КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р. Справа№ 904/3113/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Яковлєва М.Л.

за участю секретаря судового засідання: Каніковського А.О.

представників:

від позивача Качуровський В.В. (представник за довіреністю)

від відповідача Рощина О.А. (представник за довіреністю)

від третьої особи не з'явився

від прокуратури Чумаченко А.А. (представник за посвідченням)

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України»

на рішення господарського суду міста Києва

від 03.08.2016

у справі № 904/3113/16 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області

до Приватне акціонерне товариство «Телесистеми України»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»

про стягнення 24 247, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» про стягнення 24 247, 00 грн., яка складається з: 20 388, 39 грн. орендної плати, 1 819, 77 грн. пені та 2 038, 84 грн. штраф (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.07.2016).

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.08.2016 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області заборгованість у розмірі 20388 грн. 39 коп., пеню в розмірі 1819, 77грн., штраф в розмірі 2038, 84грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено факт користування відповідачем нерухомим майном відповідно до умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.10.2010 № 139-10 і наявність простроченої заборгованості за цим правочином у відповідача перед позивачем по орендній платі в сумі 20 388, 39 грн.

В частині стягнення пені та штрафу суд першої інстанції перевірив розрахунок та задовольнив позовні вимоги.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Телесистеми України» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 03.08.2016 у справі № 904/3113/16 та прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд не врахував зміну власника орендованого майна наприкінці 2015 року, у зв'язку з чим невірно встановив правомірність позивача щодо права вимоги за весь спірний період.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів головуючий суддя Іоннікова І.А., суддів Яковлєва М.Л., Тищенко О.В.) від 23.09.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» та призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.10.2016 року.

17.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Регіональне відділення фонду державного майна України по Чернігівській області подало відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». Розгляд справи відкладено на 25.10.2016. Зобов'язано відповідача направити на адресу третьої особи копію позовної заяви з додатками, рішення господарського суду міста Києва від 03.08.2016 у справі № 904/3113/16, апеляційну скаргу з додатками. Докази на виконання вказаних вимог надати Київському апеляційному господарському суду. Зобов'язано третю особу надати Київському апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу, письмові пояснення з наданням відповідних доказів щодо переходу до третьої особи прав та обов'язків за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності №139-10 від 01.10.2010. Зобов'язано прокуратуру надати Київському апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу.

21.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) Регіональне відділення фонду державного майна України по Чернігівській області подало відзив на апеляційну скаргу.

24.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) прокуратура Чернігівської області подала заперечення на апеляційну скаргу.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 у справі № 904/3113/16 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 904/3113/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Яковлєв М.Л., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів головуючий суддя Іоннікова І.А., суддів Тарасенко К.В., Яковлєва М.Л.) від 25.10.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.10.2016.

У судовому засіданні 25.10.2016 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 03.08.2016 скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги залишити без розгляду.

У судовому засіданні 25.10.2016 представник позивача та прокурор заперечили доводи апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про неявку та її причини апеляційний господарський суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Оскільки неявка представника третьої особи не перешкоджає вирішенню спору по суті, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 102 ГПК України апеляційний господарський суд вважав за необхідне апеляційну скаргу розглянути за відсутності представника третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2010 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» (орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного(нерухомого) майна, що належить до державної власності № 139-10 (надалі - Договір № 139-10), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування без права передачі в суборенду, приватизації та переходу права власності третім особам державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - 1/8 частину вежі радіорелейного зв'язку, що обліковується на балансі Ніжинської дистанції сигналізації та зв'язку ДТГО «Південно-Західна залізниця» та розміщене за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, пров. Урожайний, 8-а, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 31.05.2010 і становить за незалежною оцінкою 142 089,38 грн.

Пунктом 1.2. майно передається в оренду для розміщення антен стільникового мобільного зв'язку.

Згідно п. 3.1 Договору № 139-10 орендна плата за використання майна визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 з урахуванням змін та доповнень до неї і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - липень 2010 - 3509,61 грн.

В п. 3.3 Договору № 139-10 сторони погодили, що орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.6 Договору № 139-10).

Відповідно до п. 3.7 Договору № 139-10 орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення уключаючи день оплати.

Пунктом 3.8. передбачено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менш ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Згідно з п.10.1 договору, його укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 01.10.2010 до 29.09.2013 включно.

Угодою від 18.12.2012 сторонами внесено зміни до п. 3.1 Договору № 139- 10 та визначено, що орендна плата визначається відповідно до базового місяця оренди - вересень 2011 і становить 5162, 58 грн.

Угодою від 04.12.2013 сторонами внесено зміни до п. 3.1 Договору № 139- 10 та визначено, що орендна плата визначається відповідно до базового місяця оренди - жовтень 2013 і становить 4790,38 грн.

12.11.2014 між орендодавцем та орендарем підписано угоду до Договору № 139-10, за змістом п. 1 якої сторони домовились вважати продовженим Договір терміном до 01.04.2015, на умовах визначених Договором, з урахуванням змін внесених цієї угодою.

01.04.2015 між орендодавцем та орендарем підписано угоду до Договору № 139-10, за змістом п. 1 якої сторони домовились продовжити Договір терміном до 01.08.2015, на умовах визначених Договором.

28.09.2015 між орендодавцем та орендарем підписано угоду до Договору № 139-10, за змістом п. 1 якої сторони домовились продовжити Договір терміном до 31.12.2015, на умовах визначених Договором.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання Глави 58 ст.ст. 759-797 ЦК України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

01.02.2016 сторонами підписано Договір про заміну сторони в Договорі № 139-10 нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно п. 1 якого орендодавцем за договором оренди від 01.10.2010 № 139-10 нерухомого майна - 1/8 частини вежі радіорелейного зв'язку, що знаходиться на балансі відокремленого підрозділу ДТГО ПЗЗ Ніжинської дистанції сигналізації та зв'язку та розташоване за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, пров. Урожайний, 8-а, виступає Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» з моменту підписання даного договору набуває всіх прав та обов'язків по договору оренди державного майна від 01.10.2010 № 139-10 (п. 2 вказаного договору).

Як вбачається з листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області від 05.02.2016 № 18-04-00364, у зв'язку зі зміною власника майна, переданого в оренду, останнім було направлено проект додаткового договору до договору оренди від 01.10.2010 № 138-10 для підписання.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Пунктом 2.4 договору визначено, що обов'язок щодо складання акта приймання-передавання покладається на орендодавця.

За актом прийому-передавання будівлі від 01.10.2010 орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно - 1/8 частину вежі радіорелейного зв'язку (далі - Майно), що обліковується на балансі Ніжинської дистанції сигналізації та зв'язку ДТГО «Південно-Західна залізниця» та розміщене за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, пров. Урожайний, 8-а, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 31.05.2010 і становить за незалежною оцінкою 142 089,38 грн.

Предметом позову у даній справі, зокрема, є стягнення заборгованості з орендної плати з жовтня по грудень 2015 в сумі 20 388, 39 грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.07.2016).

За змістом ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% та 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п. 3.6 Договору № 139-10)

Судом першої інстанції в повному обсязі досліджено факт існування заборгованості у відповідача перед позивачем, враховано відсутність належних доказів на його спростування, тому задоволено позовні вимоги щодо стягнення 20 388, 39 грн. боргу по орендній платі правомірно.

Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 3.7 орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення уключаючи день оплати.

Крім того, як зазначалось вище, п. 3.8. Договору № 139-10 встановлено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менш ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені в розмірі 1819,77 грн. та штрафу в розмірі 2038,84 грн., суд першої інстанції правомірно визнав його вірним та таким, що підлягає задоволенню.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегією суддів визнаються безпідставними, з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції досліджено Договір про заміну сторони в Договорі № 139-10 нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.02.2016, п. 2 якого сторони визначили, що Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» з моменту підписання даного договору набуває всіх прав та обов'язків по договору оренди державного майна від 01.10.2010 № 139-10.

Викладене свідчить, що сторони шляхом підписання зазначеного договору дійшли згоди з приводу того, що Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» з 01.02.2016 набуває всіх прав та обов'язків по договору оренди державного майна від 01.10.2010 № 139-10, відтак доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано зміну власника орендованого майна спростовуються матеріалами справи.

Колегією суддів апеляційної інстанції не приймається до уваги додатковий договір до договору оренди нерухомого майна від 01.10.2010 № 139-10 від 22.03.2016, яким п. 10.1 Договору № 139-10 викладено в наступній редакції: «Цей Договір діє з 01.12.2015 по 31.05.2016 включно» з огляду на наступне.

Так, відповідно до приписів ст. 631 ЦКК України договір набирає чинності з моменту його укладення. Відтак, оскільки додатковий договір до договору оренди нерухомого майна від 01.10.2010 № 139-10 підписано 22.03.2016, він не може регулювати відносини, які не виникли між сторонами до його укладення.

Крім того, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає за необхідне звернути увагу на те, що судом першої інстанції вирішено питання про розподіл судових витрат у справі та, згідно приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладено на відповідача, однак, в п. 3 резолютивної частини рішення не вказано, яка сума підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» на користь прокуратури Чернігівської області.

У відповідності ст. 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в судовому засіданні господарського суду не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл судових витрат або повернення судового збору з бюджету.

Відтак, апеляційний господарський суд вважає за необхідне суду першої інстанції уточнити додатковим рішенням суму, яка підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» на користь прокуратури Чернігівської області.

Згідно зі ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду міста Києва від 03.08.2016 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 03.08.2016 у справі № 904/3113/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 904/3113/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

М.Л. Яковлєв