ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.11.2016 Справа № 23/5005/11403/2012

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест", м. Дніпро

про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2014

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1, м. Дніпро

про стягнення 12 372 695,28 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від стягувача: не з'явився;

від боржника (заявника): Гурський В.С., довіреність № 1/1 від 04.01.2016, представник;

третя особа: ОСОБА_3, довіреність № 197 від 03.07.2014, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" звернулось до господарського суду з заявою від 25.10.2016 про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2014 у справі № 23/5005/11403/2012 на строк до 01.06.2017.

Заява обґрунтована тими обставинами, що у рамках відкритих виконавчих проваджень щодо виконання наказів суду, виданих на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2014 у цій справі, постановами державного виконавця накладено арешт на його майно: будівлі та споруди по вул. Ясельна, 1 у м. Дніпро (об'єкт іпотеки) у межах суми звернення стягнення, що складає 14 495 687,16 грн., заборонено здійснювати відчуження зазначеного майна в межах суми боргу, призначено експерта для оцінки будівель та споруд (ВП № 46075356 за наказом суду про звернення стягнення на предмет іпотеки); накладено арешт на всі кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" у межах відповідних сум (ВП № 45327393 за наказом суду про стягнення судового збору).

Заявник стверджує, що у зв'язку з наявністю виконавчих проваджень № 46075356 та №45327393 він позбавлений можливості здійснювати свою господарську діяльність, його діяльність фактично зупинена, а вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, щодо юридичних осіб - наявну загрозу банкрутства.

Заявник зазначає і про те, що іпотечний договір, укладений ним з банком, забезпечує вимоги позивача, що випливають з договору про надання кредитної лінії № 01.840.07.02 від 11.01.2007, який рішенням Постійно діючого міжрегіонального третейського суду при Асоціації "Українська третейська організація підприємств та фінансових установ" від 22.09.2014 у справі № 01/14 визнано недійсним з моменту укладення. Вказане стало підставою для звернення заявника до господарського суду з заявою про перегляд рішення господарського суду від 05.06.2014 у даній справі за нововиявленими обставинами, однак судове рішення за результатами розгляду заяви товариства про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами на цей час не прийняте, судове провадження з розгляду заяви зупинено на період до розгляду Бабушкінським районним судом справи про скасування рішення Постійно діючого міжрегіонального третейського суду при Асоціації "Українська третейська організація підприємств та фінансових установ" від 22.09.2014.

Посилаючись на положення частини другої статті 548 Цивільного кодексу України, заявник зазначає, що недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню; недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення. За доводами заявника, незважаючи на визнання недійсним договору про надання кредитної лінії та положення законодавства про те, що недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню, рішення суду, за яким звернуто стягнення на предмет іпотеки в забезпечення неіснуючого зобов'язання, продовжує виконуватись, в чому заявник вбачає порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів, спричинення йому фінансових втрат, загрозу банкрутства його підприємства. Надання певного періоду часу шляхом відстрочки виконання рішення суду у даній справі дозволить, на думку заявника, розглянути існуючі судові спори, а прийняті судом рішення можуть мати наслідком запобігання банкрутству відповідача.

При цьому заявник зауважує на тому, що виконання рішення господарського суду від 05.06.2014 у цій справі вже було відстрочено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2015 на шість місяців з аналогічних підстав, яка постановами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 та Вищого господарського суду України від 27.01.2016 була залишена без змін.

Наразі строк, на який було відстрочено виконання судового рішення, скінчився, у той час як процедура оскарження рішення третейського суду триває.

У судовому засіданні представник заявника надав пояснення, аналогічні за змістом поданої заяви та просить її задовольнити.

Публічне акціонерне товариство "Платинум Банк" проти задоволення заяви заперечує та просить відмовити у її задоволенні.

У поданому відзиві та письмових поясненнях стягувач, посилаючись на статтю 121 Господарського процесуального кодексу України та постанову пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", вказує на те, що вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суду необхідно враховувати, зокрема, таку обставину, як відсутність у боржника майна, на яке можливо було б звернути стягнення. Проте рішенням суду від 05.06.2014 у даній справі звернуто стягнення на предмет іпотеки - будівлі та споруди по вул. Ясельна, 1 в м. Дніпро, які належать боржнику на праві власності та є в наявності.

Заявником має бути доведена наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять таке виконання неможливим та які у майбутньому повинні зникнути, після чого боржник матиме змогу виконати рішення суду. Стягувач стверджує, що ані Господарський процесуальний кодекс України, ані постанова пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012, ані усталена судова практика України не визначають серед обставин, які ускладнюють чи роблять неможливим виконання судового рішення, наявність інших судових проваджень між сторонами.

При цьому щодо судового провадження про скасування рішення третейського суду, яке на думку стягувача винесене останнім за межами його компетенції, банк звертає увагу, що саме боржник та третя особа своїми недобросовісними діями з оскарження судових рішень у межах цієї справи стримують вирішення питання про законність рішення третейського суду. Логічним була б зацікавленість відповідача у якнайшвидшому завершенні вказаного судового провадження, оскільки якщо позичальник та боржник переконані у законності рішення третейського суду, то залишення його в силі надасть підстави боржнику для перегляду рішення господарського суду від 05.06.2014 за нововиявленими обставинами.

Разом з тим Публічне акціонерне товариство "Платинум Банк" зазначає, що провадження щодо оскарження рішення третейського суду не може ставити під сумнів рішення суду, ухвалене іменем України, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Стверджуючи про недопустимість зволікання з виконанням судового рішення, стягувач посилається на рішення Європейського суду з прав людини від 15.01.2009 у справі "ОСОБА_4 проти України" (заява № 40450/04).

У судовому засіданні 09.11.2016 представник стягувача підтримав заперечення проти відстрочки виконання рішення господарського суду та просив відмовити у її задоволенні.

Третя особа у справі письмової правової позиції по суті поданої боржником заяви про відстрочку виконання судового рішення не надала, однак у судовому засіданні її представник повністю підтримав подану заяву із вказаних у ній підстав.

Заява про відстрочку виконання рішення господарського суду прийнята до розгляду ухвалою господарського суду від 31.10.2016 з призначенням судового засідання на 09.11.2016 після чого оголошувалась перерва до 10.11.2016.

У судове засідання 10.11.2016 представник стягувача не з'явився, хоча про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, що вбачається з протоколу судового засідання від 09.11.2016.

За таких обставин, а також враховуючи надання стягувачем доказів в обґрунтування своєї правової позиції, неявка його представника у судове засідання не є перешкодою у продовженні судового провадження за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2014 у справі №23/5005/11403/2012 позов Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" задоволено.

За рішенням суду звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівлі та споруди по вул. Ясельна, 1 у м. Дніпропетровську, які складаються з: літ "А-4" будівля, загальною площею 1022,1 кв.м, літ "АІV-4" прибудова, загальною площею 64,5 кв.м, літ "А"'-1" прибудова, загальною площею 88,7 кв.м, літ "А"-1" прибудова, загальною площею 64,2 кв.м, літ "А'- 3" будівля, загальною площею 1876,1 кв.м, літ "АV-2" вбудоване прибудоване приміщення, загальною площею 242,4 кв.м, літ "АVІ-2" будівля, загальною площею 831,9 кв.м, літ "АVІІ-1" прибудова, загальною площею 181,2 кв.м, в тому числі прибудови а-1, а'-1, літ "а2 " ґанок, літ "аVІ" вхід в підвал, літ "а9" зов. сходи, літ "а10" зов. сходи, літ "а11" зов. сходи, літ "а4" ґанок, літ "а5" ґанок, всього по літ. А-4, А'-3, А"-1, А"'-1, АІV - 4, АV - 2, АVІ - 2, АVІІ - 1, а-1, а'-1 - загальна площа 4371,1 кв.м; літ. "Б" - сарай, загальною площею 48,0 кв. м, літ. "В" - сарай, загальною площею 8,6 кв. м, літ. "Ж" - сарай (тим), загальною площею 2,6 кв. м, літ. "Г" сторожка (тим), загальною площею 2,7 кв.м, літ "г" сходи, загальною площею 3,6 кв. м, літ "Д-1" авторемонтна майстерня (поз. 1-4) загальною площею 98,5 кв.м, в тому числі літ "Д'-І" авторемонтна майстерня та літ "Д"-1" авторемонтна майстерня і оглядова яма, літ "Е" навіс (тим), загальною площею 147,3 кв.м, літ "№17" вартова, загальною площею 4 кв.м, літ. 1 мостіння загальною площею 3144,00 кв.м, огорожа, споруди 1-16, і належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест", в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" за договором про надання кредитної лінії №01.840.07.02 від 11.01.2007 року в розмірі 12372695,28 грн., зазначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів з продажу вищезазначеного нежилого приміщення за початковою ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, та яка буде визначена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" на користь Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" судовий збір у розмірі 68 820,00 грн. (а.с. 247 - 251 том 2).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.10.2014 вказане рішення господарського суду залишене без змін (а.с. 92 - 96 том 3).

На виконання рішення у справі 08.10.2014 видано накази: про примусове виконання рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та про стягнення судового збору (а.с. 106-107 том 3).

Ухвалою господарського суду від 08.12.2014 року виправлено помилку в наказі суду від 08.10.2014 про звернення стягнення на предмет іпотеки: замість розміру заборгованості - 12372 695,28 грн. вказано розмір заборгованості - 13 177 897,42 грн. (а.с. 142-143 том 3).

Із матеріалів справи вбачається, що згідно з іпотечним договором № 01.840.07.02.1 від 11.01.2007, укладеним між Закритим акціонерним товариством "Агробанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк Восток" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест", іпотекою забезпечені вимоги іпотекодержателя, що випливають з договору про надання кредитної лінії № 01.840.07.02 від 11.01.2007, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії (вимоги за основним договором), укладеного між іпотекодержателем та ОСОБА_1 (позичальником), а також вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних із зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрат на утримання і збереження предмета іпотеки, витрат на його страхування, якщо ці витрати понесені іпотекодержателем, збитків, завданих порушенням умов цього договору (а.с. 15 - 31 том 1).

29.08.2011 між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" (новий кредитор) були укладені договір відступлення права вимоги № 20110829/1-Г (інв.) та договір відступлення права вимоги за іпотечними договорами, відповідно до умов яких первісний кредитор відступив новому кредитору всі свої права вимоги, зокрема, за кредитним договором №01.840.07.02 від 11.01.2007 та іпотечним договором № 01.840.07.02.1 від 11.01.2007 (а.с. 39 - 43 том 1).

19.01.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2014 у справі № 23/5005/11403/2012 про звернення стягнення на предмет іпотеки (ВП № 46075356) /а.с. 7 - 9 том 5/.

02.02.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 46075356), якою накладено арешт на об'єкт іпотеки, що розташований по вул. Ясельна, 1 в м. Дніпропетровську та належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест", у межах суми звернення стягнення 14495687,16 грн. Заборонено здійснювати відчуження зазначеного майна, яке належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" лише в межах суми боргу (а.с. 89 - 92 том 4; 10 - 12 том 5).

02.07.2015 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при примусовому виконанні наказу господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2014 у справі №23/5005/11403/2012 (ВП № 46075356) винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання у зазначеному виконавчому провадженні. Зобов'язано призначеного експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості майна, яке описано та арештовано згідно з актом опису й арешту майна від 19.03.2015 в рамках виконавчого провадження № 46075356, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест", для подальшої його реалізації відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 15 - 18 том 5).

Також у межах виконавчого провадження ВП № 45327393 щодо примусового виконання наказу господарського суду від 08.10.2014 у справі № 23/5005/11403/2012 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" судового збору у сумі 68 820,00 постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 30.04.2015 у накладено арешт на кошти, що належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" та містяться на його рахунках у банківській установі (Публічному акціонерному товаристві комерційний банк "ПриватБанк"), у межах суми 75702,00 грн. (сума боргу відповідно до виконавчого документа та сума виконавчого збору - 6882,00 грн.) /а.с. 19-20 том 5/.

Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 06.07.2015 в рамках виконавчого провадження № 45327393 накладено арешт на кошти, що належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" та містяться на його рахунках у банківській установі (Акціонерному товаристві "УкрСиббанк"), у межах суми 67 007,92 грн., з яких: 60916,29 грн. - залишок суми боргу згідно виконавчого документа, 6 091,63 грн. - залишок нестягнутого виконавчого збору (а.с. 21-22 том 5).

Рішенням Постійно діючого міжрегіонального третейського суду при Асоціації "Українська третейська організація підприємств та фінансових установ" від 22.09.2014 у справі № 01/14 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" визнано недійсним договір про надання кредитної лінії № 01.840.07.02 від 11.01.2007, укладений між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством "Агробанк" (а.с. 10 - 13 том 4).

Зазначене рішення третейського суду прийняте після прийняття місцевим господарським судом рішення у даній справі.

У зв'язку з визнанням недійсним кредитного договору 24.10.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" подало до господарського суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 05.06.2014 у цій справі (а.с. 2 - 5 том 4), яка ухвалою господарського суду від 15.12.2014 була прийнята до розгляду (а.с. 24-25 том 4).

Публічне акціонерне товариство "Платинум Банк" оскаржило рішення третейського суду шляхом подання відповідної заяви до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, у зв'язку з чим за його клопотанням ухвалою господарського суду від 13.01.2015 провадження у справі про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду від 05.06.2014 було зупинено на період до розгляду Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи, провадження з розгляду якої було відкрито ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2014 (а.с. 46-47 том 4).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2015 у цивільній справі № 200/19753/14-ц рішення Постійно діючого міжрегіонального третейського суду при Асоціації "Українська третейська організація підприємств та фінансових установ" від 22.09.2014 у справі № 01/14 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" про визнання недійсним договору про надання кредитної лінії скасовано (а.с. 23 - 25 том 5).

Публічне акціонерне товариство "Платинум Банк" та ОСОБА_1 вказане рішення оскаржили в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30.04.2015 у справі №200/19753/14-ц рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2015 скасовано з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому апеляційним судом було зазначено, що судом першої інстанції не перевірена підсудність справи Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська (а.с. 26-27 том 5).

Після вказаної ухвали суду апеляційної інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" звернулось до господарського суду з заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду від 05.06.2014 у справі №23/5005/11403/2012 до 03.03.2017 (а.с. 3 - 6 том 5).

Звертаючись до суду про відстрочку виконання судового рішення боржник свою заяву обґрунтовував відкритими виконавчими провадження №№ 46075356, 45327393, які становлять загрозу йому банкрутством, для уникнення якого йому необхідний час для завершення триваючого судового провадження про скасування рішення третейського суду.

Ухвалою господарського суду від 22.09.2015, залишеною без змін постановами Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 та Вищого господарського суду України від 27.01.2016, вказану заяву було задоволено частково. Виконання рішення господарського суду від 05.06.2014 у справі № 23/5005/11403/2012 відстрочено на строк до 01.06.2016 (а.с. 48-49, 82 - 86, 133 - 138 том 5).

При цьому суд касаційної інстанції з посиланням на статтю 43 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Вищий господарський суд України погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для відстрочки виконання судового рішення, оскільки наслідком розгляду заяви ТОВ "Альб-Інвест" про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2014 у даній справі за нововиявленими обставинами може бути як скасування рішення господарського суду від 05.06.2014, так і залишення його без змін, у той час як примусове виконання рішення господарського суду від 05.06.2014 у даній справі про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу з публічних торгів може мати наслідком перехід права власності на предмет іпотеки від ТОВ "Альб-Інвест" до переможця таких торгів.

Відстрочка виконання судового рішення стала підставою для винесення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови від 07.12.2015 про зупинення виконавчого провадження ВП № 46075356 з примусового виконання наказу господарського суду №23/5005/11403/2012 від 08.10.2014 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, процес оскарження банком-стягувачем рішення третейського суду став підставою для зупинення судового провадження про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду від 05.06.2014 у справі № 23/5005/11403/2012, що відповідає інтересам стягувача та відстрочки виконання рішення господарського суду від 05.06.2014, що відповідає інтересам боржника. Вказаними судовими рішеннями були збалансовані інтереси сторін до вирішення питання щодо законності рішення третейського суду.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2015, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016, заяву Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" про скасування рішення Постійно діючого міжрегіонального третейського суду при Асоціації "Українська третейська організація підприємств та фінансових установ" від 22.09.2014 у справі №01/14 повернуто Публічному акціонерному товариству "Платинум Банк" як таку, що подана до цього суду з порушенням правил про підсудність (а.с. 74-75 том 5).

Разом з тим за результатом розгляду апеляційної скарги ТОВ "Альб-Інвест" ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 у справі № 200/19753/14-ц, залишеною без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015, було скасовано з підстав порушення правил територіальної підсудності ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про відкриття провадження у справі № 200/19753/14-ц від 12.11.2014 з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 171 - 175 том 5).

Вказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" до господарського суду з заявою про поновлення провадження у справі № 23/5005/11403/2012 про перегляд рішення господарського суду від 05.06.2014 за нововиявленими обставинами (а.с. 153 - 155 том 5).

Ухвалою господарського суду від 07.04.2016 судове провадження було поновлено з призначенням розгляду заяви у судовому засіданні 25.04.2016 (а.с. 178-179 том 5).

25.04.2016 представник Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" подав до господарського суду клопотання про повторне зупинення судового провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №23/5005/11403/2012, посилаючись на триваючий судовий процес з оскарження банком рішення третейського суду, який має здійснюватися компетентним судом відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. При цьому представник банку зауважив, що господарський суд не має повноважень щодо встановлення правомірності рішення третейського суду (а.с. 14 - 16 том 6).

Представник банку також повідомив, що останнім оскаржуються у Верховному Суді України ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 та Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 про скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про відкриття провадження у справі № 200/19753/14-ц від 12.11.2014. На підтвердження ним було надано господарському суду копію ухвали Верховного Суду України від 10.03.2016 про відкриття судового провадження (а.с. 17 том 5).

Крім того, представник стягувача також повідомив і про оскарження ним до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 та ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2015 у справі № 200/19753/14-ц, якою було повернуто банку його заяву про скасування рішення третейського суду.

Ухвалою господарського суду від 25.04.2016 клопотання представника банку було задоволено. Провадження у справі № 23/5005/11403/2012 зупинено на період до розгляду цивільної справи про скасування рішення Постійно діючого міжрегіонального третейського суду при Асоціації "Українська третейська організація підприємств та фінансових установ" від 22.09.2014 Верховним Судом України та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ (а.с. 24-25 том 6).

Отримавши процесуальне задоволення заяви про зупинення судового провадження про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду від 05.06.2014 у справі № 23/5005/11403/2012 та за обставин закінчення відстрочки виконання вказаного судового рішення, банк-стягувач звернувся до державного виконавця з заявою від 17.08.2016 № 110-02/9870 про поновлення виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 12.09.2016 виконавче провадження ВП № 46075356 з примусового виконання наказу №23/5005/11403/2012 від 08.10.2014 про звернення стягнення на предмет іпотеки було поновлено (а.с. 67 - 69 том 6).

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 30.09.2016 в черговий раз призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Зобов'язано призначеного експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) з питань визначення вартості майна, яке описано та арештовано згідно з актом опису й арешту майна від 19.03.2015 в рамках виконавчого провадження №46075356, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест", для подальшої його реалізації відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" (а.с. 70 - 73 том 6).

На час розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" від 25.10.2016 про відстрочку виконання рішення господарського суду від 05.06.2014 у справі №23/5005/11403/2012, постановою Верховного Суду України від 25.05.2016 ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 року скасовано, а ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2014 залишено в силі.

Верховний Суд України прийшов до висновку та висловив правову позицію стосовно того, що місцем проведення третейського розгляду справи у постійно діючому третейському суді є місцезнаходження третейського суду незалежно від того де фактично відбувся розгляд цієї третейської справи.

Однак касаційна скарга банку на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.03.2016 та ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2015 у справі № 200/19753/14-ц, якою було повернуто банку його заяву про скасування рішення третейського суду, на цей час судом касаційної інстанції ще не розглянута.

Згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.10.2016 цивільна справа № 200/19753/14-ц призначена до розгляду, але дата судового засідання ще не визначена.

Отже, процес судового оскарження банком-стягувачем рішення третейського суду триває, що стало підставою для чергового зупинення в інтересах стягувача судового провадження з перегляду за нововиявленими обставинами рішення господарського суду від 05.06.2014 у справі №23/5005/11403/2012.

При цьому виконавче провадження з примусового виконання рішення господарського суду зі звернення стягнення на предмет іпотеки після поновлення також триває, що і є причиною повторного звернення боржника з заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду.

Стаття 115 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов'язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

За таких обставин виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Отже, з підстав та умов надання відстрочки виконання судового рішення вбачається, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтування на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, позбавляє кредитора можливості у повній мірі захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, у зв'язку з чим воно не може вважатися законним і справедливим.

Відповідно до частини першої статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Згідно з підпунктом 7.1.1 пункту 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Зі змісту пункту 7.2 зазначеної постанови вбачається, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому суд має оцінювати докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 цього Кодексу.

За таких обставин фактична наявність майна - предмета іпотеки, про що зазначає стягувач у своєму запереченні проти заяви про відстрочку, не виключає можливості існування інших обставин, які ускладнюють виконання рішення суду на даний час та які, як виняткові щодо спірних відносин, мають місце.

Питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися з дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення та повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Фактична наявність предмета іпотеки, на який рішенням суду звернуто стягнення, його арешт та заборона відчуження в межах виконавчого провадження забезпечують інтереси позивача у справі та стягувача у виконавчому провадженні, а відстрочка виконання рішення суду лише відтерміновує його виконання.

Відмова у наданні відстрочки виконання рішення суду за обставин, що склалися, враховуючи незавершені судові провадження про скасування рішення третейського суду та рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, загрожує боржнику вибуттям з його власності належного йому майна.

Суд у цьому провадженні не є повноважним в оцінці доказів, які є предметом дослідження у вказаних судових провадженнях, що відбуваються за окремою судовою процедурою незалежними судами.

Згідно зі статтею 114 Господарського процесуального кодексу України розгляд по суті господарським судом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 05.06.2014 може мати наслідком як залишення рішення суду без змін, так і його зміну або скасування.

Примусове виконання рішення господарського суду від 05.06.2014 у даній справі про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу з публічних торгів може мати наслідком перехід права власності на предмет іпотеки від боржника до переможця торгів, який є відмінним від стягувача у даній справі та у виконавчому проваджені №46075356. За таких обставин виконання судового рішення призведе до задоволення вимог банка-стягувача шляхом отримання ним грошових коштів від реалізації предмету іпотеки.

Отже, продовження виконання судового рішення, реалізація предмета іпотеки третім особам, у разі скасування за нововиявленими обставинами рішення господарського суду від 05.06.2014, не матиме наслідком повернення у власність боржника предмета іпотеки в порядку повороту виконання рішення, передбаченого статтею 122 Господарського процесуального кодексу України. Що ж до витребування його від набувача, то за частиною другою статті 388 Цивільного кодексу України майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Сукупність встановлених обставин, наявних у спірних відносинах, на даний час об'єктивно ускладнює виконання рішення господарського суду від 05.06.2014 у даній справі та є тим винятковим випадком, наявність якого є правовою підставою для відстрочки виконання рішення суду.

З огляду на викладене господарський суд відхиляє доводи стягувача, покладені ним в основу заперечень проти заяви про відстрочку.

Оцінюючи заявлений боржником термін відстрочки - до 01.06.2017, господарський суд з урахуванням обставин справи, пов'язаних із кількістю та особливістю судових проваджень, вважає його прийнятним.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Альб-Інвест" про відстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2014 у справі №23/5005/11403/2012 задовольнити повністю.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2014 у справі № 23/5005/11403/2012 на строк до 01.06.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 10.11.2016 та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Суддя І.І. Колісник