номер провадження справи 17/41/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016 Справа № 908/2023/16

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС, 03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23

до відповідача 1: Токмацького управління державної казначейської служби України Запорізької області, 71701, Запорізька обл., м. Токмак, вул. Володимирська, 7

до відповідача 2: Державної казначейської служби України, 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 71701, Запорізька обл., м. Токмак, вул. Володимирська, 27-А

про стягнення 1 936,12 грн.

суддя Корсун В.Л.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача-1: ОСОБА_1, довіреність від 26.08.16 № 01-08.1/268-1481

від відповідача-2: ОСОБА_1, довіреність від 16.06.16 № 5-29/3194-10496

від третьої особи: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

01.08.16 до господарського суду з позовною заявою звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС (далі ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС) до Токмацького управління державної казначейської служби України Запорізької області (далі Токмацьке УДКСУ Запорізької області) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Токмацький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі Токмацький міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області) про стягнення 1 936,12 грн., а саме: 193,43 грн. 3 % річних та 1 742,69 грн. інфляційних втрат у звязку із несвоєчасним виконанням рішення господарського суду Київської області від 18.07.14 у справі № 911/1789/14.

01.08.16 автоматизованою системою документообігу суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено вищевказану позовну заяву до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 01.08.16 судом порушено провадження у справі № 908/2023/16, якій присвоєно № провадження 17/41/16, судове засідання призначено на 17.08.16.

Ухвалою суду від 17.08.16 у звязку з наданням представником третьої особи клопотання щодо продовження строку розгляду справи, розгляд справи продовжено на 15 днів та відкладено до 07.09.16.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.08.16 відмовлено ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС у задоволені клопотання від 25.08.16 № 25-2/08 про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Ухвалою від 07.09.16 судом залучено до участі у справі № 908/2023/16 відповідача 2 - Державну казначейську службу України, розгляд справи розпочато заново, судове засідання призначено на 05.10.16.

Ухвалою від 05.10.16 у звязку з наданням представником відповідача-1 клопотання щодо продовження строку розгляду справи, розгляд справи продовжено на 15 днів та відкладено до 31.10.16.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 31.10.16, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику відповідачів повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноваженого представника, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та поясненнях до позовної заяви, вказував наступне. Рішенням господарського суду Київської області від 18.07.14 у справі № 911/1789/14, позовні вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» (відповідач-1) та до СФГ «Василько» (відповідач-2) про стягнення 1 186,26 грн. задоволено частково. Стягнуто солідарно з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та СФГ «Василько» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» 1 174,50 грн. 3% річних, 495,04 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 1 808,89 грн. витрат по сплаті судового збору. В інших вимогах в позові відмовлено. На виконання вказаного рішення господарського суду від 18.07.14 у справі № 911/1789/14, яке набрало законної сили, було видано наказ від 01.09.14. Постановою ВДВС Токмацького РУЮ Запорізької області від 17.09.14 відкрито виконавче провадження № 44747256 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 01.09.14 по справі № 911/1789/14. Ухвалою господарського суду Київської області від 12.01.16 по справі № 911/1789/14 скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність ВДВС Токмацького РУЮ Запорізької області у виконавчому провадженні № 44747256 при примусовому виконанні наказу господарського суду Київської області від 01.09.14 по справі № 911/1789/14 задоволено та визнано бездіяльність ВДВС Токмацького РУЮ Запорізької області у виконавчому провадженні № 44747256 при примусовому виконанні наказу господарського суду Київської області від 01.09.14 по справі № 911/1789/14, протиправною та не законною. Поряд із цим, ухвалою господарського суду Київської області по справі № 911/1789/14 від 12.01.16 встановлено, що ВДВС Токмацького РУЮ Запорізької області не вжито належних та об'єктивних заходів виконавчого провадження як впродовж шестимісячного строку, так і з дати закінчення добровільного строку 24.09.14. У звязку з чим позивач вважає, що виконавчі дії не були проведені ВДВС Токмацького РУЮ Запорізької області в строк, належним, повним та обєктивним чином.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує, що підставою звернення до суду для захисту свого порушеного права на вільне володіння своїм майном (у т.ч. власними грошовими коштами) та примусового стягнення нарахованих грошових сум за порушення грошового зобов'язання слугувало несвоєчасне виконання ВДВС Токмацького РУЮ Запорізької області покладених на відділ обов'язків за законом та невиконання рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач-1 в особі уповноваженого представника, підтримав свої заперечення відповідно до відзиву на позовну заяву від 30.08.16 № 01-12/276-1493 і доповнень до відзиву від 29.09.16 № 01-12/327-1627 та зазначив, що оскільки у територіальних органах Державної казначейської служби України рахунки щодо відшкодування вищевказаної шкоди не відкриваються і відповідно видатки на ці цілі не передбачено, Токмацьке УДКСУ Запорізької області є неналежним відповідачем по справі. Також, відповідач-1 наголошує, що оскільки з матеріалів справи вбачається, що предметом спору є відшкодування шкоди, завданої органом державної виконавчої служби при здійсненні повноважень стосовно примусового виконання рішень суду (позадоговірна шкода), то позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, помилково керується нормами законодавства щодо відшкодування збитків у зв'язку з порушенням зобов'язань за договором. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» не надано жодних доказів того, що у боржника за виконавчим провадженням (СФГ «Василько») під час перебігу виконавчого провадження було наявне майно, достатнє для звернення до стягнення, майно не було обтяжене ін. зобов'язаннями, які перешкоджали б виконанню рішення, не було заявлено в цей час вимоги ін. стягувачів на майно боржника тощо. Наявність лише рішення суду про визнання протиправною бездіяльності органу державної виконавчої служби не є підставою для відшкодування збитків. ОСОБА_1 того, нормами чинного законодавства не передбачено застосування штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання органом державної виконавчої служби повноважень щодо примусового виконання рішень суду. Тому, на думку відповідача-1, оскільки позовні вимоги належним чином не обґрунтовані та є безпідставними, то позов не може підлягати задоволенню.

Відповідач-2 в особі уповноваженого представника, підтримав свої заперечення відповідно до відзиву на позовну заяву від 25.10.16 № 12-12/801-7285 та зазначив, що оскільки з матеріалів справи вбачається, що предметом спору є відшкодування шкоди, завданої органом державної виконавчої служби при здійсненні повноважень стосовно примусового виконання рішень суду (позадоговірна шкода), то позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, помилково керується нормами законодавства щодо відшкодування збитків у зв'язку з порушенням зобов'язань за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно з п. 2 оглядового листа Вищого господарського суду України від 14.01.14 № 01-06/20/2014 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків», у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані у випадку належного виконання повноважень заподіювачем збитків. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії посадових або службових осіб органу державної виконавчої служби стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. За загальними підставами цивільно-правової та господарсько-правової відповідальності при вирішенні спору про відшкодування матеріальної шкоди (збитків) обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди (реальні збитки або упущена вигода), протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» не надано жодних доказів того, що у боржника за виконавчим провадженням (СФГ «Василько») під час перебігу виконавчого провадження було наявне майно, достатнє для звернення до стягнення, майно не було обтяжене іншими зобов'язаннями, які перешкоджали б виконанню рішення, не було заявлено в цей час вимоги інших стягувачів на майно боржника тощо. Наявність лише рішення суду про визнання протиправною бездіяльності органу ДВС не є підставою для відшкодування збитків. ОСОБА_1 того, зазначає, що нормами чинного законодавства не передбачено застосування штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання органом ДВС повноважень щодо примусового виконання рішень суду. Оскільки, на думку відповідача-2, позовні вимоги належним чином не обґрунтовані та є безпідставними, то позов не може підлягати задоволенню.

Третя особа в особі уповноваженого представника, підтримав свої заперечення на позовну заяву від 16.08.16 № 15197/03 та зазначив, що у Токмацькому міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 42444044 відносно боржника СФГ «Василько» про стягнення боргів на користь ТОВ «Компанія «ОСОБА_2», об'єднаного 11.03.14. По зведеному виконавчому провадженню держвиконавцем вживаються заходи примусового виконання. Твердження позивача щодо несвоєчасності та в повному обсязі проведення виконавчих дій Токмацьким міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області є безпідставним. При відкритті виконавчого провадження держвиконавцем направлені запити до реєструючи установ: МРЕВ ДАІ, Реєстраційної служби, Державної сільськогосподарської інспекції щодо наявності у власності боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об'єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, ін. сільгоспмашин, сільськогосподарської техніки та ін. механізмів. При неодноразовому зверненні стягувача до Токмацького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області з клопотанням направлення запитів до певних реєструючих установ, державний виконавець невідкладно направляв запити до реєструючих установ за переліком наданим стягувачем. Таким чином, відділом ДВС неодноразово перевірявся майновий стан боржника, майно, за рахунок якого можливо погасити борг божника було відсутнє, дії відділу ДВС щодо пошуку майна СФГ «Василько» шляхом направлення значної кількості запитів судовим рішенням визнавались законними (ухвала господарського суду Київської області від 12.08.14 № 911/2004/13). Що стосується ухвали господарського суду Київської області від 12.01.16 по справі № 911/1789/14, третя особа пояснює, що підставою для її винесення судом зазначено відсутність доказів направлення відділом ДВС запитів. Водночас судом не враховано надання відділом ДВС відповідей відповідних органів на ці запити, що підтверджує їх направлення відділом ДВС, їх отримання відповідними органами та відсутність майна. На дану ухвалу подано апеляційну скаргу, судове рішення по результатах її розгляду до відділу не надходило. Оскільки на даний час виконавчий документ перебуває на виконанні, держвиконавцем вживаються заходи примусового виконання. А тому, вказаним спростовуються доводи позивача про тривале невиконання, та не може бути підставою для безспірного стягнення коштів з відділу у вигляді не стягнутої суми за рішенням суду. Просять суд відмовити позивачу в задоволені позову у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 18.07.14 у справі № 911/1789/14, позовні вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» до ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» (відповідач-1) та до СФГ «Василько» (відповідач-2) про стягнення 1 186,26 грн. задоволено частковою Вказаним рішенням суд вирішив: стягнути солідарно з ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» та СФГ «Василько» на користь ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» 1 174,50 грн. 3% річних, 495,04 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 1 808,89 грн. витрат по сплаті судового збору. В інших вимогах в позові відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду, яке набрало законної сили, було видано наказ від 01.09.14.

Постановою від 17.09.14 головним державним виконавцем ВДВС Токмацького РУЮ Запорізької області Рудєвою О.І. відкрито виконавче провадження № 44747256 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 01.09.14 по справі № 911/1789/14.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.01.16 по справі № 911/1789/14 скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність ВДВС Токмацького РУЮ Запорізької області у виконавчому провадженні № 44747256 при примусовому виконанні наказу господарського суду Київської області від 01.09.14 по справі № 911/1789/14 задоволено. Визнано бездіяльність ВДВС Токмацького РУЮ Запорізької області щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 01.09.14 по справі № 911/1789/14 у виконавчому провадженні № 44747256 не законною.

На час розгляду цієї справи наказ господарського суду Київської області від 01.09.14 по справі № 911/1789/14 не виконано.

Право кредитора вимагати у боржника за прострочення грошового зобов'язання сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3 проценти річних передбачено ст. 625 ЦК України.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до статті 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі «Загальні положення про зобовязання» книги 5 цього Кодексу і визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов'язання та поширює свою дію на всі види зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні правовідносини з виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід зясувати: чи існує зобовязання між сторонами, чи це зобовязання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобовязання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена ст. 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у звязку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України).

Також, відсутні правові підстави для стягнення заявленої суми як шкоди.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Дане правило застосовується і до відшкодування позадоговірної майнової шкоди, визначеної ст. 1166 ЦК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу», шкода, заподіяна державним виконавцем юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

За приписами ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження», збитки, завдані державним виконавцем юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди втілено у ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АР Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, АР Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України).

Таким чином, на відміну від загальної норми ст. 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма ст. 1173 ЦК України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Причому, неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В спірних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Разом з тим, сам по собі факт не вчинення дій щодо рішення суду не є безумовною обставиною для висновку про наявність безпосереднього причинного зв'язку між невиконанням судового рішення, яке набрало законної сили, та заподіяною шкодою.

Докази, які позивач надав до суду у цій справі, жодним чином не доводять обставин можливого виконання судового рішення за рахунок майна боржника та того, що у разі належного виконання державним виконавцем покладених на нього обов'язків, рішення могло бути виконане.

Як вбачається з матеріалів цієї господарської справи, у Токмацькому міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 42444044 відносно боржника СФГ «Василько» про стягнення боргів на користь ТОВ «Компанія «ОСОБА_2», об'єднаного 11.03.14.

Згідно із відповіддю на запит з Державної податкової служби України від 05.03.14 № НОМЕР_1 вбачається, що за боржником зареєстровані відкриті рахунки в банківських установах.

На підставі ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», 11.03.14 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. Копію вказаної постанови від 11.03.14 за вих. № 3567/03 направлено до банківських установ до виконання, сторонам виконавчого провадження до відому.

18.03.14 за вх. № 902/03-45/2 до ВДВС Токмацького МРУЮ надійшло повідомлення банківської установи ПАТ «МетаБанк» про прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника.

26.03.14 за вх. № 1042/03-45/2 до ВДВС Токмацького МРУЮ надійшло повідомлення банківської установи Державний ОСОБА_3 України про прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника.

Згідно повернутих платіжних вимог від 05.06.14, від 18.01.16 кошти на арештованих рахунках відсутні.

04.03.14 року державним виконавцем на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Копію вказаної постанови 05.03.14 за вих. № 3242/03 направлено до реєструючих установ для виконання, сторонам виконавчого провадження до відому.

Судом встановлено, що при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем направлені запити до реєструючи установ: МРЕВ ДАІ, Реєстраційної служби, Державної сільськогосподарської інспекції щодо наявності у власності боржника належного йому майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об'єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів.

Згідно відповіді на запит з Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банківських та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами-підприємцями від 23.12.15 № НОМЕР_2, за боржником зареєстровані рахунки, на вказані рахунки 11.03.14 державним виконавцем на підставі ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» накладений арешт, згідно повернутих платіжних вимог від 28.03.14, 05.06.14, 18.01.16.

Відповідно до відповіді на запит з Держтехнагляду від 05.03.14 № 213834 встановлено, сільгосптехніка за боржником не зареєстрована.

Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців № 49325551 від 05.03.14 встановлено, що у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості про право власності на нерухоме майно у боржника відсутнє.

Згідно відповіді на запит з МРЕВ ДАІ від 02.04.14 № 410/03-47/2, за боржником зареєстрований причіп бортовий ГКБ 8328, зеленого кольору, 1991 р. випуску, державний № НОМЕР_3.

22.12.14 за вх. № 1666/03-45/2 до ВДВС Токмацького МРУЮ долучено Звіт про незалежну оцінку автомобільного причепу згідно якого вартість майна становить 2 764,55 грн. Згідно вказаного звіту при візуальному обстеженні причепа виявлені тотальні пошкодження, а саме: зруйнована ходова частина, відсутні колеса та місця їх кріплення, метал пошкоджено корозією. Вартість відновлення вказаних пошкоджень не доцільний, оскільки перевищує вартість самого причіпу після здійснення ремонту.

При неодноразових зверненнях стягувача до Токмацького міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області з клопотанням про направлення запитів до певних реєструючих установ, державний виконавець направляв запити до реєструючих установ за переліком наданим стягувачем, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до відповіді на запит з відділу Держземагенства у Токмацькому районі Запорізької області від 12.05.14 № 615/03-47/2 вбачається, що станом на 31.12.12 боржник орендує у фізичних осіб земельні ділянки на загальну площу 104,32 га, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено що вказані земельні ділянки передані в суборенду ТОВ «Восток-Л».

Згідно відповіді на запит з ДП «Держреєстру України», згідно даних основного реєстру складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, станом на 19.01.16 боржник СФГ «Василько» не зберігає зерно на зернових складах, підключених до основного реєстру.

Із листа від 14.01.16 № 31-12/4 відділу статистики у м. Токмак Головного управління статистики у Запорізькій області головному держвиконавцю ОСОБА_4 вбачається, що боржник СФГ «Василько» надавало до органів державної статистики звіти за формами державних статистичних спостережень № 4-сг «Посівні площі сільськогосподарських культур» (річна) під урожай 2013, 2014, 2015 років; № 29-сг «Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду» (річна) на 1 грудня 2013 року, 1 грудня 2014 року, 1 грудня 2015 року; № 37-сг «Сівба та збирання врожаю сільськогосподарських культур, проведення інших польових робіт» (місячна) за період з квітня по 1 жовтня 2014 року.

Відповідь на запит від 14.12.15 до ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» щодо наявності в Єдиному державному реєстрі тварин боржника серед власників тварин (худоби) до 21.01.16 не надійшла.

25.02.16 державним виконавцем направлено повторний запит до ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» щодо наявності в Єдиному державному реєстрі тварин боржника серед власників тварин (худоби)…

Згідно відповіді на запит з Державної авіаційної служби України …, в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України за боржником СФГ «Василько» ніколи не були зареєстровані цивільні повітряні судна.

Відповідно до відповіді на запит з Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції встановлено, що інформація щодо реєстрації документів дозвільного та/або декларативного характеру на об'єкти будівництва, замовником яких є СФГ «Василько», а також інформація про видачу ліцензій на провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури в Департаменті відсутня.

Листом від 28.01.16 № 1-6/721 з Державної служби інтелектуальної власності України було повідомлено держвиконавця, що за даними державних реєстрів охоронних документів на об'єкти промислової власності, Державного реєстру свідоцтв про реєстрацію авторського права на твір та Державного реєстру договорів, які стосуються права автора на твір, за інформаційно-пошуковими реквізитами «найменування власника/автора» відсутні відомості про СФГ «Василько» як власника зареєстрованих об'єктів права інтелектуальної власності.

Згідно відповіді на запит з Токмацької ОДПІ … згідно даних АРМ Митниця боржник СФГ «Василько» не здійснювало зовнішньоекономічних операцій.

Відповіддю на запит з «Українського центру іноватики та патентно-інформаційних послуг» щодо наявності боржника серед власників об'єктів промислової власності держвиконавця проінформовано, що для забезпечення потреб громадськості України в інформації стосовно об'єктів промислової власності здійснюється інформаційна діяльність шляхом створення та постійної актуалізації інформаційних ресурсів, доступних на безоплатній основі через Інтернет на веб-сайті державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» Державним виконавцем на офіційному веб-порталі Державної служби, рубрика «Державні реєстри» встановлено, що інформація щодо наявності об'єктів промислової власності у власності боржника СФГ «Василько» відсутня.

Листом від 11.02.16 № 394/20/15-16 на запит надано відповідь з Державної служби безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) з якої вбачається, що відповідно до електронної версії Державного суднового реєстру України та Суднової книги України, що ведеться Укртрансбезпекою, відсутні записи по суднах, власником або судновласником яких є СФГ «Василько».

Згідно відповіді на запит з Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, … для отримання інформації чи є боржник серед власників які володіють 10 % і більше пакетів акцій емітентів, необхідно звернутися до Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

25.01.16 державним виконавцем направлено запит до Східного територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (на час прийняття рішення у справі відповідь на запит не надходила).

Згідно відповіді на запити головного держвиконавця ОСОБА_5 з Управління держпраці у Полтавській області, Хмельницькій області, Кіровоградській області, Чернігівській області, Київській області, Закарпатській області, Запорізькій області, Житомирській області, Черкаській області, Сумській області, Миколаївській області, вбачається, що великовантажних та інших технологічних транспортних засобів що не підлягають експлуатації на вулично-дорожні мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогірних котлів, посуди, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води за боржником не зареєстровано.

Тобто, відділом ДВС неодноразово перевірявся майновий стан боржника, майно, за рахунок якого можливо погасити борг божника було відсутнє, дії відділу ДВС щодо пошуку майна СФГ «Василько» шляхом направлення значної кількості запитів судовим рішенням визнавались законними.

Отже, рішення суду у справі № 911/1789/14 не було виконане з обєктивних причин, а саме відсутності майна та коштів належних боржнику на яке можливо звернути стягнення, а позивач не довів, чи могло бути судове рішення у справі № 911/1789/14 фактично виконане у період за який нараховуються збитки, зокрема, чи мав боржник майно, достатнє для виконання судового рішення в порядку та у спосіб, зазначений в ньому, чи не було це майно обтяжене іншими зобов'язаннями, які перешкоджали б виконанню рішення, чи були заявлені в цей час вимоги інших стягувачів на майно боржника тощо.

Таким чином, позивачем у встановленому порядку не було доведено наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між неотриманням позивачем грошових коштів на виконання рішення суду та бездіяльністю виконавчої служби, а, відтак і органів казначейської служби, виключає можливість застосування до відповідача такого виду відповідальність як відшкодування майнової шкоди.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 42, 43, 45, 22, 33, 34, 35, 49, 77, 69, ст. ст. 82, 821, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Повне рішення складено 08.11.16

Суддя В.Л. Корсун