Р І Ш Е Н Н Я

24 жовтня 2016 року Справа № 913/843/15

Провадження № 1/913/843/15

За позовом позивача Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Калита", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 117637 грн. 98 коп.

Головуючий суддя Зюбанова Н.М.

Суддя Драгнєвіч О.В.

Суддя Фонова О.С.

Секретар судового засідання-помічник судді Антонова І.В.

В засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача ОСОБА_2, директор;

ОСОБА_3, представник за довіреністю від 17.11.2015;

Суть спору: про стягнення з відповідача 58533 грн. 73 коп. боргу (за період з жовтня 2013 року по квітень 2015 року) за договором № 252 від 15.10.2008 про постачання теплової енергії в гарячій воді, 31641 грн. 79 коп. пені, 1700 грн. 78 коп. 3% річних та 25761 грн. 68 коп. інфляційних нарахувань.

За розпорядженням заступника керівника апарату суду від 25.08.2016 за № 259-р у звязку з відпусткою судді Рябцевої О.В. змінено склад колегії, яку сформовано наступним чином: головуючий суддя Зюбанова Н.М., судді Драгнєвіч О.В. та Фонова О.С.

Ухвалою від 20.01.2016 провадження у справі зупинялось у звязку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників відповідача, суд дійшов до наступних висновків щодо обставин виникнення спору.

Так, як свідчить зміст позову, вимоги про стягнення з відповідача 58533 грн. 73 коп. боргу за теплову енергію (за період з жовтня 2013 року по квітень 2015 року) позивач обгрунтовує дією договору № 252 від 15.10.2008 про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Втім, 14.01.2016 відділом збуту теплової енергії ДП "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" за участю представника КП "Сєвєродонецькі теплові мережі" було складено акт обстеження технічного стану та режиму роботи, яким зафіксовано, що в нежитловому приміщенні відповідача відбулось самовільне відключення від мереж централізованого опалення (самовільний демонтаж опалювальних приладів).

На думку позивача, факт самовільного відключення відповідачем приміщення з порушенням Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затв. наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4, не звільняє ТОВ "Калита" від зобовязання по сплаті вартості поставленої теплової енергії.

Розрахунок максимальних годинних та річних навантажень по опаленню на 31,0 Гкал/год доданий до справи (арк. 26, т. 1).

Відповідач у відзиві за листом від 26.11.2015 проти вимог позивача заперечує з посиланням на факт розірвання договору у порядку умов п. 10.1, односторонню зміну вартості теплової енергії, відсутність мережі теплового опалення через проведення робіт по ізоляції трубопроводів у приміщенні. Відповідач зазначає, що ним визнається борг у сумі 132 грн. 94 коп., виходячи з показника споживання теплової енергії за робочим проектом 0,2 Гкал/год та вартості 1 Гкал 332 грн. 35 коп.

Позивач доводи відповідача відхиляє та зазначає про преюдиційність фактів за рішеннями судів по справах №№ 16/265, 17/266, 27/192/2011, 913/2697/13, за якими розглядались вимоги про стягнення боргу за теплову енергію за попередні періоди, а також правову позицію Верховного Суду України у справі № 6-1192цс15.

Ухвалою господарського суду від 20.01.2016 у справі було призначено судову технічну експертизу визначення середньорічних витрат тепла у приміщенні відповідача за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, 35/33, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

У висновку № 552 судової будівельно-технічної експертизи від 22.07.2016 судовим експертом зазначено, що розрахунок теплового потоку через шар ізоляції трубопроводів виконаний у відповідності до СНіП 2.04. 05-91 "Опалення, вентиляція і кондиціонування" 3.3 та СНіП 2.04.14-88 "Теплова ізоляція обладнання та трубопроводів" 3.2, а дійсна максимальна середньорічна розрахункова величина витрат тепла у приміщенні стоматологічного кабінету за адресою: пр. Гвардійський, 35/33, виходячи з фактичного стану стояків опалення та наявної теплоізоляції склала 0,5711 Гкал за опалювальний період.

Позивач подав клопотання про розгляд справи без участі його представника. За листом від 03.10.2016 № 06-05/1-107 він повідомив про факт складання 26.09.2016 акту обстеження технічного стану та режиму роботи приміщення відповідача за адресою: пр. Гвардійський, 35/33. З посиланням на результати обстеження (зокрема, наявність не 3, а 4 стояків опалення та 2 рушникосушильників) позивач вважає висновок судової експертизи спотвореним та наполягає на задоволенні позову, оскільки самовільне відключення від мереж централізованого опалення не може звільняти від оплати за послуги теплопостачання.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін у їх сукупності та висновок судової будівельно-технічної експертизи, суд дійшов висновку про неповну обґрунтованість позовних вимог та часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Так, правове регулювання правовідносин, пов'язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії здійснюється Законом України "Про теплопостачання".

У відповідності до ст. 2 вказаного Закону теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву води, інших их господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" (позивач) здійснює свою господарську діяльність у сфері теплопостачання на підставі відповідних ліцензій на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії та є суб'єктом відносин у сфері теплопостачання, і відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності.

При розгляді справи судом встановлено, що 15.10.2008 між позивачем - Державним підприємством "Сєвєродонецька ТЕЦ" та відповідачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Калита" було укладено договір № 252 про постачання теплової енергії в гарячій воді, за умовами якого позивач прийняв зобов'язання постачати теплову енергію в гарячій воді, а відповідач - оплачувати їх за встановленими тарифами, що передбачено розділом 1 договору.

Щодо строку дії вказаного правочину, то у відповідності до п. 10.2 він є пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде заявлено однією із сторін.

Зі змісту позову вбачається, що предметом спору по ній є заборгованість, яка утворилась за даними позивача за період з жовтня 2013 року по квітень 2015 року на суму 58533 грн. 73 коп. Також до стягнення заявлено 31641 грн. 79 коп. пені, 1700 грн. 78 коп. 3 % річних та 25761 грн. 68 коп. інфляційних нарахувань.

Матеріалами справи підтверджено, що з 2010 року директором ТОВ "Калита" без дозволу відповідної комісії при виконкомі Сєвєродонецької міської ради демонтовано радіатори опалення у приміщенні, яке є обєктом споживання теплової енергії за укладеним сторонами договором від 15.10.2008 № 252, а саме:

- 31.07.2010 між відповідачем та ТОВ "ТОДАУ" укладено договір на виконання робіт по демонтуванню системи опалення та складено акт їх приймання-передачі;

- актом від 20.08.2010 зафіксовано відсутність централізованого опалення у спірному приміщенні, з яким ознайомлений керівник Управління Сєвєродонецьких теплових мереж ОСОБА_4 (арк. справи 112, т. 1);

- протоколом № 27 від 08.12.2011 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за самостійне демонтування обладнання;

- 03.12.2013 за ініціативою споживача складено акт про відсутність факту централізованого опалення у приміщенні за адресою: пр. Гвардійський, б. 35/33;

- у 2015 році розроблено робочий проект розрахунку теплового потоку через поверхню ізольованих трубопроводів (сертифікат інженера № 002943 від 31.08.2012);

- 27.11.2015 КП "Сєвєродонецькі теплові мережі" складено акт про відключення з 2010 року приміщення від системи централізованого опалення та знаходження у ньому 3 ізольованих стояків загального користування, відсутність приладів опалення (арк. справи 152, т. 1).

На підставі вказаних письмових доказів, а також численного листування сторін (у т.ч. лист позивача від 09.09.2010 № 16-6-1020 арк. справи 131) суд вважає доведеним той факт, що у спірний період, який заявлений позивачем, на обєкті споживання були відсутні прилади опалення, що виключає можливість належного виконання договору по поставці теплової енергії у розумінні її споживання як житлово-комунальної послуги.

Господарський суд вважає, що лист відповідача від 07.08.2014 № 9 про розірвання договору, одержаний позивачем також 07.08.2014, про що зроблено відмітку, відповідає умовам п. 10.2 укладеного договору, а тому на опалювальний період 2014-2015 років сторони не знаходились у договірних відносинах.

Як було зазначено вище, у 2015 році ТОВ "Калита" було розроблено робочий проект розрахунку теплового потоку через поверхню ізольованих трубопроводів, втім суд призначив судову технічну експертизу для належного визначення середньорічних витрат тепла у приміщенні відповідача за адресою: м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, 35/33, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

У висновку № 552 судової будівельно-технічної експертизи від 22.07.2016 судовим експертом зазначено, що розрахунок теплового потоку через шар ізоляції трубопроводів виконаний у відповідності до СНіП 2.04. 05-91 "Опалення, вентиляція і кондиціонування" 3.3 та СНіП 2.04.14-88 "Теплова ізоляція обладнання та трубопроводів" 3.2, а дійсна максимальна середньорічна розрахункова величина витрат тепла у приміщенні стоматологічного кабінету за адресою: пр. Гвардійський, 35/33, виходячи з фактичного стану стояків опалення та наявної теплоізоляції склала 0,5711 Гкал за опалювальний період .

Оскільки за змістом ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання встановлений обов'язок споживача з щомісячного розрахунку за фактично спожиту теплову енергію, а матеріалами справи спростовуються факти споживання теплової енергії з жовтня 2013 року по квітень 2015 року, судом зроблено перерахунок вартості теплової енергії, яку було витрачено на обігрів транзитних стояків:

- за опалювальний сезон 2013-2014 років за рахунком від 31.10.2013: 970,02 грн. (тариф) х 0,5711 Гкал/рік (кількість теплової енергії на рік) + 20%ПДВ = 664,77 грн.;

- за опалювальний сезон 2014-2015 років за рахунком від 31.10.2014: 1204,47 грн. (тариф) х 0,5711 Гкал/рік (кількість теплової енергії на рік) + 20%ПДВ = 825,45 грн.

За таких обставин загальна сума боргу відповідає вартості тепловіддачі стояків у заявлені опалювальні періоди та складає за розрахунком суду 1490 грн. 22 коп.

При застосуванні саме такого алгоритму розрахунку по оплаті вартості тепловіддачі ізольованих стояків один раз на рік на початку опалювального сезону суд на підставі ст. 7 ЦК України керується подібною усталеною практикою ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ", яка вбачається у т.ч. з рішень господарського суду Луганської області у справах № 1/202/2011 від 26.01.2012, № 922/5848/14 від 14.06.2016, за якими позовні вимоги ґрунтувались на схожих обставинах, коли споживачі демонтували систему опалення.

Так, за ст. 7 ЦК України звичаєм ділового обороту є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у сфері ділового обороту.

Суд звертає увагу, що у відповідності до ст. 509 ЦК України зобовязання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості, у той час, як продовжуючи наполягати на заявлених вимогах при усвідомленні відсутності фактичного споживання тепла відповідачем, позивач порушує зазначену норму цивільного законодавства у спірних правовідносинах.

Як свідчать матеріали справи, до керівника товариства було застосовано адміністративну відповідальність за самостійне демонтування системи опалення.

Щодо решти додаткових вимог, то у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком суду 3% річних складають 54 грн. 14 коп. та інфляційні нарахування 856 грн. 98 коп. : 664,77 х 3% : 365 х 652 дн. (з 18.11.2013 по 31.08.2015) = 35,62 грн.; 825,45 х 3% : 365 х 273 дн. (з 02.12.2014 по 31.08.2015) = 18,52 грн.;

- 664,77 х 174,9% (з грудня 2013 року по липень 2015 року) = 497,91 грн.;

- 825,45 х 143,5% (з грудня 2014 року по липень 2015 року) = 359,07 грн.

Також позивач заявив до стягнення пеню на підставі ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" від 20.05.99 № 686-XIV.

У звязку з тим, що борг відповідача у сумі 1490 грн. 22 коп. не є за своєю природою спожитою комунальною послугою пеня не підлягає нарахуванню за матеріалами справи.

Доводи відповідача про неукладеність договору судом відхиляються, оскільки визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами.

Заперечення позивача з посиланням на акт обстеження технічного стану та режиму роботи від 26.09.2016 судом відхиляються з огляду на наступне. Так, цей акт складений при відсутності повноважного представника споживача, а знаходження 2 стояків (рушникосушарки), які прокладені у штробі поверхом вище, беззаперечно не доводить їх знаходження у приміщенні відповідача та проходження через них теплоносія.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню на суми 1490 грн. 22 коп. боргу, 54 грн. 14 коп. 3 % річних та 856 грн. 98 коп. інфляційних нарахувань. У задоволенні решти цих вимог слід відмовити.

У задоволенні вимог по пені слід відмовити повністю.

Судові витрати, у т.ч. за проведення судової експертизи у сумі 3041 грн. 28 коп., сплачені відповідачем за квитанцією від 05.04.2016, розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог у відповідності до ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. Позов ДП "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль" до ТОВ "Калита", м. Сєвєродонецьк Луганської області про стягнення 117637 грн. 98 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Калита", м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, буд. 35/33,34, ідент. код 23473729 на користь Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк-3 Луганської області, ідент. код 00131050 - 1490 грн. 22 коп. боргу, 54 грн. 14 коп. 3 % річних, 856 грн. 98 коп. інфляційних нарахувань та 37 грн. 29 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Судові витрати у сумі 62 грн. 08 коп. на проведення судової експертизи покласти на відповідача.

5.Стягнути з Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк-3 Луганської області, ідент. код 00131050 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Калита", м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, буд. 35/33,34, ідент. код 23473729 2979 грн. 20 коп. витрат на проведення судової експертизи.

Відповідно до статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.10.2016.

Головуючий суддя Н.М.Зюбанова

Суддя О.В.Драгнєвіч Суддя О.С.Фонова