ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.11.2016 р. Справа № 914/4003/15

Колегія суддів Господарського суду Львівської області в складі: Головуючий суддя: Пазичев В.М., суддя: Коссак С.М., суддя: Манюк П.Т., розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства ДТЕК Західенерго від 24.10.2016 року за вх. № 5027/16 про розстрочення виконання судового рішення по справі № 914/4003/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (м. Київ)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства ДТЕК Західенерго (м. Львів)

третя особа 1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (м. Київ)

третя особа 2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Вінницягаз» (м. Вінниця)

третя особа 3, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Івано-Франківськгаз» (м. Івано-Франківськ)

про: стягнення 213 796 598, 40 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

Суддя: Коссак С.М.

Суддя: Манюк П.Т.

При секретарі: Черменєвій В.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 14-90 від 18.04.2014 р.

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність від 28.12.2015 р.

від третьої особи 1: ОСОБА_3 довіреність від 28.12.2015 р..

від третьої особи 2: не зявився.

від третьої особи 3: не зявився.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано заяву Публічного акціонерного товариства ДТЕК Західенерго від 24.10.2016 року за вх. № 5027/16 про розстрочення виконання судового рішення по справі № 914/4003/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО про стягнення 213796598,40 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.10.2016 року прийнято заяву до розгляду і призначено до розгляду на 02.11.2016 року.

Позивач вимог ухвали суду про прийняття заяви до розгляду від 25.10.2016 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

31.10.2016 року за вх. № 43110/16 позивач подав заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення, згідно якої повністю заперечив проти вимог, що зазначені заявником.

Відповідач (заявник) вимог ухвали суду про прийняття заяви до розгляду від 25.10.2016 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

02.11.2016 року за вх. № 43641/16 відповідач подав клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

Третя особа 1 вимог ухвали суду про прийняття заяви до розгляду від 25.10.2016 року не виконала, явку повноважного представника в судове засідання забезпечила.

Третя особа 2 вимог ухвали суду про прийняття заяви до розгляду від 25.10.2016 року не виконала, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, хоча і була своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлена про час, місце і дату розгляду справи, що підтверджується копією Списку № 1104 згрупованих внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів 26.10.2016 року, а явка третьої особи 2 була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

Третя особа 3 вимог ухвали суду про прийняття заяви до розгляду від 25.10.2016 року не виконала, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, хоча і була своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлена про час, місце і дату розгляду справи, що підтверджується копією Списку № 1104 згрупованих внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів 26.10.2016 року, а явка третьої особи 3 була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

Згідно ч. 1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Заявник стверджує, що 11.05.2016 р. Господарським судом Львівської області було прийнято рішення у справі № 914/4003/15, яким частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» 21767791,05 грн. інфляційних втрат, 9877111,01 грн. пені, 737233,13 грн. трьох відсотків річних, 3602572,25 грн. штраф 7% та 35687,49 грн. судового збору.

06.10.2016 р. Львівським апеляційним господарським судом було винесено постанову, якою Рішення господарського суду Львівської області від 11.05.2016 р. у справі № 914/4003/15 залишено без змін.

Заявник зазначає, що на час розгляду заяви знаходиться в скрутному фінансовому становищі, зокрема тому, що, через невідповідність реальним умовам ринку встановленого тарифу на електроенергію, рентабельність виробництва електроенергії від'ємна.

Крім того, існує велика заборгованість з боку ДП «Енергоринок» за вироблену ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» електричну енергію (за даними фінансової звітності за перше півріччя 2016 р. дебіторська заборгованість за товари і послуги становить 2,3 млрд. грн.)

Таким чином, незважаючи на значний борг з боку ДП «Енергоринок» за вироблену ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» електричну енергію, невідповідність тарифу ринковим умовам, відповідач продовжує функціонувати - закуповувати вугілля, газ, мазут для виробництва електричної енергії, проводить ремонти енергетичного устаткування, належним чином виконує свої зобов'язання перед державним бюджетом України, виконує свої зобов'язання перед кредиторами відповідача.

На підставі вищевикладеного заявник зазначає, що сплата неустойки, штрафу, інфляційних нарахувань, судового збору у загальному розмірі 35984707,44 грн. може призвести до порушення зобов'язань перед державним бюджетом України та кредиторами ПАТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО».

За твердженням заявника, він на день розгляду заяви не має фінансової можливості виконання рішення суду по справі № 914/4003/15. Примусове виконання рішення суду (в т.ч. шляхом арешту банківських рахунків) призведе до неможливості закупівлі вугілля, мазуту і газу, а, відповідно, і до зупинки енергоблоків.

Заявник зазначає, що йому для виконання судового рішення по справі № 914/4003/15 необхідний додатковий час. Відповідачу вкрай необхідна розстрочка виконання судового рішення до 01.11.2031 р. Розстрочка дозволить відповідачу здійснювати закупівлю вугілля для завершення опалювального сезону 2016/2017 років та для накопичування вугілля на складах для проходження осінньо-зимового мінімуму 2017/2018 років та наступних років, сприятиме нормальному функціонуванню роботи єдиної енергосистеми України, а також дозволить акумулювати необхідні для виконання рішення суду грошові кошти.

Враховуючи положення п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9, щодо необхідності врахування при вирішенні питання про надання розстрочки виконання рішення суду фінансового стану обох сторін, відповідач надає суду наступну інформацію щодо фінансового стану ПАТ «НАК «Нафтогаз України»: відповідно до інформації, опублікованої на офіційному веб-сайті ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за результатами І півріччя 2016 року ПАТ «НАК «Нафтогаз України» отримав чистий прибуток в розмірі понад 20 млрд. грн. Крім того, на офіційному веб-сайті ПАТ «НАК «Нафтогаз України» також опубліковано фінансову звітність позивача за І півріччя 2016 року. За даними цієї звітності, відповідно до форми № 2 «Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід)», чистий прибуток ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за результатами І півріччя 2016 року склав 21 842 406 000 грн. (двадцять один мільярд вісімсот сорок два мільйони чотириста шість тисяч) грн.

Таким чином, при розгляді питання про надання розстрочки заявник просить суд врахувати наступні обставини: добровільне погашення боргу за природний газ відповідачем, скрутний фінансовий стан відповідача, необхідність забезпечення стабільного проходження опалювального періоду 2016/2017 р.р. та накопичення необхідного мінімуму палива на складах для проходження опалювального сезону 2017/2018 р.р. та наступних періодів, надприбуткового фінансового становища позивача, з урахуванням якого у позивача відсутня нагальна потреба у негайному виконанні рішення відповідачем.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, заявник просить суд розстрочити виконання рішення суду по справі № 914/4003/15 до 01.11.2031 р.

У відзиві на заяву стягувач зазначає, що свою заяву відповідач обґрунтовує скрутним фінансовим станом підприємства внаслідок наявності дебіторської заборгованості та кредиторської заборгованості .

Стягувач зазначає, що посилання на незадовільний фінансовий стан за змістом ст. 121 ГПК України, не може вважатися обставиною, що може слугувати підставою для розстрочки виконання рішення. Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарській суд в аналогічних справах: № 41/207 (постанова від 22.07.2014 р.), № 09/11/1925 (постанова від 17.03.2014 р.).

Стягувач звертає увагу на те, що під час розгляду заяв про розстрочку відповідачем не надавались докази наявності тих виключних обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду згідно ст. 121 ГПК України та п. 7.2 Постанови, а саме: доказів загрози банкрутства, доказів відсутності коштів на банківських рахунках; доказів відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення. Отже, винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування. Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарській суд у справах №910/17008/14 (постанова від 25.02.2015 р.) та № 910/15873/14 (постанова від 24.07.2014 р.).

В свою чергу, з метою надання належної оцінки свого фінансового стану, позивач надає копії Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) за 6 місяців 2016 року та Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30.06.2016 р.

Позивач звертає увагу суду на те, що, незважаючи на показник прибутковості господарської діяльності позивача; дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги (код рядка Балансу 1125) перед позивачем станом на 30.06.2016 р. становила 32 820 471 тис. грн.; кредиторська заборгованість позивача за товари, роботи, послуги (код рядка Балансу 1615) станом на 30.06.2016 р. становила 36904521 тис. грн.

Також необхідно зазначити, що сума прибутку, отриманого компанією за І півріччя 2016 року, не враховує витрат на збільшення резерву сумнівних боргів в розмірі 1,0 млрд. грн., оскільки, відповідно до постанови КМУ від 03.10.2012 р. № 899, нарахування такого резерву до затвердження фінансового плану в установленому законодавством порядку заборонено. Після прийняття фінансового плану, позивач відобразить у складі інших операційних витрат витрати на збільшення резерву сумнівних боргів.

Крім цього, на 01.10.2016 р. на виконанні в органах Державної виконавчої служби України перебуває 2545 виконавчих документів на загальну суму стягнення на користь позивача заборгованості у розмірі 24,046 млн. грн. З вказаної кількості по 459 виконавчому документу стягненню підлягає 11,801 млн. грн. з боржників, які розташовані на території Луганської, Донецької областей, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя.

Враховуючи вищевикладені обставини, стягувач вважає, що позивач не має фінансової можливості розстрочувати або відстрочувати виконання зобов'язань своїх контрагентів, оскільки його фінансовий стан є досить тяжким.

В ході розгляду вказаної справи судом було встановлено, що на виконання умов Договору позивач протягом січня-березня 2015 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 136860764,10 грн. Відповідно до п. 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% оплати вартості обсягів газу в термін до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Отже, остаточний розрахунок за отриманий природний газ відповідач повинен був здійснити до 15.04.2015 р., проте остаточно заборгованість була погашена лише 28.12.2015 р.

На думку позивача, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен, крім інших обставин, враховувати наявність інфляційних процесів у економіці держави. Протягом 2014-2015 років в державі відбувались стрімкі інфляційні процеси, наслідком яких стало здешевлення національної валюти по відношенню до іноземної майже втричі.

За твердженням стягувача, ця обставина є істотною, оскільки Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», як державне підприємство, є об'єктом, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Позивач для безперервного постачання газу споживачам, повинен постійно проводити розрахунки за отриманий газ з іноземними постачальниками природного газу, що нерозривно пов'язано з оплатою вартості газу вітчизняними споживачами.

Внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ, позивач змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24% річних. Стягувач звертає увагу суду, що згідно Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30.06.2016 р. розмір довгострокових кредитів банків позивача (код рядка Балансу 1510) складає 29155650 тис. грн. При цьому загальний обсяг залучених позивачем кредитних ресурсів станом на 01.06.2016 р. становить майже 60 млрд. грн., з яких до кінця 2016 року підлягають погашенню майже 19 млрд. грн.

Позивач зазначає, що єдиним джерелом часткової компенсації понесених позивачем втрат є стягнення з боржників передбачених законами України та умовами договорів всіх належних штрафних санкцій, а також 3% річних та інфляційних втрат. Стягувач наголошує на тому, що Бюджетом України та фінансовим планом позивача не передбачені фінансові можливості для кредитування своїх контрагентів.

Позивач, в свою чергу, також має велику кредиторську заборгованість перед своїми контрагентами, розмір якої станом на 30.06.2016 р. становив 36904521 тис. грн. (код рядка Балансу 1615), що тягне за собою позови до позивача, і, як наслідок, додаткове фінансове навантаження у вигляді стягнення з позивача штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат.

Крім того, згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка/відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру, а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. В зв'язку з тим, що розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку продовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання розстрочки виконання судового рішення. Крім того, в разі відхилення вимоги заявника, законодавець, при наявності відповідних обставин, не позбавляє права боржника повторного звернення з такою вимогою.

На думку стягувача, надання розстрочки виконання рішення суду по даній справі призведе до істотного порушення майнових інтересів позивача внаслідок надзвичайно тривалого перенесення терміну виконання зобов'язання відповідачем (на 15 років).

За змістом ч. 1 ст. 121 ГПК України, підставою для розстрочки виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Законодавець пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до п 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору. Рішення суду у вказаній справі про стягнення коштів з відповідача на користь позивача винесено у зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору купівлі-продажу природного газу від 23.12.2014 р. № 3-1-2014/061-ПР (надалі - Договір).

Судом встановлено, що наряду з заявником, позивач також має велику кредиторську заборгованість перед своїми контрагентами, розмір якої станом на 30.06.2016 р. становив 36904521 тис. грн. (код рядка Балансу 1615).

Тому, проаналізувавши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявника, з метою надання можливості добровільного виконання заявником судового рішення, з урахуванням обставин, викладених у заяві про розстрочення виконання рішення, заява відповідача про розстрочення на 15 років виконання рішення Господарському суду Львівської області у справі № 914/4003/15 підлягає задоволенню частково, а саме, в частині розстрочення рівними частинами терміном на два місяці з моменту винесення даної ухвали.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства ДТЕК Західенерго від 24.10.2016 року за вх. № 5027/16 про розстрочення виконання судового рішення по справі № 914/4003/15 задоволити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарському суду Львівської області у справі № 914/4003/15 рівними частинами на два місяці щомісячно з дня набрання законної сили ухвали про розстрочку виконання рішення у таких розмірах:

- до 02.12.2016 року 18010197,46 грн.

- до 02.01.2017 року 18010197,47 грн.

3. Ухвала набирає законної сили 02 листопада 2016 року.

4. Ухвала дійсна для предявлення до виконання до 02 листопада 2019 року.

Суддя Пазичев В.М.

Суддя Коссак С.М.

Суддя Манюк П.Т.