РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2016Справа №910/18533/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про стягнення 24792,65 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення 24792,65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23.10.2014 на автомобільній дорозі М-07 Київ-Ковель на 379 км + 570 м., внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Мерседес-Бенц», д.н.з.НОМЕР_1, ОСОБА_1, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль марки «ВАЗ 2115» д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

Позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «ВАЗ 2115» - ОСОБА_2 (страхувальник), договору добровільного страхування наземного транспорту №06/0659389/0302/14 від 07.03.2014, виплатив власнику пошкодженого автомобіля «ВАЗ 2115» д.н.з.НОМЕР_2, страхове відшкодування в розмірі 25292,65 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - ОСОБА_1, було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», позивач, на підставі положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування за виключенням суми франшизи, в розмірі 24792, 65 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився, проте до початку розгляду справи через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про розгляд справи без участі представника у якому підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки в судове засідання не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 07.03.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №06/0659389/0302/14, за умовами якого, за умовами якого застраховано автомобіль марки «ВАЗ 2115» д.н.з.НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9454903, 23.10.2014, на дорозі М-07 Київ-Ковель-Ягодин (на Люблін) 379 км. 570 м., сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес-Бенц», д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, та автомобіля марки «ВАЗ 2115» д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.п.14.6 «а», 14.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26.12.2014 по справі №565/1658/14-п, ОСОБА_1. визнано винним у скоєнні вказаної ДТП.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №06/0659389/0302/14 від 07.03.2014, на підставі страхових актів № від 11.02.2015 та № від 19.02.2015, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 25292,65 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №0005545 від 12.02.2015, №006969 від 23.02.2015.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку-фактури СТО - Приватного підприємця ОСОБА_3 №ПП-0000028 від 02.12.2014, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ВАЗ 2115» д.н.з.НОМЕР_2, становить 24905,65 грн., включно з ПДВ.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Мерседес-Бенц», д.н.з.НОМЕР_1, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3444045 у Приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія», чинного на момент скоєння ДТП (23.10.2014). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи - 500 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «ВАЗ 2115» д.н.з.НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №06/0659389/0302/14 від 07.03.2014, перейшло право вимоги, яке ОСОБА_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що позивач звертався до відповідача із претензією №03-17/2205 від 19.02.2015 про відшкодування шкоди в порядку регресу, однак відповідач зазначену претензію залишив без відповіді та задоволення.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі 24792,65 грн.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

Відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 75, 78, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 25; ідентифікаційний код 23510137) 24792 (двадцять чотири тисячі сімсот дев'яносто дві) грн., 65 коп. страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 08.11.2016

Суддя Я.В. Маринченко