номер провадження справи 7/112/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.11.2016 Справа № 908/4642/15

за позовом Заступника прокурора Запорізької області (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 29а), в інтересах держави - орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах (позивач) Державна екологічна інспекція у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 72а; )

до відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю Лідер (70120, Запорізька область, Новомиколаївський район, с.Веселий Гай, вул. Набережна, 54; )

про стягнення 1 028 808 грн.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 19.05.2016р. № 1679/12

від відповідача (заявник): ОСОБА_2, довіреність від 07.09.2016р.

від прокуратури: ОСОБА_3, посвідчення від 15.10.2015р. № 036005

03.10.2016р. на адресу господарського суду Запорізької області від товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ Лідер, в порядку ст. 121 ГПК України, надійшла заява про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015р. у справі № 908/4642/15, із затвердженням графіку погашення заборгованості з листопада 2016 р. по жовтень 2019р., з щомісячним внесенням суми у розмірі 28 578,00 грн.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03.10.2016р заяву про розстрочку виконання рішення суду 02.11.2015р. за вх. № 09-06/25131 від 03.10.2016р. товариства з обмеженою відповідальністю Лідер передано на розгляд судді Азізбекян Т.А..

Ухвалою суду від 03.10.2016р. заява прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 13.10.2016р.

Ухвалою від 13.10.2016р. продовжено термін розгляду заяви ТОВ Лідер про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015р. у справі № 908/4642/15 до 01.11.2016р., розгляд заяви призначено на 01.11.2016р.

Ухвалою від 01.11.2016р. розгляд зави відкладений на 07.11.2016р.

Розгляд заяви здійснювався без застосування технічних засобів судового процесу.

Представник відповідача (заявника) у повному обсязі підтримав вимоги заяви про розстрочку виконання рішення суду у справі № 908/4642/15, шляхом затвердження відповідного графіку розстрочку виконання рішення строком на три роки.

Позивач зазначив, що оцінювання обставин, що є підставами для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду законодавством віднесено до компетенції суду.

Прокурор вважає недоведеними доводи заявника та документи на їх підтвердження щодо наявність підстав для розстрочення судового рішення у звязку із скрутним матеріальним становищем товариства, загрозою його банкрутства, про що зазначає у письмових поясненнях, наданих суду. Зокрема, прокурор зауважує, що у заяві ТОВ «Лідер» про розстрочку виконання судового рішення відсутні будь-які посилання на наявність у вказаного товариства кредиторів з безспірними вимогами, так само як про наявність судових рішень про стягнення з підприємства коштів (крім рішення у даній справі) або відповідних виконавчих проваджень. За інформацією Новомиколаївського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області виконавчі провадження, за якими боржником виступає відповідне товариство, на виконанні у відділі не перебувають. Крім того, щодо поточних зобовязань товариства, то заявником не надано документів в підтвердження неможливості їх виконання. Більш того, відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчать, що ТОВ «Лідер» продовжує укладати договори оренди земельних ділянок. При цьому, за ТОВ «Лідер» зареєстровано нерухоме майно, яке не перебуває під іпотекою банку Взагалі не є обґрунтованим графік погашення заборгованості за судовим рішенням. За наявності постійних інфляційних процесів у економіці держави, розстрочка виконання рішення суду за вказаним графіком взагалі не враховує законні інтереси сторони стягувача. Документи, які надані ТОВ «Лідер» до суду в підтвердження необхідності застосування розстрочки, містять фрагментальні відомості щодо фінансового стану товариства, наявність у нього деяких договірних зобов'язань, та взагалі не свідчать про загрозу банкрутства підприємства. Більш того, з вказаних документів вбачається фактична можливість самостійного виконання судового рішення боржником. З огляду на викладене, прокурор просить суд у задоволенні заяви ТОВ «Лідер» про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення сторін, прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2016р. у справі № 908/4642/15 рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015р. скасовано, прийнято нове рішення, яким задоволено позов Заступника прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до товариства з обмеженою відповідальністю Лідер про стягнення 1 028 808,00 грн. збитків.

На виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 06.09.2016р., господарським судом Запорізької області видано відповідні накази у даній справі.

Посилаючись на складний фінансовий стан, який унеможливлюють виконання судового рішення одним платежем, відповідач просить розстрочити виконання судового рішення по справі № 908/4642/15 строком на три роки, зі сплатою щомісячними платежами в розмірі 28 578,00 грн.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Стаття 121 ГПК України не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час від набрання рішенням законної сили до його фактичного повного виконання, в межах строку предявлення наказу до виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Лідер»(відповідач) знаходиться у скрутному фінансовому стані, який обумовлений наявністю кредиторської заборгованості перед контрагентами, пайщиками ТОВ «Лідер» та взятими зобовязаннями за кредитним договором.

Так, відповідно до кредитного договору № 68-16/0005-ГЛ/К-1 від 08.09.2016р., укладеного між ТОВ «Лідер» та ПАТ «МетаБанк», станом на 27.09.2016р. ТОВ «Лідер» має заборгованість перед ПАТ «МетаБанк» в сумі 4 581 455,41 грн..

Окрім цього, відповідно до договору поставки № 2106 від 21.06.2016р., укладеного між ТОВ «Лідер» та ТОВ «Промагрокомбінат», станом на 27.09.2016р. ТОВ «Лідер» має заборгованість перед ТОВ «Промагрокомбінат» в сумі 1 040 188,54 грн.

Для забезпечення здійснення господарської діяльності ТОВ «Лідер» 17.08.2016р. укладено з ТОВ «Компанія з управління активами «ІНВЕСТГРУП» договір позики № 4/6 згідно якого ТОВ «Лідер» отримало у позику 9 237 260,00 грн. Станом на 27.09.2016р. ТОВ «Лідер» має заборгованість перед ТОВ «Компанія з управління активами «ІНВЕСТГРУП» в сумі 9 237 260,00 грн..

З метою не доведення підприємства до банкрутства, забезпечення здійснення ним стабільної господарської діяльності, забезпечення виконання ТОВ «Лідер» грошових зобовязань перед контрагентами, працівниками підприємства (сплата заробітної плати), державою (сплатою усіх податків та зборів: ПДВ, податок на прибуток, єдиний соціальний внесок), ТОВ «Лідер» було залучено через договори займу та кредитний договір додаткові кошти, а також укладено інші господарські договори, зокрема, договори про безвідсоткове повернення фінансової допомоги, договори поставки та інші договори, копії яких містяться в матеріалах справи, де ТОВ «Лідер» взяло на себе грошові зобовязання перед контрагентами по сплаті за господарськими договорами.

На підтвердження тяжкого фінансового стану ТОВ «Лідер», неможливість одноразово та у повному обсязі виконати рішення господарського суду Запорізької області заявником надано суду довідку розшифровку за вересень 2016 року, про обіг грошових коштів та завірені копії договорів, які підтверджують наявні грошові зобовязання ТОВ «Лідер» перед контрагентами (16 осіб), за якими лише за вересень 2016 р. підприємством було сплачено загальну суму 16 592 737,00 грн., довідки з банківських установ по руху коштів за вересень 2016 року.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст., ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Фінансовий стан підприємства це сукупність показників, які відображають наявність, розміщення і використання ресурсів підприємства, реальні і потенційні фінансові можливості підприємства. Незадовільний фінансовий стан характеризується незадовільною платіжною готовністю, простроченою заборгованістю перед бюджетом, постачальником і банком, недостатньо стійкою потенційною фінансовою базою в зв'язку з несприятливими тенденціями в виробництві тощо.

З наданих відповідачем (заявником) письмових доказів судом встановлено, що на даний момент його своєчасне примусове виконання викликає труднощі у заявника.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача (заявника), що на теперішній час у відповідача відсутні достатні грошові кошти, які можуть бути спрямовані на одночасне і повне погашення заборгованості перед Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області згідно рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/4642/15. У разі здійснення стягнення з ТОВ «Лідер» на користь Державної екологічної інспекції у Запорізькій області 1 028 808,00 грн. призведе до банкрутства ТОВ «Лідер», скорочення штату працівників, утворення заборгованості по заробітній платі та неможливістю здійснення подальшої господарської діяльності.

Згідно Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р., господарський суд, на підставі статті 121 ГПК України, має право, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з п. 7.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р., підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, вказані обставини у їх сукупності свідчать про неможливість та в будь-якому випадку утруднення одночасне та повне виконання судового рішення та їх виключність (як того вимагає ст. 121 ГПК України), що є підставою для надання відповідачу (боржнику) можливості виконання судового рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

Розстрочка виконання рішення сприятиме як відновленню господарської діяльності боржника, так і зробить реальною можливість отримання боргу стягувачем.

Враховуючи досліджені судом докази на підтвердження майнового стану боржника та інші обєктивні обставини, що перешкоджають виконанню рішення суду одразу в повному обсязі, з урахуванням існуючого фінансового стану боржника, враховуючи інтереси стягувача, суд дійшов висновку задовольнити заяву боржника про надання розстрочки виконання рішення по справі № 908/4642/15 строком на три роки, з оплатою щомісячно рівними частинами в сумі 28 578,00 грн. прочинаючи з листопада 2016р. по жовтень 2019року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ Лідер про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015р. у справі № 908/4642/15, із затвердженням графіку погашення заборгованості з листопада 2016 р. по жовтень 2019р., з щомісячним внесенням суми у розмірі 28 578,00 грн. - задовольнити.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 02.11.2015р. у справі № 908/4642/15 строком на три роки, з оплатою щомісячно рівними частинами в сумі 28 578,00 грн. прочинаючи з листопада 2016р. по жовтень 2019року включно.

Суддя Т.А. Азізбекян