РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016Справа №910/12258/16
За позовом Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст»

до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

про стягнення 14 682,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 38/01-06/125 від 02.09.2016р.

від відповідача не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст" (далі позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (далі відповідач) про стягнення 14 682,00 грн.

Ухвалою суду від 06.07.2016 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/12258/16 та призначено розгляд справи на 19.07.2016.

18.07.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про приєднання до матеріалів справи та клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 19.07.2016 представники сторін не з'явились.

10.08.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання 10.08.2016 представники сторін не з'явилися.

Суд відклав розгляд справ на 28.09.2016р.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_2 № 04-23/1977 від 27.09.2016р. справу № 910/12258/16 передано для здійснення повторного автоматичного розподілу справи, у зв`язку з прийняттям Верховною Радою України Постанови про звільнення судді Прокопенко Л.В.

Внаслідок здійснення авторозподілу, справа № 910/12258/16 передано для розгляду судді Мельнику В.І.

Ухвалою суду від 30.09.2016р. справу № 910/12258/16 прийнято до провадження судді Мельника В.І. та призначено до розгляду на 17.10.2016р.

17.10.2016р. судове засідання не відбулось, у звязку з перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному та засідання перенесено на 31.10.2016р.

31.10.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини відсутності суд не повідомив.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2015р. у м. Києві, сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Українська охоронно-страхова компанія» (далі Відповідач) за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/3406545.

та транспортного засобу «Нісан» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, та транспортного засобу «Мерседес» д.н.з. NMG-561, під керуванням водія Любічич Міломіра.

В результаті даної ДТП було пошкоджено колесовідбійну огорожу Південного мостового переходу, яка знаходиться на балансі підприємства «Київавтошляхміст» на праві господарського віддання.

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва № 753/10298/15-п від 25.06.2015р встановлено вину гр. ОСОБА_3 у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до звіту № 17-01-16 від 27.05.2015р., акту № 338 приймання виконаних будівельних робіт та калькуляції до нього, розмір матеріальної шкоди завданої майну позивача, внаслідок ДТП склав 12 882,00 грн.

Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача 12 882,00 грн. вартості пошкодженого майна, 1800,00 грн. витрати на проведення експертизи та судові витрати.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідач проти позову заперечував, про що подав відзив, в якому зазначив про те, що страхувальник, в порушення умов договору обов`язкового страхування, не повідомив позивача про настання ДТП, у визначений чинним законодавством України, термін, внаслідок чого позивач дізнався про настання ДТП, лише під час звернення позивача 25.08.2015р. з вимогою перерахувати суму вартості пошкодженого майна.

Згідно із ст. 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), зокрема підпункту 38.1.1. пункту 38.1, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2. пункту 33.1 ст. 33 вказаного Закону.

Згідно з підпунктом 33.1.4. Закону, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Суд зазначає про те, що згідно ст. 38 Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Крім того, відповідач заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на ст. 33.3 Закону, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком

(у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Проте, суд звертає увагу, що у відповідності до п. 4.4.4 ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху «Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди вимоги до експлуатаційного стану» пошкоджені елементи дорожніх огороджень підлягають відновленню або заміні протягом 5 діб з моменту виявлення дефектів.

Також, відповідно до п. 7.14 Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 54 від 14.02.2012р. «Про затвердження Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів», пошкоджені елементи транспортних і пішохідних огорож змінюються новими.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач набув право вимоги щодо стягнення збитків з відповідача, внаслідок ДТП, у вигляді виплати страхового відшкодування, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (, адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145) на користь Комунального підприємства по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» (, адреса: 01013, м. Київ, вул. Набережно-Печерська, 2) 12 882 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. вартості страхового відшкодування, 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. - вартості проведення експертизи за власною ініціативою, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 09.11.2016р.)

Суддя Мельник В.І.