ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Справа № 911/2109/16

Господарський суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого судді Христенко О.О.

суддів Подоляка Ю.В.

ОСОБА_1

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/2109/16

за позовом Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі

1. Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів

2. Тартаківської сільської ради, с. Тартаків, Сокальський район,

Львівська область

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної

промисловості «Укрспирт», м. Бровари

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на

стороні відповідача ОСОБА_2 аграрної політики та продовольства України,

м. Київ

про стягнення 33 040 457,70 грн.

за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_3 - посвідчення № 016989 від 21.05.2003;

від позивача 1: не з`явився;

від позивача 2: не з`явився;

від відповідача: ОСОБА_4 - довіреність № 26-08/02 від 26.08.2016;

від третьої особи: ОСОБА_5 - довіреність № 31-4/16 від 05.05.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Львівської області звернувся до господарського суду Київської області (надалі прокурор) в інтересах держави в особі 1. Державної екологічної інспекції у Львівській області (надалі позивач 1), 2. Тартаківської сільської ради (надалі позивач 2) з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (надалі відповідач) про стягнення 33 040 457,70 грн. збитків, завданих державі внаслідок незаконного видобутку та використання підземних вод.

В обґрунтування позовних вимог, прокурор посилається на те, що відповідачем в період з 08.08.2011 по 30.06.2013 в порушення вимог законодавства незаконно видобуто за відсутності спеціального дозволу на користування надрами та дозволу на спеціальне водокористування прісних підземних вод із двох власних артезіанських свердловин в загальній кількості 693 690 куб.м. Зазначений факт встановлений Актом № 1188/04/1072 Державної екологічної інспекції у Львівській області, складеним за результатами проведеної перевірки Борокського місця провадження діяльності ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» у період з 11.06.2013 по 03.07.2013.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.07.2016 порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 27.07.2016 о 10 год. 40 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 15466/16 від 26.07.2016) від позивача 1 надійшло клопотання вих. № 09-3594 від 26.07.2016 про відкладення розгляду справи.

До господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання (вх. № 15228/16 від 22.07.2016) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 27.07.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено розгляд справи на 10.08.2016 о 10 год. 50 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 16386/16 від 08.08.2016) від позивача 2 надійшов лист вих. № 241 від 05.08.2016, в якому останній просить розглядати справу № 911/2109/16 без участі представника повивача 2.

Через канцелярію суду (вх. № 16441/16 від 09.08.2016) від позивач 1 надійшло клопотання вих. № 09-3830 від 04.08.2016 про розгляд справи № 911/2109/16 без участі представника повивача 1, також до зазначеного клопотання на виконання вимог ухвали суду від 07.07.2016 надані оригінали документів, доданих до позовної заяви.

Через канцелярію суду (вх. № 16530/16 від 10.08.2016) від відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 аграрної політики та продовольства України, оскільки згідно п. 1.1 Статуту відповідача останній заснований на державній власності та входить до сфери управління ОСОБА_2 аграрної політики та продовольства України, а відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України у справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Через канцелярію суду (вх. № 16531/16 від 10.08.2016) відповідач надав клопотання про долучення до справи документів на виконання вимог ухвали суду від 07.07.2016.

Через канцелярію суду (вх. № 16532/16 від 10.08.2016) відповідачем надано клопотання про здійснення технічної фіксації судового засідання, яке судом відповідно до ст. 81-1 ГПК України задоволено.

Через канцелярію суду (вх. № 68/16 від 10.08.2016) відповідачем подано заяву про відвід судді Христенко О.О.

Ухвалою суду від 10.08.2016 заяву відповідача про відвід судді Христенко О.О. залишено без задоволення та призначено розгляд справи № 911/2109/16 колегіально у складі трьох суддів.

На підставі протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 15.08.2016 справу № 911/2109/16 призначено до колегіального розгляду колегією у складі трьох суддів: головуючий суддя Христенко О.О., судді Подоляк Ю.В., Антонова В.М.

Ухвалою суду від 15.08.2016 справу № 911/2109/16 прийнято до провадження колегією суддів: головуючий суддя Христенко О.О., судді Подоляк Ю.В., Антонова В.М. та призначено розгляд справи на 26.09.2016 об 11 год. 30 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 19684/16 від 26.09.2016) від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить суд в позові відмовити з підстав, викладених у відзиві, а саме, що оскільки рішення про припинення права спеціального водокористування не приймалось компетентним органом, то відсутні правові підстави для стягнення нарахованих збитків; ОСОБА_5 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, на підставі якої здійснено розрахунок збитків заподіяних державі, не відповідає Конституції України та положенням ст. 327 Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 26.09.2016 задоволено клопотання відповідача від 10.08.2016 та залучено до участі у справі № 911/2109/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 аграрної політики та продовольства України, розгляд справи відкладено на 10.10.2016 о 10 год. 00 хв.

Через канцелярію суду (вх. № 20764/16 від 10.10.2016) від прокуратури надійшли письмові пояснення по справі, в яких прокурор не погоджується з доводами відповідача, викладеними у його відзиві.

Ухвалою суду від 10.10.2016 розгляд справи призначено на 26.10.2016 о 15 год. 00 хв.

Прокурор в судових засіданнях підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві та у письмових поясненнях.

Позивачі 1 та 2 в судові зсідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи без участі їх представників та підтримали позовні вимоги прокурора.

Відповідач проти позову заперечував та просив суд відмовити в позові з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи в судовому засіданні 26.10.2016 усно проти позову заперечував, письмових пояснень на позовну заяву не надав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення прокурора, представників відповідача та третьої особи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

встановив:

Державною екологічною інспекцією у Львівській області на підставі наказу № 366-і/п від 07.06.2013 та направлення на перевірку № 1188 від 07.06.2013 в період з 11.06.2013 по 03.07.2013 проведено перевірку Борокського місця провадження діяльності Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на відповідність дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами, за результатами якої складено акт № 1188/04/1072.

В ході перевірки встановлено, що відповідач в період з 08.08.2011 по 11.06.2013 здійснював забір підземних прісних вод, які використано на виробничі потреби підприємства, за відсутності спеціального дозволу на користування надрами всупереч вимогам ст.ст. 16, 19, 21, 23 Кодексу України про надра, та в період з 19.06.2013 по 30.06.2013 здійснював забір підземних прісних вод без чинного дозволу на спецводокористування всупереч вимогам ст.ст. 44, 48, 49 Водного кодексу України.

За результатми перевірки позивачем 1 видано припис № 1188/649-04 від 10.07.2013 щодо дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства.

По факту перевірки Державною екологічною інспекцією у Львівській області було проведено розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених відсутністю спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) та відсутністю чинного дозволу на спецводокористування ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Борокське місце провадження діяльності (МПД), із свердловин, які знаходяться в межах Тартаківської сільської ради, на загальну суму 33 040 457,70 грн.

Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Украспирт» не погодилось з результатми проведеної перевірки та звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправними дії службових осіб Деравжної екологічної служби Львівської області в частині здійснення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Борокського міся провадження діяльності ДП «Укрспирт» та визнати неправомірним та протиправним припис виданий Державною екологічною інспекцією у Львівській області на ім`я директора Борокського місця провадження діяльності ДП «Укрспирт» № 1188/649-04 від 10.07.2013 щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2013 у справі № 813/6464/13-а відмовлено повністю Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» у задоволенні адміністративнорнго позову до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправними дій.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.02.2015 апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» залишено без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.11.2013 в адміністративній справі за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» до Державної екологічної інспекції у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання неправомірним і протиправним припису залишено без змін.

Заступник прокурора Львівської області зазначає, що відповідач в період часу з 08.08.2011 по 11.06.2013, в порушення вимог статтей 16, 19, 21, 23 Кодексу України про надра за відсутності спеціального дозволу на користування надрами здійснив забір прісних підземних вод на виробничі потреби в кількості 494 800 куб.м. та 187 000 куб.м., та в період часу з 19.06.2013 по 30.06.2013, в порушення статей 44, 48, 49 Водного кодексу України, без чинного дозволу на спеціальне водокористування, самовільно здійснив забір 11 890 куб.м. підземних прісних вод, чим заподіяв державі збитків на суму 33 040 457,70 грн., у зв'язку з чим він звернувся з даним позовом до суду.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, посилається на наступне: рішення про припинення права спеціального водокористування компетентними органами не приймалося; наказ ОСОБА_2 охорони навколишнього середовища України № 389 від 20.07.2009 «Про затвердження ОСОБА_5 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів» є таким, що суперечить ст. 327 Податкового кодексу України та прийнятий з перевищенням владних повноважень, що в свою чергу свідчить про незаконність та необґрунтованість розрахунку завданих державі збитків.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 6 Водного кодексу України передбачено, що води (водні об'єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування.

Відповідно до ст. 19 Водного кодексу України державний контроль за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, іншими державними органами відповідно до законодавства України. Порядок здійснення державного контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів визначається цим Кодексом та іншими актами законодавства.

Згідно ст. 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів є Державна екологічна інспекція України, яка діє на підставі Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13.04.2011 № 454/2011.

Відповідно до п. 7 вказаного положення Держекоінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, морські екологічні інспекції (Азовська, Азово-Чорноморська, Північно-Західного регіону Чорного моря).

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2011 № 995 утворено територіальні органи Державної екологічної інспекції України, серед яких є Державна екологічна інспекція у Львівській області.

Одним з основних завдань Держекоінспекції України є реалізація державної політики зі здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів; додержанням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду; за екологічною та радіаційною безпекою (у тому числі у пунктах пропуску через державний кордон і в зоні діяльності митниць призначення та відправлення) під час імпорту, експорту та транзиту вантажів і транспортних засобів; біологічною і генетичною безпекою щодо біологічних об'єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів (ГМО) у відкритій системі; поводженням з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) і небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами (п. 3 положенням про Державну екологічну інспекцію України).

Відповідно до п. 6 положенням про Державну екологічну інспекцію України Держекоінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (дозволи, ліцензії, сертифікати, висновки, рішення, ліміти, квоти, погодження, свідоцтва); розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за результатами здійснення певного заходу із здійснення державного нагляду (контролю) посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); вид заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід. Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб'єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом. Якщо суб'єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю). У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис. Один примірник акта вручається суб'єкту господарювання або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведеної посадовими особами Державної екологічної інспекції у Львівській області перевірки дотримання вимог Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Борокське місце провадження діяльності (МПД) природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами, крім іншого, встановлено, що відповідач в період з 08.08.2011 по 11.06.2013 здійснював забір підземних прісних вод, які використано на виробничі потреби підприємства, за відсутності спеціального дозволу на користування надрами та в період з 19.06.2013 по 30.06.2013 здійснював забір підземних прісних вод без чинного дозволу на спецводокористування, про що складено акт № 1188/04/1072.

Відповідно до акту № 1188/04/1072 при здійсненні вищезазначеної перевірки були присутні директор Борокського МПД ОСОБА_6, заступник керівника Борокського МПД ОСОБА_7 та інженер Борокського МПД ОСОБА_8, які від підписання та отримання акту відмовилися, про що внесено відповідний запис та складено акт про відмову від підписання акту перевірки від 03.07.2013. Будь-які пояснення, зауваження або заперечення щодо проведеного заходу та складеного акту № 1188/04/1072 посадовими особами відповідача до вказаного акту не вносилися.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Державною екологічною інспекцією у Львівській області супровідний листом вих. № 04-4373 від 04.07.2013 було направлено на адресу відповідача акт № 1188/04/1072 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами Борокським МПД від 11.06.2013-03.07.2013, а також акт про відмову від підписання акту перевірки від 03.07.2013.

Стаття 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачає, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 та ст. 151 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб'єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Водним кодексом України передбачено, що підземні води належать до державного водного фонду України, а згідно з Кодексом України про надра вони є частиною надр (є корисними копалинами загальнодержавного значення відповідно до Переліку корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 № 827).

Стаття 2 Водного кодексу України містить посилання на гірничі відносини, які виникають під час користування водними об'єктами та регулюються відповідним законодавством України.

Тобто, прісні підземні води - це природний ресурс із подвійним правовим режимом, а тому, використовуючи підземні води, слід керуватися і водним законодавством, і законодавством про надра.

Відповідно до положень статей 46, 48 Водного кодексу України водокористування може бути загальним або спеціальним. Спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України).

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Разом із тим Кодекс України про надра передбачає випадки, за яких господарюючі суб'єкти мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу (ст. 21 Кодексу України про надра).

Статтею 23 Кодексу України про надра закріплено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб'єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб. У свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Однією з обов'язкових умов для звільнення суб'єкта господарювання від необхідності отримання дозволу на користування надрами є видобування води з метою її використання для власних господарсько-побутових потреб.

Водночас чинне законодавство не містить норм, які б тлумачили поняття «господарсько-побутові потреби».

Проте із системного аналізу приписів глави 11 (спеціальне водокористування для задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення), глави 13 (особливості спеціального водокористування та користування водними об'єктами для потреб галузей економіки) Водного кодексу України та приписів глави 2 (надання надр у користування), глави 4 (плата за користування надрами) Кодексу України про надра вбачається, що законодавець відносить господарсько-побутові потреби до потреб населення, натомість, виробничі потреби підприємства охоплюються поняттями «водокористування для потреб галузей економіки» та «промислові потреби».

З наявних у матеріалах справи звітів про використання води за 2 картали 20112 року, 3 квартал 2011 року, за 2011 рік, 1 квартал 2012 року, 2 квартал 2012 року, 3 квартал 2012 року, за 2012 рік та 1 квартал 2013 року за формою N 2-ТП, які були прийняті та зареєстровані Львівським облводресурсів відділу водних ресурсів, та довідки відповідача вих. № 190 від 13.06.2013 вбачається, що вода використовувалась відповідачем в основному для виробничих потреб, що виключає можливість використання підземних вод без отримання відповідного дозволу.

За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою видобутку та використання підземних прісних вод для виробничих потреб є наявність у особи дозволу на користування надрами, а його відсутність може свідчити про самовільний забір підземних прісних вод.

Аналогічнав позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 922/2610/14.

Факт забору відповідачем прісних підземних вод без спеціального дозволу на користування надрами у перід з 08.08.2011 по 17.11.2012 в кількості 494 800 куб.м. та у період з 18.11.2012 по 11.06.2013 в кількості 187 00 кум.м. встановлений матеріалами перевірки, проведеної Державною екологічною інспекцією у Львівській області у період з 11.06.2013 по 03.07.2013.

Відповідач здійснював спеціальне водокористування на підставі дозволу № Укр.-219-10/Льв, ГДС від 18.10.2010, виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Львівській області з строком дії до18.06.2013 та із зазначенням, що здійснення водокористування після закінчення терміну дії дозволу кваліфікується як самовільне використання водних ресурсів (ст. 110 Водного кодексу України), що спростовує посилання відповідача на те, що відсутність рішення компетентного органу про припинення права спеціального водокористування свідчить про правомірність використання ним підземних прісних вод.

Наступний дозвіл № Укр-294ДЕП-14/Льв на спеціальне водокористування виданий відповідачу (Борокське МПД) 05.08.2014.

Таким чином, з вищезазначеного, наявного у матеріалах справи журналу обліку води (водовідведення), довідки відповідача вих. № 218 від 03.07.2013 вбачається, що в період з 19.06.2013 по 30.06.2013 відповідач здійснював забір та використання підземних прісних вод для виробничих потреб без дозволу на спеціальне водокористування в кількості 11 890 куб.м.

Згідно ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у самовільному захопленні водних об'єктів, недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші правопорушення щодо використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів.

Статтею 111 Водного кодексу України передбачено, що підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов'язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Наказом ОСОБА_2 охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009 (зареєстровано в ОСОБА_2 юстиції України 14.08.2009 за № 767/16783) затверджено ОСОБА_5 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, відповідно до п. 9.1 якої (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), грн, здійснюється за формулою Зсам = 100 х W х Тар, де W - об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), м3; Тар - розмір, грн/100 м3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої ст. 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення (для води з лиманів - розмір, грн/100 м3, аналогічний ставці збору за спеціальне використання поверхневих вод для показника «Інші водні об'єкти», встановленої ст. 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення).

Відповідно до п. 9.2 вказаної ОСОБА_5 фактичний об'єм води, що використана самовільно без дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), визначається на основі даних: первинної документації, статистичної звітності, ліміту забору та використання води, індивідуальних норм водоспоживання та водовідведення або довідки суб'єкта господарювання за підписом керівництва, завіреної печаткою.

Як вбачається із матеріалів справи, Державною екологічною інспекцією у Львівській області було проведено розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням відповідачем водних ресурсів при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)) відповідно до вищезазначеної методики № 389 від 20.07.2009 із використанням об'єму води, що використана самовільно без дозвільних документів на користування надрами 494 800 куб.м. та 187 000 куб.м., який визначений на основі довідки Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Борокського місця провадження діяльності № 190 від 13.06.2013, яка підписана керівником суб'єкта господарювання та засвідчена печаткою, та води, що використана самовільно без чинного спеціального дозволу на водокористування 11 890 куб.м., який визначений на основі довідки Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Борокського місця провадження діяльності № 218 від 03.07.2013, яка підписана керівником суб'єкта господарювання та засвідчена печаткою, також розміру, аналогічного ставці збору за спеціальне використання води, встановленої ст. 325 Податкового кодексу України на дату виявлення порушення - 0, 4763 грн./м3.

Згідно здійсненого Державною екологічною інспекцією у Львівській області розрахунку розмір відшкодування збитків становить 33 040 457,70 грн., який відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Щодо посилання відповідача на те, що наказ ОСОБА_2 охорони навколишнього середовища України № 389 від 20.07.2009 «Про затвердження ОСОБА_5 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», який зареєстрований в ОСОБА_2 юстиції Укроаїни 14.08.2009 за № 767/16783, є таким, що суперечить Конституції України, прийнятий з перевищенням владних повноважень, що в свою чергу свідчить про незаконність та необґрунтованість розрахунку завданих державі збитків, суд зазначає, що до компетенції господарського суду не відносяться питання щодо конституційності чи неконституційності наказів ОСОБА_2 охорони навколишнього середовища України та встановлення правомірності їх прийняття, а тому господарський суд їх не розглядає.

Відповідач у своєму відзиві зазначає, що на момент спірних правовідносин діяв Податковий кодекс України, статтею 327 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) якого встановленого особливості обчислення збору при встановленні лімітів використання води. Так, у разі перевищення водокористувачами встановленого ліміту використання води збір обчислюється і сплачується у п`ятикратному розмірі виходячи з фактичних обсягів використаної води понад встановлений ліміт використання води, ставок збору та коефіцієнтів (п. 327.1 ст. 327 Податкового кодексу України). За відсутності у водокористувача дозволу на спеціальне водокористування із встановленими в ньому лімітами використання води збір справляється за весь обсяг використаної води, що підлягає оплаті як за понадлімітне використання (п. 327.3 ст. 327 Податкового кодексу України).

Пунктом 9.1.12 ст. 9 Податикового кодексу України встановлено, що до загальнодержавних податків та зборів відноситься збір за спеціальне використання води.

Відповідно до ст. 30 Водного кодексу України збори за спеціальне водокористування справляються з метою стимулювання раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів і включають рентну плату за спеціальне використання води та екологічний податок за скиди забруднюючих речовин у водні об'єкти, які встановлюються Податковим кодексом України.

Згідно ч. 2 ст. 111 Водного кодексу України відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків.

Одже, ст. 327 Податкового кодексу України встановлено збір, як загальнодержавний податок у підвищеному розмірі, а нормами Водного кодексу України та Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлена відповідальність за порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, а саме відшкодування збитків, заподіяних державі, розмір яких встановлюється відповідно до ОСОБА_5 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів (в редакції чинній на момент спірних правовідносин).

За таких обставин, суд вважає, що відповідач, в розумінні статей 33, 34 ГПК України належними та допустимими доказами заявлених до нього позовних вимог не спростував.

З огляду на вищезазначене, враховуючи встановлений факт забору та використання відповідачем в період з 08.08.2011 по 11.06.2013 підземних прісних вод без спеціального дозволу на користування надрами та в період з 19.06.2013 по 30.06.2013 без чинногого дозволу на спеціальне водокористування та обґрунтованість здійсненого розрахунку розміру збитків, заподіяних відповідачем внаслідок самовільного видобування підземних вод, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 32-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ) в дохід зведеного бюджету на розподільчий рахунок Тартаківської сільської ради № 0575, відкритий в УДКСУ в Сокальському районі за кодом класифікації доходів бюджету 24062100, МФО 825014, код ЄДРПОУ 040 457 (тридцять три мільйони сорок тисяч чотириста п'ятдесят сім) грн. 70 коп. збитків.

3. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ) в дохід Державного бюджету України 206 700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено: 10.11.2015.

Головуючий суддя О.О. Христенко

суддя Ю.В.Подоляк

суддя В.М.Антонова