ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"10" листопада 2016 р. Справа № 911/5414/14

Суддя Антонова В.М., розглянувши скаргу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 26.09.2016 (вх. №254/16) у справі

за позовом Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Державного підприємства Санаторій Зорі України

про стягнення 1 706 135,36 грн

За участю представників:

від позивача (скаржника) ОСОБА_1 (дов. №01-39-433 від 19.09.2016);

від відповідача не зявилися;

від Соломянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не зявилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 05.03.2015 (суддя Антонова В.М.) у справі №911/5414/14 позов задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства Санаторій Зорі України (98682, Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт Сімеїз, поштове відділення Сімеїз-2, ідентифікаційний код 03505605) на користь Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, 28, ідентифікаційний код 25885944) 1 223 082 (один мільйон двісті двадцять три тисячі вісімдесят дві гривні) 00 коп. основного боргу за невиконані зобовязання відповідно до договору про закупівлю за державні кошти № 369/07/13 від 14.12.2013, 205 292 (двісті пять тисяч двісті девяносто дві гривні) 38 коп. пені, 244 616 (двісті сорок чотири тисячі шістсот шістнадцять гривень) 40 коп. штрафу в розмір 20 % та 112 342 (сто дванадцять тисяч триста сорок дві гривні) 23 коп. штрафу в розмірі 0,5%.

Стягнуто з Державного підприємства Санаторій Зорі України (98682, Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт Сімеїз, поштове відділення Сімеїз-2, ідентифікаційний код 03505605) в доход Державного бюджету України 35 706 (тридцять пять тисяч сімсот шість гривень) грн 66 коп. судового збору.

06.04.2015 були видані накази на виконання рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі №911/5414/14.

26.09.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності надійшла скарга б/н від 26.09.2016 (вх. №254/16) на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

В зазначеній скарзі скаржник просить суд розглянути скаргу на постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження; визнати неправомірною та скасувати постанову ВП № 51676803 від 18.07.2016 державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві; зобовязати Соломянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві відрити виконавче провадження та здійснити примусове виконання рішення господарського суду Київської області у справі №911/5414/14 від 05.03.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.09.2016 розгляд вищезазначеної скарги призначено на 10.11.2016.

У судове засідання 10.11.2016 представники відповідача та Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, які у відповідності до ч. 1 ст. 64 ГПК України належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не зявились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали господарського суду Київської області від 29.09.2016 не виконали.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011р. передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на те, що у відповідності до ст. 121-2 ГПК України незявлення в судове засіданні належним чином повідомлених представників відповідача та Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не перешкоджає розгляду скарги на дії ДВС, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача та органу ДВС.

У судовому засіданні 10.11.2016 скаржник підтримав вимоги, викладенні у скарзі, вважаючи їх обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Дослідивши подану скаргу, заслухавши представника скаржника, господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги, з огляду на наступне.

21.06.2016 Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві подано заяву про примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі № 911/5414/14 про стягнення з Державного підприємства «Санаторій «Зорі України» на користь Виконавчої дирекції Фонду 1 223 082,00 грн основного боргу за невиконані зобовязання відповідно до договору про закупівлю за державні кошти № 369/07/13 від 14.12.2013, 205 292,38 грн пені, 244 616,40 грн штрафу в розмір 20 % та 112 342,23 грн штрафу в розмірі 0,5%. При цьому Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності зазначала, що відповідно листів Державної фіскальної служби та листів банків, за боржником зареєстровано рахунки у фінансових установах, зокрема, в АБ «Укргазбанк» (03087, м.Київ, вул. Єреванська, буд. 1; ідентифікаційний код 23697280).

На підтвердження чого надав відповідні докази.

Однак, Соломянським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не було взято до уваги вказану у заяві стягувача про відкриття виконавчого провадження інформацію та, порушуючи вимоги чинного законодавства України, винесено постанову №51676803 від 18.07.2016 про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі ст. 21, 23, п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

У вказаній Постанові зазначено, що виконавчий документ поданий не за підвідомчістю виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Частиною 3 ст. 121-2 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 124 Конституції та статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на момент здійснення виконавцем дій) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на момент здійснення виконавцем дій) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення. У заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач вправі зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, місцезнаходження його майна тощо), а також шляхи отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено право стягувача обирати місце виконання між кількома органами державної виконавчої служби в залежності від місцезнаходження постійно діючого органу боржника - юридичної особи або місцезнаходження його майна.

Крім того, відповідно до листа Міністерства юстиції України від 18.03.2014 № 6805-0-3315/6, згідно зі статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій, внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України, а також повітряний простір над зазначеними територіями визнаються тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії Російської Федерації.

Таким чином діяльність територіальних органів Міністерства юстиції України, у тому числі структурних підрозділів, які забезпечують здійснення повноважень Державної виконавчої служби України, на зазначеній території є об'єктивно неможливою.

Вищезазначеним листом також зазначено, що при умові, якщо боржник перебуває за межами тимчасово окупованої території або належне йому майно, у тому числі грошові кошти на рахунках у банківських установах, знаходяться за межами такої території, виконавче провадження може здійснюватися органом державної виконавчої служби, до територіальної підвідомчості якого належить у такому випадку виконавче провадження.

Виконавча дирекція Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності додатково звернулася до Міністерства юстиції України з проханням надати розяснення щодо процесуальних дій, повязаних зі стягненням грошових коштів з боржників, які знаходяться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим.

Листом від 13.07.2015 № 17016-0-33-15/20 Міністерство юстиції України повідомило: «що якщо майно боржника, в тому числі рахунки знаходяться на материковій Україні, виконання рішень судів та інших органів може бути забезпечено відповідними органами державної виконавчої служби на материковій частині України згідно вимог статей 20,21 Закону.

З метою уникнення випадків безпідставної відмови у відкритті виконавчого провадження органами державної виконавчої служби за місцем знаходження (реєстрації) банку або філії іноземного банку, в якому боржником відкрито рахунок, Міністерством юстиції на адресу структурних підрозділів територіальних органів Міністерства юстиції, що забезпечують здійснення повноважень у сфері організації примусового виконання рішень, направлено відповідне розяснення».

Разом з цим, Міністерство юстиції зазначило: «що в такому випадку стягувачем має бути надано належне підтвердження наявності в тому чи іншому банку рахунку боржника».

Виконавча дирекція Фонду листом від 30.07.2015 звернулася до Державної фіскальної служби, яким просила вищезазначену установу надати допомогу в питанні наявності відкритих ДП «Санаторій «Зорі України» рахунків у банках, що зареєстровані як юридичні особи на материковій частині України.

03.09.2015 Виконавчою дирекцією Фонду отримано відповідь Державної фіскальної служби №18446/6/99-99-11-02-02-15 від 31.08.2015 з переліком банків, в яких санаторно-курортний заклад, станом на 25.08.2015, мав відкриті рахунки.

Крім того, Виконавча дирекція Фонду звернулася до банківських установ, в яких, за інформацією, наданою Державною фіскальною службою, у ДП «Санаторій «Зорі України» відкриті рахунки.

На отримані запити Виконавчої дирекції Фонду банки надали відповідні відповіді про наявність рахунків ДП «Санаторій «Зорі України».

Так, зокрема, ПАТ АБ «Укргазбанк» посилаючись на ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зазначив, що інформація про рахунки містить банківську таємницю, а тому зазначена інформація може бути розкрита лише в порядку, передбаченому чинним законодавством України визначеному колу осіб.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі - конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що виконавчі дії можуть провадитися за місцезнаходженням майна боржника, право вибору місця виконання рішення належить стягувачу, яким було вказано у своїй заяві місцезнаходження майна боржника, що знаходиться на території, на яку поширюється юрисдикція Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, а останній, в свою чергу, зобовязаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішення з метою захисту та не допущення у своїй діяльності порушення прав і законних інтересів стягувача.

За таких обставин, суд вважає, що відмова у відкритті виконавчого провадження з підстав, вказаних у постанові Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ВП №51676803 від 18.07.2016, є порушенням приписів Закону України «Про виконавче провадження», а також прав та охоронюваних законом інтересів стягувача.

Враховуючи вищезазначене, доводи скаржника про визнання неправомірною та скасування постанови ВП № 51676803 від 18.07.2016 державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що скарга Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на дії Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо виконання наказів від 06.04.2015 у справі №911/5414/14 (вх. №254/16 від 26.09.2016) є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на дії Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо виконання наказів від 06.04.2015 у справі №911/5414/14 (вх. №254/16 від 26.09.2016) задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати неправомірною та скасувати постанову № 51676803 від 18.07.2016 державного виконавця Соломянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2

3. Зобовязати Соломянський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрити виконавче провадження та здійснити примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі №911/5414/14.

4. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі та Соломянському районному відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03186, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 40-А).

Суддя В.М. Антонова