РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2016Справа №910/17924/16
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомПриватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка, м. Київ,
доПриватного акціонерного товариства Українська охоронно-страхова компанія, м. Київ,
провідшкодування шкоди в порядку регресу 29 442,77 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:ОСОБА_1 (довіреність №845 від 23.09.2016р.);
від відповідача:не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Уніка (надалі - ПрАТ СК Уніка, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Українська охоронно-страхова компанія, (надалі АТ УОСК, відповідач) про відшкодування шкоди у порядку регресу в сумі 29 442,77 грн.

Позивач зазначає, що виконавши умови договору страхування майнових інтересів власника автомобіля і сплативши, у звязку з пошкодженням автомобіля при дорожньо- транспортній пригоді суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки, якими є відповідач, як страховик, що застрахував цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2016р. порушено провадження у справі №910/17924/16 та призначено її до розгляду на 12.10.2016р.

12.10.2016р. через відділ діловодства та документообігу (канцелярія) господарського суду Моторним (транспортним) страховим бюро України (МТСБУ) подано витребувані ухвалою про порушення провадження документи.

Уповноважені представники сторін у судове засідання, що відбулось 12.10.2016р. не зявились, про причини неявки до суду не повідомили. За наслідками судового засідання розгляд справи відкладено на 09.11.2016р., про що винесено відповідну ухвалу суду.

Представник позивача у судовому засіданні 09.11.2016р. надав документи для залучення до матеріалів справи, підтримав заявлені позовні вимоги та просив розглянути позов за наявними у матеріалах справи документами.

Відповідач по справі АТ УОСК на виклик суду не зявився, відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог не надав

При цьому, необхідно зазначити, що ухвали суду про порушення провадження у справі від 30.09.2016р. та про відкладення розгляду справи від 12.10.2016р. відправлені на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 03056, м. Київ, вулиця Борщагівська, будинок 145. Вищевказані ухвали суду отримані уповноваженою особою відповідача 05.10.2016р. та 17.10.2016р. відповідно, що підтверджується записом у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від сторін до Господарського суду міста Києва не надходило.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини щодо належного повідомлення відповідача та враховуючи те, що неявка представника АТ УОСК не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/17924/16.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.11.2015р. між АТ СК Уніка (надалі - страховик), як страховиком, та ОСОБА_2 (надалі страхувальник, вигодонабувач), як страхувальником, укладено договір №370016/4600/0000024 добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого страховик взяв на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки/моделі Citroen C-Elysee, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок настання страхових ризиків.

Відповідно до довідки №92621339 від 24.05.2016р. про дорожньо-транспортну пригоду, 24.05.2015р. по вул. Старовокзальній міста Києва відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки/моделі Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та транспортним засобом марки/моделі Citroen C-Elysee, державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 (страхувальник)., в наслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження передньої правої частини.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху України, якого постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.07.2016р. у справі №761/20583/16-п визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, 25.05.2016р. страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором №370016/4600/0000024 від 20.11.2015р., в якій просив виплату здійснити на рахунок станції технічного обслуговування.

Згідно страхового акту №00194073 від 11.06.2016р. підставою для визначення розміру вартості матеріального збитку, спричиненому транспортному засобу страхувальника є рахунок-фактура станції технічного обслуговування - №J від 27.05.2016р. виставлений ТОВ Інтехстандарт, а п.17 страхового акту визначено, що до виплати страхового відшкодування підлягає сума 30 442,77 грн.

Позивач, на виконання умов договору №370016/4600/0000024 від 20.11.2015р. перерахував на рахунок станції технічного обслуговування, а саме: ТОВ Інтехстандарт суму страхового відшкодування у розмірі 30 442,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням №020551 від 13.06.2016р.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України Про страхування визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до наявної у матеріалах справи інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ (а.с.48), цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2, на момент скоєння ДТП застрахована АТ УОСК - відповідачем у справі.

Зважаючи на вищевикладене, позивачеві перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 29.09.2016р. позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до АТ УОСК про відшкодування майнової шкоди.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. (ст. 1188 ЦК України)

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Пунктом 5 статті 11 ЦК України закріплено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.06.2016р. у справі №761/20583/16-п визнано винним ОСОБА_3 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди під час керування транспортним засобом марки/моделі Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2, та в діях останнього передбачено склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до наявної у матеріалах справи інформації з централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу №АЕ/3580670, цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу марки/ Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2, застрахована відповідачем у справі АТ УОСК (діючий поліс на дату скоєння ДТП)

Таким чином відповідач АТ УОСК є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки/моделі Citroen C-Elysee, державний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно до положень Закону України Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача ПрАТ СК Уніка - як страховика, який виплатив страхове відшкодування по договору добровільного страхування наземного транспорту, №370016/4600/0000024 від 20.11.2015р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до ОСОБА_3 як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями статті 9 Закону України Про страхування визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого Господарського суду України від 11.04.2013р. у справі №5011-23/10750-2012.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування у розмірі 30 442,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням №020551 від 13.06.2016р.

Частиною першою ст.1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України Про страхування франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АЕ/3580670 цивільно-правової відповідальності власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2 передбачено франшизу розміром 1 000,00 грн., у звязку з чим сума страхового відшкодування правомірно зменшена позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Відповідно до п. 1.6. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. № 142/5/2092, відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин тому проведення операцій, що не впливають на поновлення справності та роботоздатності автомобіля та не можуть здійснюватися шляхом відновлення чи заміни частин таких як мийка, полірування тощо, не повинне відшкодовуватись за обовязковим страхуванням цивільної відповідальності власників транспортних засобів.

Згідно страхового акту №00194073 від 11.06.2016р. підставою для визначення розміру вартості матеріального збитку, спричиненому транспортному засобу страхувальника є рахунок-фактура станції технічного обслуговування.

Під час детального дослідження рахунку-фактури №J від 27.05.2016р., виставленого ТОВ Інтехстандарт, судом встановлено, що до загальної суми вартості відновлювального ремонту включена вартість мийки комплексної у розмірі 86,70 грн. (в т.ч. ПДВ).

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, про зменшення суми страхового відшкодування на вартість мийки , враховуючи що позивачем не надано доказів на підтвердження виключення даної складової із розміру страхового відшкодування, заявленого до стягнення у межах даного позову.

Отже, з урахуванням вище встановленого, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача має становити 29 356,07 грн. (29 442,77 грн. 86,70 грн. = 29 356,07 грн.).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України укладення договору передбачає відповідність останнього встановленим законодавством вимогам, і його умови не суперечать положенням нормативно-правових актів. Отже, належним чином укладений договір є обов'язковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобовязання за своєю правовою природою є правовідношенням, зміст якого розкривається, як через активну поведінку боржника - здійснення ним певної дії (передачі майна, виконання роботи, надання послуги, сплати грошей тощо), так і пасивну - утримання від певної дії. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено загальне правило виконання зобов'язання, а саме - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Саме належне виконання зобов'язання означає досягнення тієї мети, яку сторони ставили перед собою, вступаючи у зобов'язання. Належне виконання тягне за собою припинення зобов'язання (ст. 599 ЦК).

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Суд приходить до висновку, що відповідачем АТ УОСК не доведено відсутності у нього зобовязань перед позивачем по виплаті страхового відшкодування у порядку регресу.

За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ СК Уніка до АТ УОСК про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, з урахуванням приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Українська охоронно-страхова компанія (03056, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 145, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Уніка (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 70-А, ) сплачене страхове відшкодування у розмірі 29 356 (двадцять девять тисяч триста пятдесят шість) грн. 07 коп. та судовий збір у розмірі 1 373 (одна тисяча триста сімдесят три) грн. 94 коп.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.11.2016 року.

Суддя В.В. Князьков