ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Справа № 914/1476/16

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого - судді: Данко Л.С.,

Суддів: Галушко Н.А.,

Орищин Г.В.,

При секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "50х50", б/н від 11.08.2016 р. (вх. №ЛАГС 01-05/4146/16 від 23.08.2016 р.),

на рішення Господарського суду Львівської області від 04.08.2016 року

у справі № 914/1476/16 (суддя Кидисюк Р.А.),

порушеній за позовом

Позивача: Суб'єкта підприємницької діяльності - приватного підприємця ОСОБА_2, с. Тростянець, Миколаївського району, Львівської області,

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "50х50", м. Миколаїв, Львівської області,

Про стягнення основного боргу у розмірі 238486,00 грн., 4506,00 грн. - 3% річних, 18277,21 грн. інфляційних втрат та судові витрати (згідно уточнених (зменшених) позовних вимог за заявою позивача вх. № 3867/16 від 02.08.2016 р. /том І. а.с. 154/).

За участю представників сторін:

від апелянта/відповідача: уповноважений представник з належним чином оформленою довіреністю, договором та/або ордером - не прибув,

вільний слухач: гр. ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_1 від 18.11.1999 р.);

від позивача: ОСОБА_4 - п/к за довіреністю від 21.09.2016 р.

Права та обов'язки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 28 ГПК України представнику роз'яснені і зрозумілі. Заяв та клопотань про відвід суддів - не надходило.

Представник, який прибув в дане судове засідання, подав письмове клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2016 р., дану справу розподілено до розгляду колегії суддів: Данко Л.С. - головуючий суддя, судді: Орищин Г.В., Галушко Н.А. (том ІІ, а.с. 13).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.08.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "50х50", б/н від 11.08.2016 р. (вх. №ЛАГС 01-05/4146/16 від 23.08.2016 р.) прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 07.09.2016 р., про що сторони були належним чином, під розписку, повідомлені: апелянт/відповідач - 30.08.2016 р. рекомендованою поштою № 923 (том ІІ, а.с. 16), позивач - 31.08.2016 р. рекомендованою поштою № 585 (том ІІ, а.с. 17).

В судове засідання, яке відбулося 07.09.2016 р., від апелянта/відповідача - уповноважений представник не прибув, через канцелярію суду, 05.09.2016 р. подав клопотання про відкладення розгляду даної справи (том ІІ, а.с. 24). В апеляційній скарзі (том ІІ, а.с. 18-20) скаржник просить: рішення місцевого суду скасувати; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача 238486,00 грн. боргу, 18277,21 коп. інфляційних втрат та 4506,00 коп. - 3% річних відмовити повністю.

Представник позивача прибув, через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду подав Відзив на апеляційну скаргу (вх. № ЛАГС 01-04/6499/16 від 06.09.2016 р.)(том ІІ, а.с. 27-29), проти апеляційної скарги заперечив, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 07.09.2016 р. у справі № 914/1476/16 розгляд справи відкладено на 14.09.2016 р. (том ІІ, а. с. 45-46), про що учасники судового процесу повідомлені у порядку визначеному Інструкцією з діловодства в господарських судах України (том ІІ, а.с. 46/зворот).

У судове засідання, яке відбулося 14.09.2016 р., від апелянта/відповідача прибули два (2) уповноважених представники (Штинда О.В. - п/к за довіреністю б/н від 13.06.2016 р. та Лозинський Д.С. - п/к за довіреністю від 13.07.2016 р.), через канцелярію суду, 14.09.2016 р. подали додаткові Письмові пояснення до апеляційної скарги (том ІІ, а.с. 47-49), апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, надали усні пояснення по суті апеляційної скарги та в частині поданих ними Письмових пояснень до апеляційної скарги, копію зазначених Пояснень вручили представнику позивача під розписку (том ІІ, а.с. 47), заперечили проти доводів позивача, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просили рішення місцевого суду скасувати; прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача 238486,00 грн. боргу, 18277,21 коп. інфляційних втрат та 4506,00 коп. - 3% річних - відмовити повністю, в основному, у зв'язку із пропуском шестимісячного строку позовної давності згідно ч. 5 ст. 315 ГК України.

Представник позивача прибув, отримав під розписку додаткові Письмові пояснення апелянта до апеляційної скарги, клопотав перед судом про надання йому часу на ознайомлення із викладеним у цих поясненнях, оскільки отримав їх лише у судовому засіданні.

У судовому засіданні, 14.09.2016 р. за участю представників апелянта та позивача, судом було оголошено перерву до 12.10.2014 р. на 10 год. 40 хв., про що представники апелянта та позивача повідомлені під розписку (том ІІ, а.с. 53).

В судове засідання, яке відбулося 12.10.2016 р., представники апелянта - не прибули, через канцелярію суду подали: клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № ЛАГС 01-05/4809/16 від 11.10.16) до набрання законної сили рішенням суду у справі № 914/2533/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "50х50" до Фізичної особи - приватного підприємця ОСОБА_2 про визнання договору № 3 від 13.01.2015 р. неукладеним (том ІІ, а.с. 54-55); клопотання від 12.10.2016 р. (вх. ЛАГС 01-05/4830/16) про продовження строку розгляду спору (том ІІ, а.с. 61); клопотання від 12.10.2016 р. (вх. ЛАГС 01-04/7413/16) про відкладення розгляду справи (том ІІ, а.с. 63).

Представник позивача в судове засідання 12.10.2016 р. прибув, проти апеляційної скарги заперечив, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Разом з тим, просить відхилити за безпідставністю клопотання скаржника про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 914/2533/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "50х50" до Суб'єкта підприємницької діяльності - приватного підприємця ОСОБА_2 про визнання договору № 3 від 13.01.2015 р. неукладеним, а клопотання апелянта, що стосується відкладення розгляду справи покладає на вирішення суду.

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 12.10.2016 р. у справі № 914/1476/16 продовжено строк розгляду спору та розгляд справи відкладено на 26.10.2016 р. (том ІІ, а. с. 68-69), про що учасники судового процесу повідомлені у порядку визначеному Інструкцією з діловодства в господарських судах України (том ІІ, а.с. 69/зворот).

20.10.2016 р. згідно поданого клопотання (вх. № ЛАГС 01-04/7623/16 від 20.10.2016 р.) представник ТзОВ "50х50" Озга О.Р. (довіреність від 05.10.2016 р.) ознайомився з матеріалами даної справи, що підтверджується його особистим написом на вказаному клопотанні.

Апелянт/відповідач у судове засідання, яке відбулося 26.10.2016 р. повноважного представника не направив, прибув гр. ОСОБА_3 (паспорт МО№ 773551 від 18.11.1999 р.) без довіреності від юридичної особи ТзОВ "50х50", останній був присутнім у залі судового засідання.

Скаржник в апеляційній скарзі просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення місцевого суду скасувати і прийняти нове рішення, яким рішення місцевого суду скасувати; прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Згідно клопотання про зупинення провадження у справі (вх. № ЛАГС 01-05/4810/16 від 11.10.16) апелянт просить зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 914/2533/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "50х50" до Фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_2 про визнання договору № 3 від 13.01.2015 р. неукладеним (том ІІ, а.с. 54-55).

Представник позивача прибув, проти апеляційної скарги заперечив, надав пояснення аналогічні викладеному у Відзиві на апеляційну скаргу, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення та просить суд відхилити за безпідставністю клопотання скаржника про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 914/2533/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "50х50" до Фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_2 про визнання договору № 3 від 13.01.2015 р. неукладеним.

Враховуючи, що сторін не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а також, що сторони своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 914/1476/16, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 25.08.2016 р. апеляційну скаргу ТзОВ "50х50" (вх. №ЛАГС 01-05/4146/16 від 23.08.2016 р.) прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 07.09.2016 р., про що сторони були належним чином, під розписку, повідомлені: апелянт/відповідач - 30.08.2016 р. рекомендованою поштою № 923(том ІІ, а.с. 16), позивач - 31.08.2016 р. рекомендованою поштою № 585 (том ІІ, а.с. 17).

Ухвалою суду від 12.10.2016 р. по даній справі, за клопотанням скаржника (том ІІ, а.с. 61) продовжено строк розгляду спору та за клопотанням апелянта (том ІІ, а.с. 63) розгляд справи відкладено на 26.10.2016 р., про що сторін було належним чином повідомлено, згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України (том ІІ, а.с. 69/зворот).

20.10.2016 р. згідно поданого клопотання (вх. № ЛАГС 01-04/7623/16 від 20.10.2016 р.) представник ТзОВ "50х50" Озга О.Р. (довіреність від 05.10.2016 р.) ознайомився з матеріалами даної справи, про що свідчить особистий запис представника на клопотанні.

Слід зазначити, що ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.10.2016 р. участь повноважних представників сторін по даній справі (том ІІ, а.с. 68-69) обов'язковою не визнавалась.

Згідно, норм чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представника скаржника бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засіданні.

Відповідно до Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом ДСАУ № 28 від 20.02.2013 р., перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена. Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам або іншим учасникам судового процесу (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 13.08.08р. № 01-8/482).

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції на адресу сторін у даній справі ухвалу про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення справи до розгляду було надіслано сторонам з повідомленням про вручення (том ІІ, а.с. 16, 17), ухвали суду про відкладення розгляду даної справи, у порядку передбаченому Інструкцією з діловодства в господарських судах України, що підтверджується штампом суду з відміткою про відправку документа (том ІІ, а. с. 46/зворот та 69/зворот).

Відтак, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що сторони по даній справі були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Розглянувши клопотання заявника про зупинення провадження у справі (вх. № ЛАГС 01-05/4809/16 від 11.10.2016 р.)(том ІІ, а.с. 54-55) до набрання законної сили рішенням суду у справі № 914/2533/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "50х50" до Суб'єкта підприємницької діяльності - приватного підприємця ОСОБА_2 про визнання договору № 3 від 13.01.2015 р. неукладеним, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні цього клопотання слід відмовити, з огляду на наступне.

Статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

У пункті 3.16 постанови Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Як вбачається з поданого заявником до клопотання про зупинення провадження у даній справі - ухвали Господарського суду Львівської області (том ІІ, а.с. 56-58), то провадження у справі № 914/2533/16 за позовом ТзОВ "50х50" до СПД-ФОП ОСОБА_2 про визнання договору № 3 від 13.01.2015 р. неукладеним, порушено - 05.10.2016 р., в той час, коли рішення у справі № 914/1476/16, яке є предметом оскарження у даній справі, було постановлено місцевим господарським судом - 04.08.2016 р. (том ІІ, а.с. 4, 5-9), відповідно до частини першої статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Колегією суддів встановлено, що у період розгляду справи № 914/1476/16 судом першої інстанції, та, на дату постановлення місцевим судом рішення у справі № 914/1476/16 - 04.08.2016 р., скаржник заяв та клопотань про те, що договір № 3 від 13.01.2015 р. є неукладеним - не подавав, своїх заперечень на позов вказаними обставинами не обгрунтовував (том І, а.с. 69-71, 72-73, 140-142), в т.ч. останній не звертався із зустрічними позовними вимогами в цій частині. Такі докази в матеріалах справи відсутні.

На час постановлення судового рішення у справі № 914/1476/16 (04.08.2016 р.) ухвали місцевого суду у справі № 914/2533/16 від 05.10.2016 р. за позовом ТзОВ "50х50" до СПД-ФОП ОСОБА_2 про визнання договору № 3 від 13.01.2015 р. неукладеним не існувало, відтак, на думку колегії суддів, у разі, якщо вимоги скаржника у справі № 914/2533/16 про визнання договору № 3 від 13.01.2015 р. неукладеним будуть задоволені судом, і, рішення у цій справі набере законної сили, скаржник, не позбавлений буде права за своїм волевиявленням звернутися з вимогою до суду про перегляд рішення у справі № 914/1476/16 за нововиявленими обставинами у порядку та у спосіб визначений Розділом ХІІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "50х50" до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Львівської області (суддя Кидисюк Р.А.) 04.08.2016 року у справі № 914/1476/16 позов задоволено повністю (пункт перший резолютивної частини рішення). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "50х50" (81600, Львівська область, м. Миколаїв, вул. Болоня, 22, ідентифікаційний код 32991624) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 238486,00 грн. основного боргу, 4506,00 грн. 3% річних, 18277,21 грн. інфляційних втрат та 3919,05 грн. судового збору (пункт другий резолютивної частини рішення)(том ІІ, а.с. 4, 5-9).

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Львівської області від 04.08.2016 р. по справі № 914/1476/16 апелянт/відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю "50х50") звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том ІІ, а.с. 18-20), просить рішення Господарського суду Львівської області від 04.08.2016 р. у справі № 914/1476/16 скасувати (п. 1 прохальної частини апеляційної скарги), прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "50х50" про стягнення 238486,00 грн. основного боргу, 18277,21 грн. інфляційних нарахувань та 4506,00 грн. 3% річних відмовити у повному обсязі (п. 2 прохальної частини апеляційної скарги).

Апеляційну скаргу апелянт/відповідач обґрунтовує тим, що місцевий господарський суд при постановленні рішення неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, відтак вважає, що оспорювань рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт/відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що по-перше: 13.01.2015 р. між ТзОВ "50х50" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено Договір № 3 про надання транспортних послуг (абзац п'ятий зверху на першій (титульній) сторінці апеляційної скарги), що у відповідності до ч. 1 розділу «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» Договору № 3 від 13.01.2015 р. вартість послуг, що надаються Виконавцем, вказується у рахунках, які надсилаються Замовнику, а ч. 2 цього розділу передбачено, що за надані транспортні послуги Замовник здійснює оплату протягом 15-ти банківських днів після отримання оригіналів документів (рахунку, податкової накладної, акту виконаних робіт), а так як позивач необхідні документи передбачені ч. 2 розділу «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця», а саме: Актів №№ 7, 8 і 22 приймання-здачі виконаних робіт відповідачу не надав, відтак у відповідача/апелянта були відсутні достатні підстави для оплати за Актами №№ 7, 8 і 22 приймання-здачі виконаних робіт.

В апеляційній скарзі, апелянт стверджує, що місцевий господарський суд, безпідставно, не застосував до спірних правовідносин наслідки спливу шестимісячного строку позовної давності за заявою відповідача передбаченого ч. 5 ст. 315 ГК України, які спливли ще 28.05.2016 р. за Актами приймання-здачі робіт: № 2 від 03.08.2015 р., № 4 від 04.08.2015 р., № 6 від 05.08.2015 р., № 16 від 10.08.2015 р., № 18 від 11.08.2015 р., № 19 від 11.08.2015 р., № 21 від 12.08.2015 р., № 23 від 13.08.2015 р., № 24 від 13.08.2015 р., № 33 від 18.08.2015 р., № 37 від 21.08.2015 р., № 39 від 24.08.2015 р., № 43 від 25.08.2015 р., № 46 від 26.08.2015 р., № 51 від 29.08.2015 р., № 2 від 01.09.2015 р., № 4 від 02.09.2015 р., № 7 від 03.09.2015 р., № 12 від 07.09.2015 р., № 17 від 08.09.2015 р., № 20 від 09.09.2015 р., № 25 від 11.09.2015 р., № 26 від 12.09.2015 р., № 29 від 14.09.2015 р., № 35 від 17.09.2015 р., № 39 від 19.09.2015 р., № 42 від 22.09.2015 р., № 44 від 23.09.2015 р., № 47 від 24.09.2015 р., № 52 від 26.09.2015 р., № 62 від 28.09.2015 р., № 63 від 28.09.2015 р., № 65 від 29.09.2015 р., № 67 від 30.09.2015 р., № 4 від 02.10.2015 р., № 11 від 06.10.2015 р., № 19 від 09.10.2015 р., № 22 від 12.10.2015 р., № 26 від 15.10.2015 р., № 34 від 21.10.2015 р., № 35 від 21.10.2015 р., № 6 від 04.11.2015 р., № 7 від 05.11.2015р., № 22 від 13.11.2015 р., а позовна заява подана 30.05.2016 р. (згідно поштового штемпелю Миколаївського УППЗ Львівської області).

Крім того, скаржник вважає, що місцевий суд зобов'язаний був обчислювати строк позовної давності стосовно кожного конкретного акту виконаних робіт окремо, а так як суд не застосував до даних правовідносин наслідків пропуску позивачем строків позовної давності передбаченої ч. 5 ст. 315 ГК України, вважає рішення місцевого суду незаконним.

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги (том ІІ, а.с. 47-49) апелянт покликається, зокрема, на те, що часткова оплата боржником платежів не свідчить про переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу, та вважає акт звірки взаєморозрахунків неналежним доказом заборгованості згідно із Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки не є первинним документом, який би підтверджував факт здійснення господарської операції.

Колегією суддів встановлено, що апелянт/відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "50х50" є юридичною особою, місцезнаходження юридичної особи: п. і. 81600, Львівська обл., Миколаївський район, м. Миколаїв, вул. Болоня, 22, юридичній особі присвоєно ідентифікаційний код № 32991624, номер свідоцтва платника ПДВ: 100161805, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань виданого станом на 11.07.2016 р. (том ІІ, а.с. 68-74).

Позивач: ОСОБА_2 є Суб'єктом підприємницької діяльності - приватним підприємцем, йому присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_2, свідоцтво платника НОМЕР_3, місце знаходження СПД-ФОП ОСОБА_2 - АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів даної справи, позивач звернувся до Господарського суду Львівської області з позовною заявою вх. № 1547 від 01.06.2016 р. (том І, а.с. 6-8), яку разом із доданими до неї документами, надіслав по-пошті - 30.05.2016 р. (том І. а.с. 68), просить стягнути з відповідача на свою користь основного боргу у розмірі 248756,00 грн., 4783,00 грн. - 3% річних, 19263,00 грн. інфляційних втрат та судові витрати (п. 2 прохальної частини позовної заяви).

Крім того, 02.08.2016 року через канцелярію місцевого суду позивач подав заяву про Уточнення позовних вимог (вх. № 3867/16 від 02.08.2016 р.) (том І, а.с. 154), просить стягнути з відповідача на свою користь 238486,00 грн. основного боргу, 4506,00 грн. - 3% річних, 18277,21 грн. інфляційних втрат (п. 2 прохальної частини заяви про уточнення позовних вимог).

Місцевим судом встановлено, що заява позивача про уточнення позовних вимог (вх. № 3867/16 від 02.08.2016 р.), по суті є заявою про зменшення позовних вимог, оскільки позивач, у порівнянні до раніше заявлених позовних вимог, у цій заяві просить стягнути з відповідача 238486,00 грн. основного боргу, 4506,00 грн. 3 % річних, 18277,21 грн. інфляційних нарахувань. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Передбачені частиною 4 статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Слід також зазначити, що ГПК України, зокрема, статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи із змісту, а також із змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову; чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог; чи

- об'єднання позовних вимог; чи

- зміну предмета або підстав позову.

У даному конкретному випадку, місцевий суд прийшов до правомірного висновку про те, що заявою про уточнення позовних вимог позивач зменшив розмір вимог майнового характеру та прийняв цю заяву до розгляду. Належить зазначити, що заява про уточнення позовних вимог була скерована на адресу відповідача по-пошті 29.07.2016 р., що підтверджується Описом вкладення у цінний лист (том І, а.с. 156) та фіскальним чеком (том І. а.с. 155).

З матеріалів даної справи вбачається, не заперечується ні позивачем, ні апелянтом в апеляційній скарзі та встановлено місцевим господарським судом, що 13 січня 2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "50х50" (Відповідач - по справі, Замовник - за договором) Суб'єктом підприємницької діяльності - приватним підприємцем (за текстом договору - ФОП) ОСОБА_2 (Позивач - по справі, Виконавець - за договором) було укладено Договір № 3 (далі за текстом - Договір)(том І. а.с. 16).

Зазначений вище правочин укладено сторонами у письмовій формі єдиного документа, підписано уповноваженими представниками двох сторін, їх підписи посвідчено печатками сторін, що відповідає приписам ст.181 ГК України, ст.ст. 207, 208 ЦК України, в силу статті 204 ЦК України є правомірним правочином, оскільки зворотнього перед судом сторонами, зокрема, апелянтом не доведено належними і допустимими доказами.

Відповідно до розділу Договору «Предмет Договору», замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов'язки по виконанню транспортних послуг.

У розділі зазначеного Договору «Обов'язки Виконавця» сторони передбачили, що виконавець приймає на себе обов'язки по виконанню транспортних послуг. У розділі Договору «Обов'язки Замовника», що замовник оплачує роботу виконавця в розмірах і в строки, погоджених між сторонами.

У розділі Договору «Умови перевезення» сторони за Договором погодили, що умови перевезення регулюються правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом України, Статутом автомобільного транспорту України, правилами міжміських перевезень та іншими нормативними документами.

В розділі Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» зазначено, що вартість послуг, що надаються виконавцем, вказується в рахунках, які надсилаються замовнику (абзац перший цього розділу). За надані транспортні послуги замовник здійснює оплату протягом 15-ти банківських днів після отримання оригінальних документів (рахунку, податкової накладної, акту виконаних робіт) (абзац другий цього розділу), та, що платежі по цьому Договору згідно рахунків, здійснюються шляхом перерахування коштів на р/р виконавця або готівкою (абзац третій цього розділу).

Відповідальність сторін сторони передбачили у розділі «Відповідальність сторін», у розділі Договору «Форс-мажор» - підстави звільнення від відповідальності за часткове або повне невиконання обов'язків по даному Договору.

Термін дії цього договору встановлюється з 13 січня по 31 грудня 2015 року (абзац перший розділу договору «Інші умови»).

Зазначений вище Договір підписано повноважними представниками двох сторін їх підписи посвідчено печатками сторін за Договором.

Надавши правову оцінку умовам вищезазначеного Договору, колегія суддів приходить до висновку, що за своїми основними та другорядними (не основними) ознаками Договір № 3 від 13 січня 2015 року є договором транспортного експедирування, не зважаючи на найменування цього правочину сторонами «Договором № 3».

У статті 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004р. № 1955-ІУ (із змінами і доповненнями, чинними на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що:

транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування;

клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, враховуючи плату експедитору;

перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником;

учасники транспортно-експедиторської діяльності - клієнти, перевізники, експедитори, транспортні агенти, порти, залізничні станції, митні брокери та інші особи, що виконують роботи (надають послуги) при перевезенні вантажів.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають при транспортному експедируванні вантажів усіма видами транспорту, крім трубопровідного (стаття 2 Закону).

Відповідно до статті 316 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Аналогічні приписи містить ст. 929 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), а частиною 2 зазначеної статті визначено, що Положення Глави 65 ЦК України поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Правовідносини сторін згідно ст. 316 ГК України, ст. 929 ЦК України та самого Договору № 3 від 13 січня 2015 року полягають в організації перевезення та наданні послуг, пов'язаних з перевезенням на відміну від правовідносин саме перевезення.

Слід зазначити, що умови транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативними правовими актами (ч. 3 ст. 929 ЦК України).

Як випливає з умов Договору № 3 від 13 січня 2015 року Позивач, який за Договором іменується «Виконавцем», фактично є Перевізником, а Товариство з обмеженою відповідальністю "50х50" (Відповідач/апелянт) - Замовником (том І, а.с. 16).

Зазначений Договір № 3 є двостороннім (Виконавець, Замовник) та регулює взаємини сторін при виконанні перевізником по плануванню, організації перевезень і транспортно-експедиторському обслуговуванню вантажів з перевезення вантажу по території України, а також при розрахунках за виконані послуги.

Частинами 1, 2 статті 929 ЦК України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Положення Глави 65 ЦК України поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Організація безпосередньо самих перевезень вантажів за договором транспортного експедирування регулюється нормативно-правовими актами України перевезення вантажів.

За договором перевезення вантажу (ст. 909 ЦК України) одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Слід зазначити, що основною особливістю та відмінністю договору перевезення від договору транспортного експедирування та інших правочинів є те, що він є трьохстороннім договором (Відправник, Перевізник, Одержувач) (постанова Вищого господарського суду України від 24.02.2010 р. у справі № 11/237).

Договір транспортного експедирування, правовідносини за яким регулюються статтею 316 ГК України та статтями Глави 65 ЦК України та договір перевезення вантажів, правовідносини за яким регулюються статтями Глави 64 ЦК України є суть різними договорами як за предметом, так і за істотними умовами цих правочинів, регулюються різними нормами чинного законодавства, відтак спеціальні строки позовної давності визначені статтею 925 ЦК України та п. 6 ч. 2 ст. 258 ЦК України та стосуються саме перевезення вантажу на правовідносини, що випливають із договору транспортного експедирування, які полягають в організації перевезення та наданні інших послуг, пов'язаних з перевезенням, не поширюються.

Вказана правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 24.02.2010 р. № 11/237, від 22 листопада 2011 р. № 5015/1094/11, від 17 квітня 2012 р. у справі № 1/93/5022-1253/2011, від 22.04.2015 р. № 925/2156/14, від 08.07.2016 р. № 916/3943/15.

Апелянт/відповідач в апеляційній скарзі, письмових поясненнях до апеляційної скарги, неодноразово, посилається на те, що місцевим судом не враховано, що позивачем подано позов до суду із пропуском шестимісячного строку встановленого ч. 5 ст. 315 ГК України.

Частиною 5 ст. 315 ГК України передбачено, що для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як встановлено колегією суду, в нашому випадку, спір виник між Виконавцем/перевізником та Замовником за двостороннім договором транспортного експедирування, а не між Вантажовідправником, Вантажоодержувачем та Перевізником, що є обов'язковим за договором перевезення, відтак посилання апелянта/відповідача в апеляційній скарзі на те, що місцевим судом не враховано пропуску позивачем строків визначених ч. 5 ст. 315 ГК України є безпідставним.

На правовідносини, які виникли між Виконавцем та Замовником за Договором № 3 від 13 січня 2015 року поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга скаржника в частині, що стосується пропуску позивачем шестимісячного строку позовної давності встановленої ч. 5 ст. 315 ГК України є необґрунтованою та такою, що не заслуговує на увагу суду.

Як зазначено вище у цій постанові, 13.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "50х50" (Замовник) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (Виконавець) було укладено Договір № 3 (далі за текстом - Договір) про надання транспортних послуг, відповідно до умов якого, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе обов'язки по виконанню транспортних послуг, а Замовник оплачує роботу Виконавця в розмірах і в строки, погоджених між сторонами.

На виконання вищенаведених умов Договору № 3 від 13.01.2015 р. позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 258986,00 грн., що підтверджується Актами здачі-приймання виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р., які, одночасно є відповідними Рахунками, а саме: Актом № 2 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 2 від 03.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 4 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 4 від 04.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 6 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 6 від 05.08.2015 р. на суму 9000,00 грн., Актом № 16 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 16 від 10.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 18 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 18 від 11.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 19 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 19 від 11.08.2015 р. на суму 4626,00 грн., Актом № 21 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 21 від 12.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 23 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 23 від 13.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 24 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 24 від 13.08.2015 р. на суму 8960,00 грн., Актом № 33 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 33 від 18.08.2015 р. на суму 4620,00 грн., Актом № 37 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 37 від 21.08.2015 р. на суму 9000,00 грн., Актом № 39 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 39 від 24.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 43 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 43 від 25.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 46 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 46 від 26.08.2015 р. на суму 9000,00 грн., Актом № 51 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 51 від 29.08.2015 р. на суму 4480,00 грн., Актом № 2 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 2 від 01.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 4 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 4 від 02.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 7 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 7 від 03.09.2015 р. на суму 4200,00 грн., Актом №10 приймання-здачі виконаних робіт/Рахунок № 10 від 04.09.2015 р. на суму 4500,00 грн.; Актом № 11 від 05.09.2015 р. /Рахунок № 11 від 05.09.2015 р. на суму 4500,00 грн.; Актом № 12 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 12 від 07.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 17 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 17 від 08.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 20 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 20 від 09.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 25 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 25 від 11.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 26 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 26 від 12.09.2015 р. на суму 5270,00 грн., Актом №29 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 29 від 14.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 35 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 35 від 17.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 39 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 39 від 19.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 42 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 42 від 22.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 44 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 44 від 23.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 47 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 47 від 24.09.2015 р. на суму 9000,00 грн., Актом № 52 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 52 від 26.09.2015 р. на суму 4800,00 грн., Актом № 62 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 62 від 28.09.2015 р. на суму 4800,00 грн., Актом № 63 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок №63 від 28.09.2015 р. на суму 4650,00 грн., Актом № 65 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок №65 від 29.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 67 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 67 від 30.09.2015 р. на суму 9600,00 грн., Актом № 4 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 4 від 02.10.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 11 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 11 від 06.10.2015 р. на суму 5040,00 грн., Актом № 19 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 19 від 09.10.2015 р. на суму 7270,00 грн., Актом № 22 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 22 від 12.10.2015 р. на суму 5115,00 грн., Актом № 26 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 26 від 15.10.2015 р. на суму 4480,00 грн., Актом № 34 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 34 від 21.10.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом №35 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 35 від 21.10.2015 р. на суму 5115,00 грн., Актом № 6 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 6 від 04.11.2015 р. на суму 4500,00 грн., Актом № 7 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 7 від 05.11.2015 р. на суму 9000,00 грн., Актом № 22 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 22 від 13.11.2015 р. на суму 5115,00 грн., Актом № 7 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок №7 від 07.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., Актом № 18 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 18 від 11.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., Актом № 22 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 22 від 15.12.2015 р. на суму 5115,00 грн. (том І. а.с. 17-64, 190-289), які підписані представниками обох сторін за Договором, їх підписи посвідчено печатками, без будь-яких застережень.

Колегією суддів встановлено, що факт надання позивачем транспортно-експедиційних послуг відповідачу з перевезення вантажу автомобільним транспортом підтверджується Товарно-транспортними накладними (ТТН): б/н від 15.12.2015 р., б/н від 11.12.2015 р., б/н від 07.12.2015 р., б/н від 13.11.2015 р., б/н від 05.11.2015 р., б/н від 04.11.2015 р., б/н від 21.10.2015 р. (автомобіль Рено НОМЕР_4, причіп НОМЕР_5, за маршрутом: Ямниця - Тухолька, водій ОСОБА_2) та б/н від 21.10.2015 р. (автомобіль Маджум 480 НОМЕР_6, причіп НОМЕР_7 водій ОСОБА_9), б/н від 15.10.2015 р., б/н від 12.10.2015 р., б/н від 09.10.2015 р., б/н від 04.10.2015 р., б/н від 02.10.2015 р., № 000463 від 30.09.2015 р., № 000462 від 29.09.2015 р., № 000474 від 28.09.2015 р., № 000475 від 28.09.2015 р., № 000461 від 26.09.2015 р., № 000458 від 24.09.2015 р., № 000473 від 23.09.2015 р., № 000457 від 22.09.2015 р., № 000455 від 19.09.2015 р., № 000454 від 17.09.2015 р., № 000452 від 14.09.2015 р., № 000469 від 12.09.2015 р., № 000451 від 11.09.2015 р., б/н від 09.09.2015 р., № 000467 від 08.09.2015 р., б/н від 07.09.2015 р., б/н від 05.09.2015 р., № 000466 від 04.09.2015 р., б/н від 03.09.2015 р., № 000464 від 02.09.2015 р., б/н від 01.09.2015 р., б/н від 29.08.2015 р., б/н від 26.08.2015 р., б/н від 25.08.2015 р., б/н від 24.08.2015 р., б/н від 21.08.2015 р., б/н від 18.08.2015 р., б/н від 13.08.2015 р. (автомобіль Рено НОМЕР_4 причіп НОМЕР_5, за маршрутом: Ямниця-Тухолька, водій ОСОБА_2.), б/н від 13.08.2015 р., б/н від 12.08.2015 р., б/н від 11.08.2015 р. (автомобіль Маджум 480 НОМЕР_6, причіп НОМЕР_7 за маршрутом: Ямниця - Новояворівськ, водій ОСОБА_9), б/н від 11.08.2015 р. (автомобіль Рено НОМЕР_4 причіп НОМЕР_5 за маршрутом: Ямниця - Тухолька, водій ОСОБА_2), б/н від 10.08.2015 р., б/н від 05.08.2015 р., б/н від 04.08.2015 р., б/н від 03.08.2015 р. (том І, а.с.85-133), які підписані вантажоотримувачами без будь-яких застережень.

З актів приймання-здачі виконаних робіт, які є одночасно і відповідними рахунками з тими самими номерами, про що зазначено вище у цій постанові, які складено за період з 01.08.2015 р. по 01.01.2016 р. (том І, а.с. 17-64, 190-289) вбачається, що сторони підтвердили надані послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом в сумі 258986,00 грн.

Платіжними дорученнями від 04.12.2015 р. відповідач, частково за надані позивачем послуги за серпень 2015 р. розрахувався на суму 10230,00 грн., що підтверджує банківською випискою по рахунку (том І, а.с. 65), відтак заборгованість відповідача перед позивачем станом на час подання позову складала 248756,00 грн. Відповідно до прийнятої судом заяви (вх. № 3867/16 від 02.08.2016 року) про уточнення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 238486,00 грн. основного боргу, з тих підстав, що основна заборгованість за актами виконаних робіт за серпень 2015 року була частково відповідачем погашена 11.12.2015 р. та 22.01.2016 р. на суму на суму 22500, 00 грн., що підтверджує банківськими виписками 11.12.2015 р. та від 22.01.2016 р. (том І, а.с. 66 та а.с. 189). Часткова оплата відповідачем позивачу коштів за надані транспортні послуги з перевезення вантажів підтверджується банківськими виписками (том І, а.с. 65, 66, 84, 167-189).

Отже предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача, за згідно заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог: 238486,00 грн. основного боргу, та перерахованих відповідно до суми зменшеного основного боргу, 4506,00 грн. - 3% річних та 18277,21 грн. - інфляційних втрат, з тих підстав, що відповідач в повному обсязі не виконав своїх зобов'язань щодо оплати за надані позивачем послуги згідно умов Договору № 3 від 13.01.2015 р.

В даному випадку належить зазначити, що визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами.

Дії сторін за Договором № 3 від 13.01.2015 р. свідчать про те, що договір № 3 від 13.01.2015 р. фактично було укладено та його умови виконувалися сторонами.

При цьому позовна вимога про визнання правочину неукладеним не відповідає передбаченим законом способам захисту цивільних прав та охоронюваних законом інтересів (постанова Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (п. 8), постанова пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 р. № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Підставами виникнення цивільних праа та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали Договір № 3 від 13.01.2015 р., який за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування, у зв'язку із чим набули взаємних прав і обов'язків.

Частинами 1, 2 статті 929 ЦК України передбачено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Положення Глави 65 ЦК України поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Організація безпосередньо самих перевезень вантажів за договором транспортного експедирування регулюється нормативно-правовими актами України перевезення вантажів.

Згідно із положеннями частин першої та третьої статті 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Виходячи із приписів ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу, ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Пунктом 45 Статуту автомобільного транспорту Української РСР, який затвердженого постановою РМ Української РСР від 27.06.69р. № 401 (з наступними змінами і доповненнями) передбачено, що за договором перевезення вантажу автотранспортне підприємство або організація зобов'язуються доставити ввірений їм вантажовідправником вантаж до пункту призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Пунктом 47 Статуту автомобільного транспорту Української РСР, передбачено, що вантажовідправник повинен подати автотранспортному підприємству або організації на вантажі товарного характеру, що пред'являються до перевезення, товарно-транспортні накладні, а на вантажі нетоварного характеру … акти заміру (зважування).

Товарно-транспортна накладна є єдиним документом для списання товарно-матеріальних цінностей у вантажовідправника, оприбуткування їх у вантажоодержувача, а також для складського, оперативного та бухгалтерського обліку.

Вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей вказаних у товарно-транспортних документах.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, договору на перевезення, порушення норм перевезення вантажу - не встановлено, як і не встановлено не отримання вантажу вантажоодержувачами та/або будь-якими претензіями щодо перевезення, вказаного в Товарно-транспортних накладних (ТТН) вантажу: б/н від 15.12.2015 р., б/н від 11.12.2015 р., б/н від 07.12.2015 р., б/н від 13.11.2015 р., б/н від 05.11.2015 р., б/н від 04.11.2015 р., б/н від 21.10.2015 р. , б/н від 21.10.2015 р., б/н від 15.10.2015 р., б/н від 12.10.2015 р., б/н від 09.10.2015 р., б/н від 04.10.2015 р., б/н від 02.10.2015 р., № 000463 від 30.09.2015 р., № 000462 від 29.09.2015 р., № 000474 від 28.09.2015 р., № 000475 від 28.09.2015 р., № 000461 від 26.09.2015 р., № 000458 від 24.09.2015 р., № 000473 від 23.09.2015 р., № 000457 від 22.09.2015 р., № 000455 від 19.09.2015 р., № 000454 від 17.09.2015 р., № 000452 від 14.09.2015 р., № 000469 від 12.09.2015 р., № 000451 від 11.09.2015 р., б/н від 09.09.2015 р., № 000467 від 08.09.2015 р., б/н від 07.09.2015 р., б/н від 05.09.2015 р., № 000466 від 04.09.2015 р., б/н від 03.09.2015 р., № 000464 від 02.09.2015 р., б/н від 01.09.2015 р., б/н від 29.08.2015 р., б/н від 26.08.2015 р., б/н від 25.08.2015 р., б/н від 24.08.2015 р., б/н від 21.08.2015 р., б/н від 18.08.2015 р., б/н від 13.08.2015 р., б/н від 13.08.2015 р., б/н від 12.08.2015 р., б/н від 11.08.2015 р., б/н від 11.08.2015 р., б/н від 10.08.2015 р., б/н від 05.08.2015 р., б/н від 04.08.2015 р., б/н від 03.08.2015 р. (том І, а.с. 85-133).

Отже, позивач свої зобов'язання за Договором № 3 від 13.01.2015 р. виконав повністю, що підтверджується, товарно-транспортними накладними (ТТН)(том І. а.с. 85-133), актами приймання - здачі виконаних робіт, які одночасно є відповідними рахунками (том І, а.с. 17-64, 190-289), які долучені до матеріалів справи та підписані сторонами без зауважень та застережень.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що Акти приймання-здачі виконаних робіт згідно Договору № 3 від 13.01.2015 р., а саме: № 7 від 07.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., № 18 від 11.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., № 22 від 15.12.2015 р. на суму 5115,00 грн. та відповідні Рахунки на їх оплату № 7 від 07.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., № 18 від 11.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., №22 від 15.12.2015 р. на суму 5115,00 грн. виготовлені як єдиний документ, підписані представниками та скріплені печатками обох сторін, відтак, твердження апелянта/відповідача про невиконання позивачем своїх зобов'язань за договором щодо виставлення рахунків із зазначенням розмірів оплати за надані послуги за Актами № 7,18 і 22 приймання-здачі виконаних робіт, посилаючись на те, що позивач не виконав повністю своїх зобов'язань за договором не надавши рахунків із зазначенням розмірів оплати за надані послуги, колегією суддів до уваги не беруться.

Як вбачається з матеріалів даної справи, оплата наданих послуг відповідачем проведена в повному обсязі не була, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків складеним та підписаним сторонами станом на 31.12.2015 р., у зв'язку з чим позивач претензією б/н дата відправки 29.03.2016 р., яка була надіслана відповідачу по-пошті - 29.03.2016 р. цінним листом, що підтверджується Описом вкладення до цінного листа, який підписаний працівником поштового відділення та посвідчений штампом поштового зв'язку (Ф.107) та фіскальним чеком від 29.03.2016 р. (том І, а.с. 14, 15). Але відповідач залишив цю претензію без реагування.

Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом (ст. 931 ЦК України).

Відповідно до статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб'єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Факт надання послуг експедитора при перевезенні підтверджується транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних,авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування (ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»).

Місцевим судом встановлено, що відповідач, не заперечуючи факту надання позивачем обумовлених Договором № 3 від 13.01.2015 р. послуг за його замовленням, згідно вищезазначених ТТН (том І, а.с. 85-133) та актами приймання-здачі виконаних робіт, які одночасно є рахунками (том І, а.с. 17-64, 190-289), а також наявності простроченої заборгованості в сумі 238486,00 грн., не надав належних доказів проведення розрахунку в повному обсязі, відтак місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що прострочений борг відповідача перед позивачем в сумі 238486,00 грн. підлягає задоволенню.

Щодо покликань апелянта/відповідача про застосування до даних правовідносин шестимісячного строку позовної давності згідно з частиною 5 статті 315 ГК України, слід зазначити, що як зазначено вище у цій постанові, на правовідносини, які виникли між позивачем - Виконавцем та відповідачем - Замовником за Договором № 3 від 13 січня 2015 року, який за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування, поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), а не приписи визначені ч. 5 ст. 315 Господарського кодексу України, згідно яких, для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк, як стверджує апелянт.

Колегією суддів встановлено, що строк позовної давності про застосування наслідків спливу якого клопотав перед судом відповідач (п. 1 прохальної частини відзиву на позов)(том І. а.с. 69-71) та у заяві про застосування строків позовної давності (том І, а.с. 72-73), у даному випадку не сплив, тому відсутні підстави для застосування його наслідків за заявою скаржника/відповідача, а отже у суду відсутні підстави для відмови у задоволенні позову через сплив позовної давності.

Висновок місцевого суду про те, що частинами 1 та 3 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується, відтак суд відхилив заяву відповідача про застосування позовної давності до вимог щодо стягнення боргу згідно актів приймання-здачі виконаних робіт за серпень-листопад 2015 року, з посиланням на те, що оскільки часткова сплата боржником основного боргу, підписання уповноваженою посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків від 31.12.2015 р. свідчать про визнання боржником свого боргу та переривання перебігу позовної давності згідно приписів ст. 264 ЦК України та п.4.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", не є підставою для скасування судового рішення, враховуючи ту обставину, що на правовідносини, які виникли між Виконавцем та Замовником за Договором № 3 від 13 січня 2015 року поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), та який позивачем на час звернення з позовом до суду - не пропущено.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ст. 175 Господарського Кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Господарські зобов'язання між сторонами виникли на підставі Договору про надання транспортних послуг № 3 від 13.01.2015 року.

Частиною 1 статті 930 ЦК України передбачено, що договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Розділом Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» визначено, що вартість послуг, що надаються Виконавцем, вказується в рахунках, які надсилаються Замовнику. За надані транспортні послуги Замовник здійснює оплату протягом /дослівно «на протязі»/ 15-ти банківських днів після отримання оригінальних документів (рахунку, податкової накладної, акту виконаних робіт). Платежі по цьому Договору згідно рахунків, здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахункових рахунок Виконавця або готівкою.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобов'язання.

У розділі Договору "Відповідальність сторін" передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, що виникають з даного Договору сторони несуть відповідальність в межах, передбачених чинним законодавством України.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На правовідносини щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, які розраховані відповідно до ст. 625 ЦК України, поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Позивач, крім суми основного боргу, у заяві про уточнення /зменшення/ позовних вимог просить стягнути з відповідача на свою користь 4506,00 грн. - 3 % річних та 18277,21 грн. - інфляційних нарахувань, розрахованих згідно із ст. 625 ЦК України.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відсотки річних розраховуються за формулою: сума боргу * 3% річних * кількість днів прострочення/365 = 3% річних.

Колегією суддів встановлено, що за Актом № 18 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 18 від 11.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., який підписано представниками обох сторін 11.08.2015 р, право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 27.08.2015 р. по 25.05.2016 р. включно (в межах позовних вимог) - 273 дні прострочення (4500,00 грн. боргу *3%*273 дні прострочення/365 = 100,94 грн. = 101,00 грн.); за Актом № 19 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 19 від 11.08.2015 р. на суму 4626,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 523 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 27.08.2015 р. - 25.05.2016 р. - 273 дні прострочення (4626,00 грн. боргу*3%*273 дні прострочення/365, 3% річних=103,00 грн.); за Актом № 21 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 21 від 12.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 28.08.2015 р.- 25.05.2016 р. - 272 дні прострочення (розрахований вищенаведеним чином розмір 3% річних складає 100,00 грн.); за Актом № 23 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 23 від 13.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 29.08.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 271 день прострочення (3% річних - 100,00 грн.); за Актом № 24 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 24 від 13.08.2015 р. на суму 8960,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 29.08.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 271 день прострочення (3% річних - 199,00 грн.); за Актом № 33 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 33 від 18.08.2015 р. на суму 4620,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 03.09.2015 р. - по 25.05.2016 р. включно - 266 днів прострочення (3% річних - 101,00 грн.); за Актом № 37 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 37 від 21.08.2015 р. на суму 9000,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. І ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 07.09.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 262 дні прострочення (3% річних - 194,00 грн.); за Актом № 39 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 39 від 24.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 09.09.2015 р. - по 25.05.2016 р. включно - 260 днів прострочення (3% річних - 96,00 грн.); за Актом № 43 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 43 від 25.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 10.09.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 258 днів прострочення (3% річних - 95,00 грн.); за Актом № 46 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 46 від 26.08.2015 р. на суму 9000,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 11.09.2015 р. - по 25.05.2016 включно - 258 днів прострочення (3% річних - 190,00 грн.); за Актом № 51 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 51 від 29.08.2015 р. на суму 4480,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 14.09.2015 р. - по 25.05.2016 р. включно - 255 днів прострочення (3% річних - 94,00 грн.); за Актом № 2 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 2 від 01.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 17.09.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 252 дні прострочення (3% річних - 93,00 грн.); за Актом № 4 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 4 від 02.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача з 18.09.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 251 день прострочення (3% річних 92,00 грн.); за Актом № 7 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 7 від 03.09.2015 р. на суму 4200,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 19.09.2015 р. - по 25.05.2016 р. включно - 251 день прострочення (3% річних - 86,00 грн.); за актом № 10 приймання-здачі виконаних робіт/рахунок №10 від 04.09.2015 р. на суму 4500, 00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача з 19.09.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 251 день прострочення, 3% річних 92 грн.; за Актом приймання-здачі виконаних робіт/Рахунок № 11 від 05.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних у позивача виникло з 21.09.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 248 днів прострочення, 3% річних 91,00 грн.; за Актом № 12 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 12 від 07.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 23.09.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 246 днів прострочення (3% річних 91,00 грн.); за Актом № 17 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 17 від 08.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 24.09.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 245 днів прострочення (3% річних - 91,00 грн.); за Актом № 20 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 20 від 09.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 25.09.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 244 дні прострочення (3% річних - 91,00 грн.); за Актом № 25 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 25 від 11.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача з 28.09.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 241 день прострочення (3% річних 91,00 грн.); за Актом № 26 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 26 від 12.09.2015 р. на суму 5270,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 30.09.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 239 днів прострочення (3% річних - 104 грн.); за Актом № 29 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 29 від 14.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 30.09.2015 р. - по 25.05.2016 р. включно - 239 днів прострочення (3% річних - 88,00 грн.); за Актом № 35 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 35 від 17.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 03.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 236 днів прострочення (3% річних 87,00 грн.); за Актом № 39 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 39 від 19.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 06.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 233 днів прострочення (3% річних - 86 грн.); за Актом № 42 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 42 від 22.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 08.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 231 день прострочення (3% річних 85 грн.); за Актом № 44 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 44 від 23.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 09.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 230 днів прострочення (3% річних 85 грн.); за Актом № 47 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 47 від 24.09.2015 р. на суму 9000,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 10.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 229 днів прострочення (3% річних 169 грн.); за Актом № 52 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 52 від 26.09.2015 р. на суму 4800,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 13.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 226 днів прострочення (3% річних 90 грн.); за Актом № 62 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 62 від 28.09.2015 р. на суму 4800,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 14.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 225 днів прострочення (3% річних 88 грн.); за Актом № 63 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 63 від 28.09.2015 р. на суму 4650,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 14.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 225 днів прострочення (3% річних - 86 грн.); за Актом № 65 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 65 від 29.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 15.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 224 днів прострочення (3% річних 82 грн.); за Актом № 67 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 67 від 30.09.2015 р. на суму 9600,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 16.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 223 дні прострочення (3% річних 175 грн.); за Актом № 4 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 4 від 02.10.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 20.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 219 днів прострочення (3% річних 81 грн.); за Актом № 11 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 11 від 06.10.2015 р. на суму 5040,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 22.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 217 днів прострочення (3% річних 89 грн.); за Актом № 19 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 19 від 09.10.2015 р. на суму 7270,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 27.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 212 дні прострочення (3% річних 127 грн.); за Актом № 22 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 22 від 12.10.2015 р. на суму 5115,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 28.10.2015 р. по 25.05.2016 р. - 214 дні прострочення (3% річних 88 грн.); за Актом № 26 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 26 від 15.10.2015 р. на суму 4480,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 31.10.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 208 днів прострочення (3% річних 76 грн.); за Актом № 34 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 34 від 21.10.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 06.11.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 202 дні прострочення (3% річних 74,00 грн.); за Актом № 35 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 35 від 21.10.2015 р. на суму 5115,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 06.11.2015 р. по 25.05.2016 р. - 202 дні прострочення( 3% річних 84,00 грн.); за Актом № 6 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 6 від 04.11.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 20.11.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 188 днів прострочення (3% річних 69,00 грн.); за Актом № 7 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 7 від 05.11.2015 р. на суму 9000,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 21.11.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 187 днів прострочення (3% річних 138,00 грн.); за Актом № 22 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 22 від 13.11.2015 р. на суму 5115,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 30.11.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 178 днів прострочення (3% річних 75,00 грн.); за Актом № 7 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок №7 від 07.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 23.12.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 155 днів прострочення (3% річних 65,00 грн.); за Актом № 18 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 18 від 11.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з 28.12.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 150 днів прострочення (3% річних 63,00 грн.); за Актом № 22 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 22 від 15.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., право на нарахування 3% річних виникло у позивача, з урахуванням ч. 1 ст. 253 ЦК України, другого абзацу розділу Договору «Розмір та порядок оплати послуг Виконавця» з 31.12.2015 р. по 25.05.2016 р. включно - 147 днів прострочення (3% річних 61,00 грн.), що сумарно складає 4783,00 грн.

Отже, перерахувавши розмір 3% річних за кожним актом приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р./рахунком, окремо, колегія суддів приходить до висновку, що твердження апелянта/відповідача про те, що суд першої інстанції розрахував 3% річних від загального розміру боргу, який взято з акта звірки взаєморозрахунків від 31.12.2015 р., який не є первинним документом, є надуманим та не відповідає дійсності.

Колегією суддів також перевірено нарахування інфляційних втрат за спірний період та встановлено, що позивачем розраховано інфляційні втрати з урахуванням інфляції та дефляції: за серпень 2015 р. - 99,2% (газета «Урядовий кур'єр» № 165 від 09.09.2015 р.), за вересень 2015 р. - 102,3% (газета «Урядовий кур'єр» № 188 від 09.10.2015 р.),; за жовтень 2015 р. - 98,7% (газета «Урядовий кур'єр» № 209 від 10.11.2015 р.); за листопад 2015 р. - 102,0% (газета «Урядовий кур'єр» № 230 від 09.12.2015 р.),; за грудень 2015 р. - 100,7% (газета «Урядовий кур'єр» № 4 від 09.01.2016 р.); за січень 2016 р. - 100,9%; за лютий 2016 р. - 99,6%; за березень 2016 р. - 101,0%; за квітень 2016 р. 103,5%. При цьому до розрахунку інфляційних втрат не вбався індекс інфляції за травень 2016 р., оскільки останній не був офіційно встановлений на дату розрахунку позивачем суми, за кожним актом приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р./рахунком, окремо.

Індекс інфляції розраховується за формулою: сума боргу*індекс інфляції % - сума боргу = індекс інфляції.

Слід зазначити, що індекс інфляції за Актом № 18 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 18 від 11.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., на серпень 2015 р. не розраховувався, так як право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача з 27.08.2015 р.; відтак до суми боргу 4500,00 грн. застосовується індекс інфляції за вересень 2015 р. - квітень 2016 р. та складає (102,3%*98,7%*102,0%*100,7%*100,9%*99,6% *101,0%*103,5%) -108,95%),4500,00 грн. сума боргу*108,95%=4902,75 грн. - 4500,00 грн.= 402,75 грн.; за Актом № 19 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 19 від 11.08.2015 р. на суму 4626,00 грн. боргу*108,95% =5040,03-4626,00=414,00 грн.; за Актом № 21 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 21 від 12.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача з 28.08.2015 р., відтак за серпень 2015 р. інфляційні втрати - не нараховуються, за вересень 2015 р. - квітень 2016 р. індекс інфляції - 108,95%, інфляційні втрати (4500,00 грн. *108,95%=4902,75 грн.- 4500,00 грн.) = 402,75 грн.; за Актом № 23 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 23 від 13.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача з 29.08.2015 р., відтак за серпень 2015 р. інфляційні втрати - не нараховуються, за вересень 2015 р. - квітень 2016 р. середній індекс інфляції - 108,95%, інфляційні втрати (4500,00 грн.*108,95%=4902,75 грн. - 4500,00 грн.) = 402,75 грн.; за Актом № 24 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 24 від 13.08.2015 р. на суму 8960,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 29.08.2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 108,95%, інфляційні втрати (8960,00 грн. - сума боргу*108,95%=9761,92 - 8960,00 грн.) = 801,92 грн.; за Актом № 33 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 33 від 18.08.2015 р. на суму 4620,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 03.09.2015 р., до розрахунку береться борг як за повний місяць вересень 2015 р., а також індекс інфляції за цей же місяць, розрахований індекс інфляції за період вересень 2015 р. - квітень 2016 р. = 108,95%, інфляційні втрати = 414,00 грн.; за Актом № 37 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 37 від 21.08.2015 р. на суму 9000,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 07.09.2015 р., до розрахунку береться борг як за повний місяць вересень 2015 р., а також індекс інфляції за цей же місяць, за вересень 2015 р. - квітень 2016 р. = 108,95% (9000,00 грн.*108,95%=9805,50 грн.- 9000,00 грн.), інфляційні втрати = 805,50 грн.; за Актом № 39 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 39 від 24.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 09.09.2015 р., до розрахунку береться борг як за повний місяць вересень 2015 р., а також індекс інфляції за цей місяць, розрахований за вересень 2015 р. - квітень 2016 р. середній індекс інфляції - 108,95%, інфляційні втрати = 402,75 грн.; за Актом № 43 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 43 від 25.08.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 10.09.2015 р., до розрахунку береться борг як за повний місяць вересень 2015 р., а також індекс інфляції за цей місяць, розрахований за вересень 2015 р. - квітень 2016 р. середній індекс інфляції - 108,95%, інфляційні втрати = 402,75 грн.; за Актом № 46 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 46 від 26.08.2015 р. на суму 9000,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 11.09.2015 р., до розрахунку береться борг як за повний місяць вересень 2015 р., а також індекс інфляції за цей місяць, за вересень 2015 р. - квітень 2016 р. середній індекс інфляції 108,95%, інфляційні втрати = 805,50 грн.; за Актом № 51 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 51 від 29.08.2015 р. на суму 4480,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 14.09.2015 р., до розрахунку береться борг за як за повний місяць, а також індекс інфляції за цей місяць, розрахований індекс інфляції за вересень 2015 р. - квітень 2016 р. - 108,95% (4480,00 грн. боргу*108,95%=4880,96 грн. - 4480,00 грн.), інфляційні втрати = 400,96 грн.; за Актом № 2 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 2 від 01.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 17.09.2015 р., тобто у другій половині місяця, відтак за вересень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. середній індекс інфляції складає - 106,5% (98,7%*102,0%*100,7%*100,9%* 99,6%*101,0%*103,5%)(4500,00 грн.*106,5%=4792,50 грн. - 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 4 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 4 від 02.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача з 18.09.2015 р., відтак за вересень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. середній індекс інфляції - 106,50% (4500,00 грн.*106,5%= 4792,50 грн. - 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 7 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 7 від 03.09.2015 р. на суму 4200,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 19.09.2015 р., відтак за вересень індекс інфляції не розраховується, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. середній індекс інфляції - 106,5% (4200,00 грн.*106,5%=4473,00 грн.- 4200,00 грн.), інфляційні втрати 273,00 грн.; за Актом № 10 приймання-здачі виконаних робіт/рахунок № 10 від 04.09.2015 р. на суму 4500, 00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача з 19.09.2015 р., тобто після 15 числа місяця, відтак за вересень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. середній індекс інфляції - 106,5% (4500,00 грн.*106,5%=4792,50 грн.- 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом приймання-здачі виконаних робіт/Рахунок № 11 від 05.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат у позивача виникло з 21.09.2015 р., відтак за вересень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції складає 106,5% (4500,00 грн.*106,5%= 4792,50 грн. - 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 12 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 12 від 07.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 23.09.2015 р., відтак за вересень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4500,00 грн.*106,5%= 4792,50 грн. - 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 17 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 17 від 08.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 24.09.2015 р., відтак за вересень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4500,00 грн.*106,5%= 4792,50 грн. - 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 20 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 20 від 09.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 25.09.2015 р., відтак за вересень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4500,00 грн.*106,5%=4792,50 грн.- 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 25 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 25 від 11.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача з 28.09.2015 р., відтак за вересень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4500,00 грн.*106,5%= 4792,50 грн. - 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 26 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 26 від 12.09.2015 р. на суму 5270,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 30.09.2015 р., відтак за вересень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції складає 106,5% (5270,00 грн.*106,5%= 5612,55 грн. - 4500,00 грн.), інфляційні втрати 342,55 грн.; за Актом № 29 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 29 від 14.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 30.09.2015 р., відтак за вересень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4500,00 грн.*106,5%=4792,50 грн.- 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 35 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 35 від 17.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 03.10.2015 р., інфляційні втрати розраховуються як за повний місяць з урахуванням індексу інфляції за цей місяць, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4500,00 грн.*106,5%=4792,50 грн.- 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 39 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 39 від 19.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 06.10.2015 р., інфляційні втрати розраховуються як за повний місяць з урахуванням індексу інфляції за цей місяць, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4500,00 грн.*106,5%=4792,50 грн.- 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 42 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 42 від 22.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача з 08.10.2015 р., інфляційні втрати розраховуються як за повний місяць з урахуванням індексу інфляції за цей місяць, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4500,00 грн.*106,5%=4792,50 грн.- 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 44 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 44 від 23.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 09.10.2015 р., інфляційні втрати розраховуються як за повний місяць з урахуванням індексу інфляції за цей місяць, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4500,00 грн.*106,5%=4792,50 грн.- 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 47 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 47 від 24.09.2015 р. на суму 9000,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 10.10.2015 р., інфляційні втрати розраховуються як за повний місяць з урахуванням індексу інфляції за цей місяць, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (9000,00 грн.*106,5%=9585,00 грн.- 9000,00 грн.), інфляційні втрати 585,00 грн.; за Актом № 52 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 52 від 26.09.2015 р. на суму 4800,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 13.10.2015 р., інфляційні втрати розраховуються як за повний місяць з урахуванням індексу інфляції за цей місяць, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4800,00 грн.*106,5%=5112,00 грн.- 4800,00 грн.), інфляційні втрати 312,00 грн.; за Актом № 62 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 62 від 28.09.2015 р. на суму 4800,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 14.10.2015 р., інфляційні втрати розраховуються як за повний місяць з урахуванням індексу інфляції за цей місяць, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4800,00 грн.*106,5%=5112,00 грн.-4800,00 грн.), інфляційні втрати 312,00 грн.; за Актом № 63 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 63 від 28.09.2015 р. на суму 4650,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 14.10.2015 р., інфляційні втрати розраховуються як за повний місяць з урахуванням індексу інфляції за цей місяць, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4650,00 грн.*106,5%=4952,25 грн.- 4650,00 грн.), інфляційні втрати 302,25 грн.; за Актом № 65 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 65 від 29.09.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 15.10.2015 р., інфляційні втрати розраховуються як за повний місяць з урахуванням індексу інфляції за цей місяць, за жовтень 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 106,5% (4500,00 грн.*106,5%=4792,50 грн.- 4500,00 грн.), інфляційні втрати 292,50 грн.; за Актом № 67 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 67 від 30.09.2015 р. на суму 9600,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 16.10.2015 р., відтак за жовтень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за листопад 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції складає 107,90% (102,0%*100,7%*100,9%*99,6%*101,0%*103,5%)(9600,00 грн.*107,9%=10358,40 грн. - 9600,00 грн.), інфляційні втрати 758,40 грн.; за Актом № 4 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 4 від 02.10.2015 р. на суму 4500,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 20.10.2015 р., відтак за жовтень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за листопад 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 107,9% (4500,00 грн.*107,9%=4855,50 грн.- 4500,00 грн.), інфляційні втрати 355,50 грн.; за Актом № 11 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 11 від 06.10.2015 р. на суму 5040,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 22.10.2015 р., відтак за жовтень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за листопад 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 107,9% (5040,00 грн.*107,9%=5438,16 грн.- 5040,00 грн.), інфляційні втрати 398,16 грн.; за Актом № 19 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 19 від 09.10.2015 р. на суму 7270,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 27.10.2015 р., відтак за жовтень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за листопад 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 107,9% (7270,00 грн.*107,9%=7844,33 грн.- 7270,00 грн.), інфляційні втрати 574,33 грн.; за Актом № 22 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 22 від 12.10.2015 р. на суму 5115,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 28.10.2015 р., відтак за жовтень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за листопад 2015 р. - квітень 2015 р. індекс інфляції - 107,9% (5116,00 грн.*107,9%=5520,15 грн.- 5116,00 грн.), інфляційні втрати 404,15 грн.; за Актом № 26 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 26 від 15.10.2015 р. на суму 4480,00 грн., право на нарахування інфляційних втрат виникло у позивача, з 31.10.2015 р., відтак за жовтень 2015 р. індекс інфляції не розраховується, за листопад 2015 р. - квітень 2015 р. середній індекс інфляції - 107,9% (4480,00 грн.*107,9%=4833,92 грн.- 4480,00 грн.), інфляційні втрати 353,92 грн. Аналогічним чином було перераховано інфляційні втрати за: Актом № 34 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 34 від 21.10.2015 р. на суму 4500,00 грн., за Актом № 35 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 35 від 21.10.2015 р. на суму 5115,00 грн., за Актом № 6 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 6 від 04.11.2015 р. на суму 4500,00 грн., за Актом № 7 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 7 від 05.11.2015 р. на суму 9000,00 грн., за Актом № 22 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 22 від 13.11.2015 р. на суму 5115,00 грн., за Актом № 7 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок №7 від 07.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., за Актом № 18 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 18 від 11.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., за Актом № 22 приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р. Рахунок № 22 від 15.12.2015 р. на суму 5115,00 грн., та встановлено, що сумарно розмір інфляційних втрат за вищевказаними актами складає 18277,21 грн.

Перерахувавши розмір інфляційних втрат за кожним актом приймання-здачі виконаних робіт згідно договору № 3 від 13.01.2015 р./рахунком, окремо, колегія суддів приходить до висновку, що твердження апелянта/відповідача про те, що суд першої інстанції розрахував інфляційні втрати від загального розміру боргу, який взято з акта звірки взаєморозрахунків від 31.12.2015 р., який не є первинним документом, теж є надуманим та не відповідає дійсним обставинам справи.

Апелянт/відповідач оскаржуючи судове рішення, яким вимоги позивача (уточнені) задоволено, в т.ч. в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, не надав суду першої інстанції, та не долучив до апеляційної скарги, ні до письмових пояснень до апеляційної скарги, своїх розрахунків із зазначенням розмірів оплати за надані послуги.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 238486,00 грн. основного боргу, 4506,00 грн. - 3% річних, 18277,21 грн. - інфляційних нарахувань підлягають задоволенню.

Інші твердження апелянта/відповідача, які викладені в апеляційній скарзі та письмових поясненнях до апеляційної скарги, до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами даної справи.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень ст. 34 ГПК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, дослідивши всі обставини, що мають фактичне значення для вирішення даного спору, колегія суддів приходить до висновку, рішення Господарського суду Львівської області від 04.08.2016 р. у справі № 914/1476/16 - залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судовий збір за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32-34, 43, 44, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 04.08.2016 року у справі № 914/1476/16 - залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення місцевого суду в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.

26.10.2016 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 31.10.2016 р.