ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року Справа № 923/994/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі судового засідання Фінаровій О.Л., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тара-Сервіс"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про витребування майна з незаконного володіння,

за участі:

3-ї особи без самостійних вимог на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»,

представників:

позивача - Брусенцевої О.С. (ліквідатор),

відповідача - ОСОБА_1, ОСОБА_3 (представника за дорученням),

3-ї особи - Логвіновської А.А. (представника за дорученням),

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами, спрямованими до відповідача, про витребування дизельного автонавантажувача Тойота, вантажопідйомністю 1,5 т, вартістю 22700 грн та двох візків гідравлічних, вартістю 2256 грн кожний. Безпосередньо позовні вимоги ґрунтуються на положеннях статті 387 Цивільного кодексу України з посиланням на факт відмови в поверненні переданого на зберігання спірного майна після завершення дії відповідного договору № 2 від 02.01.2014.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на неправомірність обраного позивачем способу захисту порушеного права, оскільки між сторонами існували договірні відносини зберігання, а ним заявлені вимоги віндикаційного характеру. Поряд з цим, відповідач вказує на відсутність договірних відносин за договором № 2 від 02.01.2014 та їх недоведеність позивачем, так як акт приймання-передачі майна від 02.01.2014 складено на виконання іншого договору зберігання - № 1 від 01.04.2013.

Розгляд справи проведено в судових засіданнях, які відбулися 04.10.2016, 18.10.2016 та 08.11.2016.

Крім викладеного судом встановлено, що 02.01.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тара-Сервіс» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 2 відповідального зберігання, за умовами якого відповідач зобов'язалася прийняти на зберігання дизельний автонавантажувач Тойота, вантажопідйомністю 1,5 т та два гідравлічних візка на строк до 31.05.2014, а також зобов'язалася повернути майно за вимогою позивача.

Як слідує з акту приймання-передачі майна від 02.01.2014 відповідач прийняла вказане майно, але в ньому зазначено, що така передача здійснена на виконання іншого договору - № 1 від 01.04.2013.

З метою повернення майна позивач 23.05.2014 звернувся до відповідача з відповідним листом без номеру, який був отриманий, що слідує з повідомлення про вручення поштового відправлення, проте залишений без реагування.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що у відповідності до стаття 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно зі статтею 16того ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права. Цією ж статтею визначені способи захисту порушених прав.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

В контексті договірних відносин зберігання згідно зі статтею 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажедавцем), і повернути її поклажедавцеві у схоронності. Водночас, за статтею 949 того ж Кодексу зберігач зобов'язаний повернути поклажедавцеві річ, яка була передана на зберігання.

Таким чином, належним способом захисту порушених прав при невиконанні зберігачем зобов'язання повернути передане на зберігання майно є його зобов'язання до вчинення відповідних дій.

Проте, позивачем обрано інший спосіб захисту порушених прав передбачений приписами статті 387 ЦК України, за якою власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Цей спосіб захисту не може бути застосований до спірних правовідносин, оскільки являється віндикаційним позовом, який використовується лише при відсутності договірних відносин та одночасному володінні чужим майном.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України, що слідує з постанови від 17.02.2016 у справі № 6-2407цс15, за якою витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають, а тому судовий збір відноситься на позивача відповідно до приписів статті 49 ГПК України.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення підписане - 09.11.2016

Суддя М.К. Закурін