ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року Справа № 904/9041/15 Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Дармін М.О., Орєшкіна Е.В.

При секретарі Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність б/н від 14.06.2016 р.;

від скаржника: ОСОБА_2 , довіреність б/н від 28.04.2016 р.;

представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у справі № 904/9041/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро, м.Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма СІЧ 2000, м.Київ

про стягнення 1036073,51 грн.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року у справі № 904/9041/15 ( суддя Золотарьова Я.С.) cкаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції задоволено частково.

Суд визнав бездіяльність відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції протиправною та незаконною по відношенню до виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 у справі № 904/9041/15 (ВП №49948618).

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції в частині зобов'язання відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції виконати наказ господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 у справі № 904/9041/15 (ВП №49948618) відхилено.

Не погодившись з зазначеною ухвалою, Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року по справі № 904/9041/15 в повному обсязі та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" про визнання бездіяльності відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції протиправною та незаконною по відношенню до виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року по справі № 904/9041/15 ( ВП №49948618).

В обґрунтування своєї скарги Нікопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області посилається на те, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вважає, що державним виконавцем здійснювалися дії по виконанню наказу господарського суду, для чого робилися запити до реєструючих органів та отримувалася відповідна інформація, про що свідчать відповідні копії документів, наданих суду.

Посилання стягувача на те, що з вини державного виконавця не виконано рішення суду є необґрунтованим, оскільки всі наявні документи матеріалів виконавчого провадження свідчать про те, що в звязку з відсутністю у боржника грошових коштів та майна, виконати його неможливо.

Таким чином зазначені в ухвалі суду по справі № 904/9041/15 підстави для визнання бездіяльності державного виконавця є необґрунтованими. Оскільки, якщо б ТОВ «Агрофірма СІЧ 2000» здійснювало господарську діяльність, отримувало кошти та мало належне майно, на яке можливо було звернути стягнення, державним виконавцем було б виконано рішення суду.

Всі ці обставини на думку скаржника, є підставою для скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24 жовтня 2016 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 08 листопада 2016 року колегією суддів у складі : головуюча суддя Березкіна О.В.( доповідач), судді: Дармін М.О., Орєшкіна Е.В.

01 листопада 2016 року на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" надійшло клопотання про участь останнього у судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення у приміщенні господарського суду міста Києва, за адресою: 01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-в.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02 листопада 2016 року судове засідання призначено провести в режимі відеоконференції з господарським судом міста Києва.

В судовому засіданні представник Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року та відмовити в задоволені скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" про визнання бездіяльності відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції протиправною та незаконною по відношенню до виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015 року.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу суду.

Представники відповідача в судове засідання не зявились, проте про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, з аналізу вищенаведених норм випливає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи вони повідомлені належним чином, а на думку колегії суддів, неявка їх у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2015року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма СІЧ 2000" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" 272 012,34 грн. основного боргу, 6 610,02 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 181 442,29 грн. гривневої різниці ціни договору (плати за користування товарним кредитом), 182 428,13 грн. пені, 85 937,72 штрафу, 116 322, 79 грн. 28% річних, 191 320,22 грн. інфляційні втрати, 15 541,10 грн. витрат по сплаті судового збору.

21 грудня 2015 року на виконання вищезазначеного рішення було видано наказ на примусове виконання.

Звертаючись із скаргою на бездіяльність державного виконавця, стягувач по справі - Товариство з обмеженою відповідальністю Спектр-Агро посилався на те, що державним виконавцем при виконанні наказу господарського суду Дніпропетровської області від 21.12.2015 у справі № 904/9041/15 (ВП №49948618) було порушено вимоги ч.8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", в частині невиконання своїх обов'язків з проведення перевірки, направленої на виявлення рахунків та майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення. Зазначена бездіяльність відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції позбавляє стягувача права на своєчасне виконання законного судового рішення та поновлення його порушених прав.

Задовольняючи скаргу частково та визнаючи бездіяльність державного виконавця, господарський суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не вжито всіх передбачених законом заходів, спрямованих на реальне виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Стадія виконання рішення господарського суду є завершальною стадією господарського процесу, тому питання оскарження дій державного виконавця (якщо такі дії були вчинені державним виконавцем під час виконання рішення господарського суду) вирішується в порядку господарського судочинства відповідно до ст. 121-2 ГПК України і таке оскарження реалізується шляхом звернення до господарського суду із скаргою на дії державного виконавця.

Статтею 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" встановлено, що державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Вимогами ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів визначає Закон України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону, який діяв на час проведення спірних виконавчих дій) від 21.04.1999 № 606-ХІУ та інші нормативно-правові акти.

Права та обовязки державного виконавця у виконавчому провадженні визначено ст.11 Закону України Про виконавче провадження, згідно якої державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 8. ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше як один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше як один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

З огляду на вищенаведені положення Закону, при здійсненні виконавчого провадження про стягнення із боржника грошових коштів, державний виконавець зобов'язаний здійснити всіх можливих заходів, направлених на виявлення майна, в т.ч. грошових коштів, боржника, за рахунок якого можливе погашення вимог стягувача за виконавчим документом.

З метою виконання вказаного обов'язку, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо).

Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника (п. 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5).

Як вбачається з матеріалів справи, 25 січня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49948618 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа. Боржнику надано строк для самостійного виконання рішення до 01 лютого 2016року, однак рішення суду боржником самостійно не виконано. На підставі заяви стягувача, одночасно при відкритті виконавчого провадження накладено арешт па все майно боржника, про що винесено відповідну постанову та надіслано на виконання до реєструючих органів.

Одночасно з цим, постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції від 25 січня 2016 року було накладено арешт на кошти боржника, також державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження (а.с.158).

25 січня 2016 року державним виконавцем було здійснено запит №1813/18 до територіального сервісного центру 1245 регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області, Нікопольського МБТІ, Державної інспекції сільського господарства та Управління архітектури та містобудування, стосовно наявності майна, що зареєстровано за ТОВ "Агрофірма СІЧ 2000"(а.с.160).

27 січня 2016року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції було сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, відповідно до якої відомості щодо боржника у зазначених реєстрах станом на 27 січня 2016року були відсутні (а.с.161-162).

Відповідно до відповіді Державної податкової служби України № від 28 січня 2016року на запит головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції №16358547 від 27 січня 2016 року про номери рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами -підприємцями, вказано номери наступних рахунків: №0458 відкритому у ПАТ КБ "Приватбанк" код валюти рахунку 980 та 4124 відкритому у Казначействі України (ел. адм. податк.) код валюти рахунку 980 (а.с.166).

02 лютого 2016 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 105 161,46 грн.(а.с.167)

02 лютого 2016року Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації повідомило відділ ДВС, що за ТОВ "Агрофірма СІЧ 2000" зареєстровано 13/34 частина нежитлового приміщення по вул. Микитинській, 40 у м. Нікополь на підстав договору купівлі-продажу від 18 листопада 2005року (а.с.172). Проте, як було встановлено пізніше, зазначене майно не мало відношення до боржника ТОВ "Агрофірма СІЧ 2000" (код 38657819), оскільки належало Селянському (фермерському) господарству "Січ-2000" (код 31164202) (а.с.175-184).

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції від 16 лютого 2016 року, було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку №0458 відкритому у ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299 у межах суми 1 156 876,07 грн.(а.с.169)

Листом від 29 лютого 2016року ПАТ КБ "Приватбанк", повідомив ВДВС про відсутність коштів на рахунку №0458 для виконання постанови від 16 лютого 2016 року про арешт коштів боржника ВП №49948618 (а.с.187).

Листом від 17 лютого 2016року №07.2/01.107/825 Держсільпгосінспекція України повідомила, що в електронно-обліковій системі інспекції відсутня інформація про реєстрацію сільськогосподарської техніки за ТОВ "Агрофірма СІЧ 2000" (код 38657819) (а.с.185).

Відповідно до акту державного виконавця від 11 березня 2016року, було встановлено, що за адресою: с. Дмитрівка, вул. Леніна, 94 ТОВ "Агрофірма СІЧ 2000" не знаходиться, майно боржника на яке може бути звернуто стягнення відсутнє (а.с. 188).

12 квітня 2016року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції було подано запит до Нікопольської ОДПІ про надання інформації, чи звітує ТОВ "Агрофірма СІЧ 2000" перед Нікопольською ОДПІ. У відповідь на запит, від 12 квітня 2016року Нікопольська ОДПІ повідомила, що ТОВ "Агрофірма СІЧ 2000" надає до ОДПІ податкову звітність (остання декларація з податку на прибуток за 2015, стан 45- планик до кінця року, перейшов до обліку в м. Київ) (а.с.192-193).

14 квітня 2016року державним виконавцем було сформовано та виставлено ПАТ КБ "Приватбанк" платіжну вимогу №424, яка була повернута банком 21 квітня 2016року, в зв'язку з відсутністю коштів на рахунку боржника (а.с.191).

Статтею 6 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В той же час, матеріали виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015року у справі № 904/9041/15 , які надано відділом ДВС, не містять інформації щодо здійснення державним виконавцем всіх передбачених законом заходів, спрямованих на реальне виконання рішення суду.

Так, судом встановлено, що зроблені державним виконавцем запити, які були направлені на встановлення наявності майна та рахунків у боржника, були датовані 25 січня 2016 року, тобто в день відкриття виконавчого провадження, запит на отримання інформаційної довідки щодо виявлення майна боржника був зроблений одноразово 27 січня 2016року.

В той же час, відповідно до ч. 8. ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше як один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше як один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Проте, таких дій державним виконавцем здійснено не було.

Крім того, слід зазначити, що державний виконавець, отримавши відповідь від Нікопольської ОДПІ, був повідомлений про те, що ТОВ "Агрофірма СІЧ 2000" надає до ОДПІ податкову звітність (остання декларація з податку на прибуток за 2015, стан 45- платник до кінця року, перейшов до обліку в м. Київ).

Проте до податкових органів м. Києва державним виконавцем жодного запиту направлено взагалі не було.

Також встановлено, що відповідно до даних вказаних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, боржник займається наступними видами діяльності: код КВЕД 01.11. - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); код КВЕД 01.24 - вирощування зерняткових та кісточкових фруктів; код КВЕД 01.46 - розведення свиней; код КВЕД 01.61. допоміжна діяльність у рослинництві; код КВЕД 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Отже, беручи до уваги специфіку діяльності боржника (відповідача), державний виконавець зобов'язаний був звернутися до Державної інспекції сільського господарства, Державного підприємства "Держреєстри України" Мінінстерства аграрної політики України, щодо зберігання боржником зерна на зернових складах, Державної інспекції сільського господарства, стосовно декларування боржником зерна, а також вжити необхідних заходів, щодо виявлення посівних площ боржника. Крім того, виконавець повинен був вжити заходів для отримання витягу з Єдиного державного реєстру тварин, зокрема звернутися до Київської філії Державного підприємства "Агентство з ідентифікації та реєстрації тварин". Зазначених дій державним виконавцем здійснено не було, в матеріалах справи докази здійснення таких заходів відсутні.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про протиправну бездіяльність посадових осіб ВДВС, невиконання в установленому законом строк ними своїх посадових обов'язків, ігнорування вимог законодавства, що позбавляє стягувача права на своєчасне виконання законного судового рішення та поновлення його порушених прав.

Сторонами не оскаржувалось рішення суду в частині відмови у задоволенні скарги про зобов'язання виконати наказ, проте, перевіряючи рішення суду першої інстанції у повному обсязі, як це передбачено статтею 101 ГПК України, колегія суддів погоджується також з висновками суду першої інстанції в цій частині, оскільки скаржник не зазначає, які саме дії повинні бути здійснені державним виконавцем по примусовому виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2015року у справі № 904/9041/15 (ВП №49948618).

У п.9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно встановив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що у відповідності до ст. 103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 9 листопада 2016 року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя Е.В.Орєшкіна