можливості всебічно, повно і об'єктивно розглянути в судовому процесі всі обставини справи.

Відповідно до п.5 ч.1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо, зокрема, позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

За наведених вище обставини позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

Господарський суд зазначає, що відповідно до ч.4 ГПК України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема залишення заяви або скарги без розгляду. Позивачем заявлено усне клопотання про повернення йому судового збору.

Керуючись ст.ст.81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без розгляду.

2. Повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, і.д.н. НОМЕР_1) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 1378,00 грн., сплачений по квитанції №50 від 13 вересня 2016 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи №918/992/16.

Суддя Марач В.В.