РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016Справа №910/17024/16

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"
до про Дочірнього підприємства "Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" стягнення 127965,75 грн.
за участю представників сторін

позивача:Мельник Н.В. (довіреність №09/1326 від 19.07.2016р.);
відповідача:не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (надалі - ТОВ "Євро-Реконструкція", позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства "Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" (надалі - ДП "Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України", відповідач) про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у гарячій воді в розмірі 31833,79 грн., інфляційні у розмірі 69238,74 грн., 3% річних у розмірі 8324,05 грн. та пені в розмірі 50222,96 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено зобов'язання щодо виконання умов договору на постачання теплової енергії у гарячій воді №420469 від 09.10.2012р. щодо своєчасної оплати вартості теплової енергії.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.09.2016р. порушено провадження у справі №910/17024/16, судове засідання призначено на 05.10.2016р.

05.10.2016р. через відділ діловодства суду (канцелярія) господарського суду відповідачем подано заперечення на позов. Відповідно до якого ДП "Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України" зазначає, що ухвалою господарського суду міста Києва від 15.06.2016р. у справі №910/28418/15 порушено справу про банкрутство відносно відповідача. Оголошення про порушення справи про банкрутство відносно ДП "Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України" було офіційно оприлюднено, шляхом розміщення оголошення про це на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 22.06.2016р. (номер публікації 32815). Оскільки позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість яка виникла до 15.06.2016р. то ці вимоги є конкурсними. При цьому, оскільки позивач не звертався до суду із заявою про визнання його кредиторських вимог у справі про банкрутство, отже на підставі ч. 3 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" просить суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 05.10.2016р. представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Відповідно до якої, ТОВ "Євро-Реконструкція" просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у гарячій воді в розмірі 180,00 грн., інфляційні у розмірі 69238,74 грн., 3% річних у розмірі 8324,05 грн. та пеню в розмірі 50222,96 грн.

Зазначена заява прийнята судом, як така, що не суперечить вимогам ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні 05.10.2016р. роз'яснено позивачу зміст ч. 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та оголошено перерву до 19.10.2016р.

13.10.2016р. через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду позивачем подано пояснення до позову. Відповідно до яких ТОВ "Євро-Реконструкція" зазначає, що заявлену у позові вимоги не є конкурсними, а поточними тому повинні розглядатися господарським судом у позовному провадженні.

У судовому засіданні 19.10.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.10.2016р. проти задоволення позову заперечував та подав документи для залучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні оголошено перерву до 26.10.2016р.

Представники позивача у судове засідання 26.10.2016р. з`явився, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача на виклик суду не з'явився, 25.10.2016р. через відділ діловодства (канцелярія) господарського суду подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від сторін до господарського суду міста Києва не надходило.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини та враховуючи те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/17024/16.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписом ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

09.10.2013р. між ТОВ "Євро-Реконструкція" (енергопостачальна організація) та ДП "Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України" (покупець) було укладено Договір №420469 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води (надалі - договір), згідно умов п.п. 1.1., 1.2. якого енергопостачальна організація зобов'язується виробляти, систематично поставляти та передавати у власність покупцю теплову енергію у вигляді гарячої води (надалі - товар або теплоносій, теплова енергія) у період з 09.10.2013р. по 30.09.2014р., 6294,651 Гкал, з максимально тепловим навантаженням 3,289 Гкал/год, в тому числі на потреби: опалення 0,609 Гкал/год., гарячого водопостачання 2,404 Гкал/год., вентиляції 0,276 Гкал/год., покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно здійснити оплату за нього на умовах договору.

За приписами п. 6.4 Договору всі розрахунки по цьому договору виконуються на підставі рахунків, які покупець отримує від енергопостачальної організації, виключно у грошовій формі за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п. 6.5 договору покупець щомісяця з 07 по 14 число отримує в енергопостачальній організації оформлені бланки актів приймання передачі товарної продукції, актів звірки розрахунків за прийняту теплову енергію на початок розрахункового періоду, табуляграми та рахунок-фактуру на сплату теплової енергії з урахуванням недоплати або переплати за попередні періоди, що включають у себе вартість теплової енергії, спожитої в попередньому місяці, та суми передоплати за теплову енергію (що визначається енергопостачальною організацією з урахуванням максимального теплового навантаження, визначеного цим договором). По одному примірнику підписаних актів звірки та приймання передачі товарної продукції покупець повертає в енергопостачальну організацію не пізніше 15 числа поточного місяця.

Пунктом 6.6 договору передбачено, що покупець самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно з отриманим рахунком-фактурою не пізніше 25 числа поточного місяця, в тому числі теплову енергію, яка використана субабонентами покупця.

Позивач зазначив, що на виконання умов договору в період 01.08.2016р. року по 01.08.2016 року позивачем надавалися послуги за договором на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на загальну суму - 1731122,18 грн., однак покупець постачання теплової енергії оплатив частково в сумі 1699288,39 грн., внаслідок чого у відповідача, за розрахунками позивача, утворилась заборгованість за договором послуг в розмірі 31833,79грн., що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача санкції за невиконання покупцем зобов'язань за договором щодо оплати наданого товару.

Представник відповідача 05.10.2016р. подав клопотання, яким додав копії платіжних доручень про оплату основного боргу в кількості 6 шт. на суму 62944,42 грн.

Спір у справі виник на думку позивача, у зв'язку і тим, що заявлені у позові вимоги не є конкурсними, а поточними тому повинні розглядатися господарським судом у позовному провадженні

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду міста Києва міста Києва від 15.06.2016р. у справі №910/28418/15 порушено справу про банкрутство відносно відповідача та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Як вбачається із матеріалів справи, оголошення про порушення справи про банкрутство відносно ДП "Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України" було офіційно оприлюднено, шляхом розміщення оголошення про це на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 22.06.2016р. (номер публікації 32815).

Відповідно до оголошення про порушення справи про банкрутство граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника було визначено протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) про банкрутство визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Нормами цієї ж статті передбачено, що грошове зобов'язання це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

З аналізу абз. 8 ст. 1 Закону випливає, що конкурсні кредитори, це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 1 ст. 23 Закону визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується представником позивача, ТОВ "Євро-Реконструкція" просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 180,00 грн. та штрафні санкції на грошові зобов'язання відповідача, що виникли до 15.06.2016р.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 17 Закону у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання.

У п. 14 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. за N 01-06/606/2013 зазанчено, що ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її винесення і може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку. Статтею 17 Закону передбачено порядок розгляду позовних вимог конкурсних кредиторів до боржника. За цим порядком до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство суди мають приймати та розглядати заяви конкурсних кредиторів на загальних підставах, а у разі офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство настають наслідки, передбачені частинами другою - п'ятою цієї статті Закону. При цьому стаття 17 Закону застосовується з урахуванням положень частини четвертої статті 83 Закону.

За приписами ч. 3 ст. 17 Закону, якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову.

Отже, враховуючи те, що позивач звернувся до суду лише 15.09.2016р. тобто після офіційного оголошення про порушення справи про банкрутство, господарський суд приходить до висновку щодо відмови у задоволені позову.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" до Дочірнього підприємства "Київська міська курортна бальнеолікарня профспілок України" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" про стягнення 159619,54 грн. - відмовити повністю.

У судовому засіданні 26.10.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 27.10.2016 року.

Суддя В.В. Князьков