ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" листопада 2016 р. Справа №925/2415/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Ткаченку А.О., за участю представників сторін: стягувача ОСОБА_1 за довіреністю, боржника (заявника) ОСОБА_2 за довіреністю, відділу ДВС не зявилися, третіх осіб - не зявилися, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши скаргу публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» на дії органу ДВС у виконавчому провадженні ВП № 49254652 по примусовому виконанні рішення суду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Берег» до публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Черкаській області (далі третя особа-1) та товариства з обмеженою відповідальністю «Нікопольська зернова компанія» (далі третя особа-2) про витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2016 року боржник - публічне акціонерне товариство ОСОБА_3 банк «Приватбанк» звернувся в господарський суд, в порядку, визначеному ст.ст. 1212 ГПК України, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», зі скаргою вх. № 19945 на дії Городищенського районного відділу ДВС у виконавчому провадженні ВП № 49254652 по примусовому виконанню рішення господарського суду Черкаської області від 17.03.2015 року у справі № 925/2415/14 та наказу суду від 05.06.2015 року, в якій просив суд скасувати постанову головного державного виконавця від 10.08.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 51901859. Скарга мотивована тим, що оскажена постанова державним виконавцем винесена з порушенням норм ст.ст. 49-51 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідній редакції.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 30.09.2016 року скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

12.10.2016 року за вх. № 20708 Городищенський районний відділ ДВС в особі його керівника подав письмовий відзив, у якому скаргу не визнав і просив суд в її задоволенні відмовити з мотивів безпідставності, судовий розгляд скарги просив проводити без участі представника органу ДВС.

01.11.2016 року за вх. № 22090 представник стягувача (позивача) - товариства з обмеженою відповідальністю «Берег» подав письмові заперечення на скаргу.

В засіданні суду представник заявника (відповідача, боржника) скаргу з підстав, викладених в ній, підтримав і просив задовольнити повністю, представник стягувача (позивача) скаргу не визнав і просив суд в її задоволенні відмовити повністю з мотивів необґрунтованості її вимог. Треті особи-1 і 2 явку своїх представників в засіданні суду не забезпечили, їх неявка не перешкоджає вирішенню заяви по суті, тому, з урахуванням вимог ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, суд розглянув скаргу без їх участі за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши пояснення представників заявника (відповідача, боржника), стягувача (позивача), дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд скаргу задовольняє з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 17.03.2015 року у справі № 925/2415/14 (т. 1 а.с. 167-175), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 року (т. 1 а.с. 231-238) і постановою Вищого господарського суду України від 01.10.2015 року (т. 2 а.с. 209-214), повністю задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Берег» до публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» про витребування майна з чужого незаконного володіння, вирішено витребувати у Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» та передати товариству з обмеженою відповідальністю «Берег» зерно кукурудзи клас 3 на кормові потреби фізичною вагою 86,162 тони, що знаходиться на зберіганні у філії «Городищенський ХПП» ТОВ «Нікопольська зернова компанія» за адресою м. Городище Черкаської області вул. Індустріальна, 12 на підставі договору із ПАТ КБ Приватбанк № 65 складського зберігання кукурудзи від 12.11.2012 року та складської квитанції на зерно № 542 від 12.11.2012 року АФ № 416221.

05.06.2015 року господарським судом Черкаської області на виконання свого рішення від 17.03.2015 року у справі № 925/2415/14 видано наказ про примусове виконання рішення (т. 1 а.с. 246).

06.11.2015 року постановою головного державного виконавця відділу ДВС Городищенського управління юстиції відкрите виконавче провадження № 49254652 з виконання наказу господарського суду Черкаської області від 05.06.2015 року, виданого судом для примусового виконання свого рішення від 17.03.2015 року у справі № 925/2415/14. Боржником у виконавчому провадженні № 49254652 є заявник - ПАТ КБ «Приватбанк», стягувачем ТОВ «Берег».

11.03.2016 року головним державним виконавцем відділу ДВС Городищенського РУЮ при виконанні наказу господарського суду Черкаської області від 05.06.2015 року № 925/2415/14 у виконавчому провадженні № 49254652 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у відповідній редакції.

Постановою державного виконавця Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 29.03.2016 року відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 05.06.2015 року № 925/2415/14.

10.08.2016 року головним державним виконавцем Городищенського районного відділу ДВС прийнято постанову, якою, на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», відкрито виконавче провадження № 51901859 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області від 05.06.2015 року № 925/2415/14. Зазначена постанова органу ДВС оскаржується боржником.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання Закону України «Про виконавче провадження», Господарського процесуального кодексу України, Конституції України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Законом України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на період спірних правовідносин, передбачалось, що:

виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (ст. 1);

державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 ч. 1);

державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ст. 11 ч.ч. 1, 2 абз. 1);

виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби (п. 10 ч. 1 ст. 49);

у разі закінчення виконавчого провадження провадяться дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 1 ст. 50);

у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа (ч. 1 ст. 51);

рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ст. 82 ч. 4).

Частиною 1 ст. 1212 ГПК України визначено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно з п.п. 9.6, 9.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»:

згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом. У той же час відповідно до положень статті 121-2 ГПК представляти в судах державну виконавчу службу мають органи, зазначені у статті 3 названого Закону;

скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» .

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК , якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК тощо.

За змістом цих нормативних актів та з урахуванням встановлених обставин справи суд вбачає, що оскаржувані дії і рішення відділу ДВС щодо відкриття виконавчого провадження № 51901859 суперечать нормам ч. 1 ст. 50, ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки після повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, підлягало відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження виконавчого документа виконавче провадження № 49254652.

Вимогу скарги з урахуванням викладеного суд визнає обґрунтованою і задовольняє, заперечення представників органу ДВС і стягувача безпідставними і відхиляє.

Керуючись ст. 86, ст. 1212 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу боржника - публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» від 30.09.2016 року вх. № 19945 на дії Городищенського районного відділу ДВС задовольнити.

Скасувати постанову головного державного виконавця Городищенського районного відділу ДВС від 10.08.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 51901859.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя В.М. Грачов