ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р.Справа № 922/3226/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом ФОП ОСОБА_2, м. Харків
до ФОП ОСОБА_3, с. Мельниково
про стягнення коштів у сумі 26 527,50 грн.
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4 за дов. б/н від 28.03.16 року;

від відповідача: ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_3 від 24.04.97р.)

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа підприємець ОСОБА_2 м. Харків, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - Фізичної особи підприємця ОСОБА_3, с.Мельниково про стягнення боргу у розмірі 20 250,00 грн грн. та пені у розмірі 6 277,5 грн., який виник внаслідок невиконання відповідачем умов договору №04/07 про виконання робіт з розробки інтернет-сайта укладеного між сторонами 04.07.2016р. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 28.09.2016р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12.10.2016р. об 11:30 год.

Ухвалою суду від 12.10.2016р. розгляд справи у зв'язку із неявкою у судове засідання відповідача було відкладено на 25.10.2016р. об 11:30 год.

У судовому засіданні, яке відбулося 25.10.2016р., представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Присутній у судовому засідання відповідач проти позовних вимог не заперечував, через канцелярію суду надав заяву про визнання позовних вимог (вх.35196 від 25.10.2016р.)

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне.

04 липня 2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - Замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (далі - Виконавець) було укладено договір № 04/07 про виконання робіт з розробки інтернет-сайта (далі - Договір).

Згідно із умовами даного Договору Виконавець виконує, а Замовник приймає та сплачує роботи по створенню інтернет-сайта Замовника (далі - сайт) у відповідності із умовами Договору та Технічним завданням на розробку сайту.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що загальна вартість робіт за Договором складає 40 500 грн. (сорок тисяч п'ятсот гривень 00 копійок).

Пунктом 2.2 Договору встановлено, що на протязі 2-х банківських днів з моменту підписання Договору Замовник сплачує на розрахунковий рахунок Виконавця передплату у розмірі 50% від вартості робіт, що складає 20 250 грн. (двадцять тисяч двісті п'ятдесят гривень 00 копійок).

Позивач за умовами договору виконав свої зобов'язання у повному обсязі та перерахував на розрахунковий рахунок Виконавця передплату у розмірі 50% від вартості робіт за Договором, а саме: 20 250 грн. (двадцять тисяч двісті п'ятдесят гривень 00 копійок), що підтверджується товарним чеком № 04 від 04.07.2016 року на суму 19 000 грн. (дев'ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) та квитанцією Приват Банку ТБ212234 від 14.07.2016 року на суму 1250 грн. (одна тисяча двісті п'ятдесят гривень 00 копійок), що в загальній сумі дорівнює 20 250 грн. (двадцять тисяч двісті п'ятдесят гривень 00 копійок).

Відповідно до п. 3.1 Договору Виконавець зобов'язується на протязі 38 (тридцяти восьми) робочих днів з моменту внесення передплати розробити та передати готовий сайт, опублікований в інтернеті і розташований на хостінгу Виконавця, Замовнику (передати паролі, логін, інструкції з використання). Строк виконання кожного етапу робіт оговорюється у Технічному завданні.

Всупереч обумовленим сторонами у договорі срокам свої зобов'язання відповідач так і не виконав.

Так, у відповідності до п.3.1. Договору срок виконання робіт (розроблення сайту та його опоблікування в інтернеті) сплив 25 серпня 2016 року. Роботи, передбачені Договором та конкретизовані у Технічному завданні, не були виконані відповідачем: сайт не розроблено та не передано Замовнику у відповідності до умов Договору.

09.09.2016 року позивачем було особисто вручено відповідачу екземпляр претензії №2414 із доданими до неї документами, що підтверджується особистим підписом відповідача на екземплярі претензії, проте на час слухання справи у суді договірні зобов'язання відповідачем перед позивачем так і не були виконані.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4 ст. 882 Цивільного кодексу передбачено, що передавання робіт підрядчиком і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України збов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобовязання, відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, згідно якої підставами для виникнення цивільних прав та обовязків є, в тому числі, і договір.

Відповідно до приписів ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Як зазначалося, відповідно до ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, відповідач повинен виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов договору, які є обов'язковим для виконання сторонами та вимог ЦК України.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно, відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання)

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що позивачем у якості предполати було сплачено відповідачу 20 250 грн., а відповідач в супереч умовам договору роботи по створенню інтернет-сайту так і не були виконав, суд приходить до висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідача сплаченої предоплати у розмірі 20 250 грн. є обгрунтованою, підтвердженою належними доказами та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Кім того, позивач, посилаючись на порушення відповідачем зобов"язань за Договором, просить стягнути з нього пеню у розмірі 6 277,5 грн.

Умовами договору сторони погодили відповідальність Виконавця за несвоєчасне виконання ним своїх зобов'язань.

Так, пунктом 6.2 Договору сторони передбачили нарахування пені у розмірі 0.5% від загальної вартості робіт за Договором за кожен прострочений день за неналежне та несвоєчасне виконання Виконавцем своїх обов'язків за Договором.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Перевіривши нарахування позивачем штрафних санкцій, враховуючи наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по виконанню робіт по створенню інтернет-сайту у строк, встановлений Договором, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог щодо стягнення на користь позивача пені в розмірі 6 277,5 грн.

Враховуючи наведене, а також те, що Відповідач визнав заявлені до нього вимоги у повному обсязі, суд вважає законними та обґрунтованими позивачем вимоги про стягнення на його користь з відповідача суму внесеної ним передоплати за Договором №04/07 про виконання робіт по виготовленню інтернет-сайту від 04.07.2016р. у розмірі 20 250 грн. та суму нарахованої пені у розмірі 6 277,50 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір в повному обсязі слід покласти відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 193, 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 525-526, 530,549, 638, 837, 854 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 12, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідент. номер НОМЕР_1, 63055, АДРЕСА_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_2, адреса реєстрації: 61072, АДРЕСА_2) суму внесеної ним передоплати за Договором у розмірі 20 250 грн. (двадцять тисяч двісті п'ятдесят гривень 00 копійок), суму нарахованої пені у розмірі 6 277,50 грн. (шість тисяч двісті сімдесят сім гривень п'ятдесят копійок) та судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31.10.2016 р.

Суддя С.Ч. Жельне