ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р.Справа № 916/467/16

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

від позивача: Яковлев Д.Л. за довіреністю від 22.01.2016р.;

від відповідача: Кирилюк М.А. за довіреністю № 31 від 26.10.2016р.;

від третьої особи ТОВ "Віктор Д": Іноземцев О.В. за довіреністю від 22.12.2015р.;

від третьої особи ОСОБА_4: не з'явився;

від третьої особи Компанії "Кіттеп Лімітед": не з'явився;

від третьої особи Компанії "Редбейс Холдінгс Лімітед": не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/467/16:

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Фінанс М";

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок";

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Компанії "Кіттеп Лімітед"

2. ОСОБА_4

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Віктор Д";

4. Компанія "Редбейс Холдінгс Лімітед"

про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників товариства та змін до статуту,-

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ФІНАНС М" звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок", в якій просить суд:

- визнати недійсним рішення (протокол) загальних зборів учасників №1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" (, місцезнаходження: 67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20) від 28 січня 2016 року;

- визнати недійсними зміни до Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" (, місцезнаходження: 67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20), викладені у Статуті товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" в новій редакції, затвердженій рішенням (протоколом) загальних зборів учасників №1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" від 28 січня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.02.2016р. позовну заяву (вх.№499/16) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/467/16 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

13.07.2016р. представник третьої особи ТОВ "Віктор Д" надав клопотання (вх. ГСОО №2-3732/16) про залучення Компанії "Редбейс Холдінгс Лімітед" до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та про зупинення провадження у даній справі з метою належного його повідомлення

З метою повного та всебічного розгляду справи по суті, господарському суду Одеської області необхідно отримати, відомості щодо Компанії "Редбейс Холдінгс Лімітед" (Атрейдон 30, Гермасожея, П.С. 4044, Лімассол, Республіка Кіпр), а також враховуючи положення Угоди, укладеної між Україною та Республікою Кіпр про правову допомогу в цивільних справах (дата підписання: 06.09.2004р., дата ратифікації: 22.09.2005р., дата набуття чинності: 18.03.2006р.), та приписи статті ч.1 ст.69 Господарського процесуального кодексу України, суд звернувся до компетентного органу Республіки Кіпр - Міністерства юстиції и громадського порядку Республіки Кіпр (Ministry of Justice and Public Order of the Republic of Cyprus) із судовим дорученням, у зв'язку з чим ухвалою господарського суду Одеської області від 15.07.2016р. провадження у справі №916/467/16 було зупинено, а розгляд справи було призначено на 17.10.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.10.2016р. провадження у справі було поновлено.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги визнає з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Віктор Д" проти позовних вимог заперечує, письмових пояснень до суду не надав.

Представник третьої особи - Компанії "Кіттеп Лімітед" в судові засідання не з'являвся, хоча про час місце їх проведення був повідомлений належним чином, свою позицію з приводу заявленого позову висловив у листі від 21.03.2016р., за яким просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи ОСОБА_4 в судові засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце їх проведення, свою позицію з приводу заявленого позову суду не надав.

Представник третьої особи Компанії "Редбейс Холдінгс Лімітед" в судові засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце їх проведення, свою позицію з приводу заявленого позову суду висловив у листі від 29.09.2016р., за яким просив позов задовольнити та розглянути справу без його участі.

В процесі розгляду справи учасниками процесу були надані додаткові докази, які оглянуті судом та залучені до матеріалів справи.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні від 26.10.2016р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу ( ГПК ) України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема : письмовими і речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Фінанс М» є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» з часткою у статутному капіталі 28,49%.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» (місцезнаходження: 67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20) є юридичною особою, яка зареєстрована та здійснює господарську діяльність за законодавством України. До складу учасників Товариства входять наступні особи з відповідними частками у статутному капіталі: окрім позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Фінанс М» - 28,49%, також - Товариство з обмеженою відповідальністю «Віктор Д» - 28,49%, ОСОБА_4 - 15.08; Компанія «Кіттеп імітед» - 27,94%.

28 січня 2016 року було проведено загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок», за результатами яких було прийнято рішення, оформлене протоколом загальних зборів учасників Товариства з обмеженою повідальністю «Промтоварний ринок» №1 від 28 січня 2016 року. Згідно зазначеного отоколу (рішення) було ухвалено:

1) виключити зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Фінанс М», якому належить частка у розмірі 28,49% статутного капіталу Товариства, «у зв'язку із перешкоджанням своїми діями досягненню цілей Товариства»;

2) надати згоду на вступ Компанії Редбейс Холдінгс Лімітед (Redbeys Holdings Limited) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» з розміром частки, що становить 28,49% статутного капіталу Товариства, в гривневому вираженні складає 313390,00 грн., та прийняти відмову інших учасників від переважного права на набуття вказаної частки;

3) затвердити новий розподіл часток у статутному капіталі Товариства: Товариство з обмеженою відповідальністю «Віктор Д» сума внеску 313 390.00 грн., що становить 28,49% статутного капіталу Товариства; Компанія Редбейс Холдінгс Лімітед (Redbeys Holdings Limited) сума внеску 313 390,00 грн., що становить 28,49% статутного капіталу Товариства; ОСОБА_4 сума внеску 165 880,00 грн., що становить 15.08% статутного капіталу Товариства; Компанія «Кіттеп Лімітед» сума внеску 307 340.00 грн., що становить 27,94% статутного капіталу Товариства;

4) затвердити, у зв'язку із наведеним, нову редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» від 25 грудня 2015 року;

5) уповноважити Дирекцію Товариства здійснити всі необхідні заходи щодо державної реєстрації змін та/або надати повноваження третім особам на проведення реєстраційних дій пов'язаних з реєстрацією змін у складі учасників Товариства, нової редакції статуту Товариства.

Позивач вважає вищевказані рішення зборів учасників Товариства, та затверджену ними нову редакцію статуту, недійсними, з огляду на їх невідповідність законодавству України.

На думку позивача, невідповідність законодавству полягає у тому, що рішення зборів Товариства винесено з порушенням порядку скликання зборів, без повідомлення учасників Товариства про збори, та за відсутності необхідного кворуму. Нову редакцію статуту Товариства вважає недійсною, у зв'язку з вищенаведеними обставинами. Такі твердження грунтуються на наступних обставинах.

Із посиланням на приписи ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», позивач вважає, що загальні збори учасників, проведені 28 січня 2016 року були неправомочними, та вважаються такими, що не відбулися, оскільки загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів; установчими документами товариств, у статутному капіталі яких відсутня державна частка, може бути встановлений інший відсоток голосів учасників (представників учасників), за умови присутності яких загальні збори учасників вважаються повноважними.

Відповідно до п. 7.11. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок», зареєстрованого 16 червня 2014 року державним реєстратором Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, що діяв на момент проведення оспорюваних зборів, загальні збори учасників Товариства вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють більш як 60 відсотками голосів.

Як зазначено у оскаржуваному рішенні №1 загальних зборів учасників Товариства від 28 лютого 2016 року, у зборах учасників приймали учать учасники, що володіють 71.51% відсотків голосів, зокрема - Товариство з обмеженою відповідальністю «Віктор Д» - 28.49%, від імені якого діє директор Нечитайло Ігор Михайлович; ОСОБА_4 - 15,08%, від імені якої діє представник Тачанський Віталій Федорович, на підставі довіреності; Компанія «Кіттеп Лімітед» - 27.49%, від імені якої брав учать представник ОСОБА_3.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 244 ЦК України, представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Як вказано у оскаржуваному рішенні (протоколі), представник Компанії «Кіттеп Ійїмітед» п. ОСОБА_3 діє на підставі Рішення тимчасового керуючого компанією «Кіттеп Лімітед» від 24Л 1.2015 р., апостильованого за №LM 614/15.

Відповідно до Рішення Тимчасового керуючого 15/15/2015, апостильованого за вказаним номером, проте, яке датоване 15 грудня 2015 року, зазначено, що отримавши повноваження від Ради директорів КІТТЕП ЛТД відповідно до положень рішення про тимчасове керівництво від 24.11.2015 по справі 5535/15, винесеного Окружним судом м. Нікосія, Кіпр, було на законних підставах прийнято та ухвалено наступне рішення:

(1) негайно призначити в якості представника компанії КІТТЕП ЛТД у керівництві вкраїнської компанії «ПРОМРИНОК» ТОВ (, зареєстрований офіс: 67806, Одеська область, Овідіопольський район, село Авангард, вул. Базова, 20), надаючи йому всі необхідні повноваження для участі у керівництві ТОВ «ПРОМРИНОК», пана ОСОБА_10, громадянина України, юриста за професією, власника і паспорта громадянина України НОМЕР_1, виданого Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області 15 квітня 1998 р., який мешкає за адресою: м. Настасів, Тернопільська область, Україна;

(2) уповноважити пана ОСОБА_10 діяти від імені КІТТЕП ШГД на Загальних зборах учасників ТОВ «ПРОМРИНОК» (, зареєстрований офіс: 67806, Одеська область, Овідіопольський район, село Авангард, вул. Екзова, 20) та надати право голосувати відповідно до порядку денного, та підписувати від імені КІТТЕП ЛТД всі документи, ухвалені на Загальних зборах учасників ТОВ РОМРИНОК», в тому числі протоколи та постанови та Статут ТОВ «ПРОМРИНОК»;

(3) Повноваження представника або представників компанії КІТТЕП ЛТД, а також іреність, видана пані ОСОБА_8, призупинені відповідно до вищезазначеного рішення суду;

(4) це рішення потрібно надати до офісу Державного реєстру України задля внесення необхідних і належних змін та доповнень або внесення нових записів до Державного реєстру; Уповноважити пана ОСОБА_10 діяти від імені КІТТЕП ЛТД. представляти інтереси КІТТЕП ЛТД перед будь-якими та всіма судами загальної юрисдикції (загальними та спеціалізованими судами) під час розгляду будь-яких справ, з усіма правами та повноваженнями позивача, захисника, кредитора, заявника, ініціюючого кредитора, боржника, третьої сторони, зацікавленої сторони, і т.д., та правами виконувати відімені КІТТЕП ЛТД будь-які та всі дії.

Як вбачається зі змісту Рішення Тимчасового керуючого 15/15/2015 від 15 грудня 2015 року, останнє грунтується, тобто, видане на підставі повноважень, наданих Окружним судом м. Нікосії, Кіпр. При цьому, згідно рішення Окружного суду Нікосії від 24 листопада 2015 року за позовом №5535/15, судом винесено наступне забезпечувальне рішення:

- суд постановляє, забороняє та/або перешкоджає Відповідачу 1 (КІТТЕП ЛІМІТЕД) допомогою його директора, ОСОБА_8 з Нікосії, та/або за допомогою інших представників та/або довірчих власників та/або його службовців передавати право власності будь-якій іншій фізичній та/або юридичній особі, та/або продавати та/або іншим способом розпоряджатися і/або обтяжувати і/або передавати в заставу акції в кількості 148000, та/або вчиняти будь-які угоди щодо цих акцій, які зареєстровані на його ім'я та/або якими він володіє в капіталі дочірньої української компанії ТОВ «ПРОМРИНОК» до винесення остаточного рішення по цьому позову та/або подальшого розпорядження суду;

- суд постановляє, забороняє та/або перешкоджає Відповідачу 1 за допомогою його директора, ОСОБА_8 з Нікосії, та/або за допомогою інших представників та/або довірчих власників та/або його службовців передавати право власності будь-якій іншій фізичній та/або юридичній особі, та/або продавати та/або іншим способом розпоряджатися і/або обтяжувати і/або передавати в заставу та/або вчиняти будь-які угоди щодо рухомого та/або нерухомого майна, яке належить дочірній українській компанії ТОВ «ПРОМРИНОК» та/або яким вона володіє до винесення остаточного рішення по цьому позову та/або яким вона володіє до винесення остаточного рішення по цьому позову та/або подальшого розпорядження суду;

- суд постановляє призупинити повноваження, якими наділений одноосібний Генеральний директор, ОСОБА_8 з Нікосії та/або будь-які інші члени Ради директорів, які будуть призначені, включаючи представника або представників Відповідача 1, призначених Радою директорів, представляти його інтереси в дочірній українській компанії ТОВ «ПРОМРИНОК», і справжнім ці повноваження припиняються та на їх місце призначити і цим призначається тимчасовий керуючий (Interim Receiver), незалежний аудитор/бухгалтер ОСОБА_9, як посадова особа, призначена судом з метою прийняття та реалізації цих повноважень, включаючи збір і збереження на спеціальному рахунку сум дивідендів, які можуть бути розподілені дочірньою українською компанією ТОВ «ПРОМРИНОК» Відповідачу 1, із зобов'язанням надання вищезазначеними представниками/довірчими власниками всіх наявних у них на руках корпоративних документів, включаючи бухгалтерські/аудиторські звіти тимчасовому керуючому, який повинен провести аудит з метою збереження рухомого і/або нерухомого майна і дати вичерпну інформацію суду, коли він буде викликаний для цих цілей, щодо питань, що стосуються виконання ним своїх обов'язків до винесення остаточного рішення по справжньому позову та/або подальшого розпорядження суду.

Таким чином, за рішенням Окружного суду м. Нікосії від 24 листопада 2015 року за позовом №5535/15, тимчасовому керуючому надані вищезазначені права, направлені на збереження активів Компанії Кіттеп Лімітед до розгляду судового спору по суті, у тому числі проведення аудиту, надання суду відповідного звіту, збір і збереження на спеціальному рахунку сум дивідендів, які можуть бути розподілені ТОВ «Промтоварний ринок».

Позивач зазначає, що з наведеного вбачається, що тимчасовий керуючий, при винесенні Рішення Тимчасового керуючого 15/15/2015 від 15.12.2015 р., перевищив обсяг та зміст прав, наданих судом в якості забезпечувальних заходів. Згідно рішення тимчасового керуючого представнику надано повний обсяг прав учасника Товариства, у тому числі, право розпоряджатися корпоративними та майновими правами, що і було реалізовано представником. Таким чином, у зв'язку із тим, що повноваження представника грунтуються на протиправно виданому акті, такі повноваження і дії представника не можуть вважатися законними.

26 січня 2016 року Окружним судом м, Нікосія (Кіпр) було ухвалене рішення, яким постановлено:

- припинити вручення позовної заяви від 11.11.2015р.;

- припинити виконання винесених постанов від 24.11.2015р. ex debito justitiae;

- покласти судові витрати за цим розглядом на Позивачів на користь Відповідача 1 згідно з розрахунком секретаря суду і затвердження суду.

Відповідно до юридичного висновку від 01.02.2016р. пана ОСОБА_5, адвоката компанії ТОВ «Економідес і Ко», що веде адвокатську практику в Республіці Кіпр, всі заходи, вжиті Тимчасовим керуючим:

- є недійними з огляду на скасування постанови від 26.11.2015 р.;

- є недійсними і незаконними у зв'язку з тим, що він діяв на власний розсуд, поза законом і статутом компанії.

26.01.2016 р. суд вирішив і оголосив, що вручення судової повістки і заяви від 11.11.2015 р., які призвела до винесення постанови від 24.11.2015 р. відносно відповідача, компанії «Кіттеп Лімітед», суперечать закону та Конституції Кіпру, і наказав вручити обидва документа заново, з самого початку. Наслідком цього є те. що всі заходи, вжиті Тимчасовим керуючим протягом цього періоду, будь-то в суді сторонами або за межами суду, є недійсними від самого початку. Вважається, що вони не мали місця і не мають жодного значення».

Додатково слід вказати, що рішення Тимчасового керуючого від 15.12.2015 р. містить відверто недостовірну інформацію. Зокрема, у рішенні 15/12/2015 вказано, що воно винесене на підставі отриманих повноважень від Ради директорів КІТТЕП ЛТД відповідно до положень рішення про тимчасове керівництво від 24.11.2015 по справі 5535/15, винесеного Окружним судом м. Нікосія, Кіпр.

Відповідно до Свідоцтва з реєстру компаній Республіки Кіпр від 30.10.2015 р. директорами Компанії «Кіттеп Лімітед» були ОСОБА_8 та Компанія «Стейбрідж Лімітед» (Сейшельські острови).

Рішенням Окружного суду м. Нікосія від 24.11.2015р. були обмежені повноваження лише одного директора - ОСОБА_8. Повноваження іншого директора компанії судом не обмежувались.

Так, у рішенні Окружного суду м. Нікосія від 26.01.2016р., яким було скасована постанова цього суду від 24.11.2015р., зазначено:

«Хоча немає ніякого ствердження Позивачів про те, що Відповідач 1 не вдався до таких тверджень, щоб бути вислуханим в рамках розгляду заяви про винесення тимчасових рішень, треба зазначити, що заява, між іншим, вказує той факт, що директором Компанії є не лише ОСОБА_8, але й інша особа, компанія "Стейбрідж Лімітед" (Staybridge Limited) з Сейшельських Островів. Відповідач 1 стверджує, що: "Оскільки постанова від 24.11.2015р. обмежує тільки мої повноваження з питань, що стосуються української компанії, і повноваження "будь-якого іншого призначеного члена Ради Директорів" (тобто після винесення постанови), але не обмежує адміністративні повноваження компанії "Стейбрідж Лімітед" (Staybridge Limited), очевидно, що постанова суду призведе до адміністративного глухого куту з питань, що стосуються інтересів Відповідача 1 в українській компанії, оскільки компанія "Стейбрідж Лімітед" (Staybridge Limited) представляє інтереси акціонерів Відповідача 1, а пан ОСОБА_9 представляє інтереси Позивачів"».

Щодо цієї обставини, у юридичному висновку від 01.02.2016р., виданому паном ОСОБА_5, зазначено:

«Рада директорів компанії «Кіттеп лімітед» на момент винесення постанови складалася з двох директорів, пані ОСОБА_8 (повноваження якої були обмежені в силу постанови) і компанії «Стейбрідж Лімітед» (Staybridge Limited).

Обидві ці особи були законно призначені акціонерами компанії «Кіттеп» (Kittep).

Повноваження другого директора, компанії «Стейбрідж Лімітед» (Staybridge Limited), не були обмежені постановою від 24.11.2015 р.

Це було підтверджено самим судом, як можна побачити в останньому абзаці сторінки 6 його постанови від 26.01.2016 р.

Відповідно до Закону «Про компанії», стаття 113 і, зокрема, таблиці А в першому додатку до Закону, справами компанії керує Рада директорів. Рішення приймаються більшістю голосів. Якщо є два директори, і є розбіжності, то компанія може сама, на підставі свого статуту, призначити одного з директорів керуючим директором з правом вирішального голосу в порядку, передбаченому в статті 104 статуту компанії «Кіттеп» (Kittep).

Пані ОСОБА_8 не призначалась керуючим директором компанії.

За цих обставин, Тимчасовий керуючий не міг діяти самостійно, без згоди компанії Staybridge Limited.

Отже, всі дії і документи, видані Тимчасовим керуючим, є недійсними, а в цьому випадку - також і незаконними, оскільки він не отримував згоди другого директора».

З огляду на рішення Окружного адміністративного суду м. Нікосія від 26.01.2016р.. та юридичний висновок від 01.02.2016р., Тимчасовим керуючим прийнято рішення № 15/12/2015 від 15.12.2015р. без погодження з Радою директорів Компанії «Кіттеп Лімітед», отже з перевищенням повноважень.

Таким чином, при проведенні загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» від 28 січня 2016 року, ОСОБА_3 не мав прав (повноважень) брати участь та приймати рішення від імені Компанії «Кіттеп Лімітед» у загальних зборах учасників, тобто фактично - не був представником Компанії, у зв'язку із чим, з огляду на відсутність кворуму (43,57% замість передбачених законодавством та статутними документами 60%), загальні збори були неповноважними, та не мали права ухвалювати оскаржуване рішення, яке, таким чином, є недійсними.

Як було зазначено вище, згідно рішення (протоколу) загальних зборів учасників №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» від 28 січня 2016 року, було вирішено виключити зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Фінанс М», якому належить частка у розмірі 28,49% статутного капіталу Товариства, у зв'язку із перешкоджанням своїми діями досягненню цілей Товариства, а також затвердити новий розподіл часток у статутному капіталі та затвердити, у зв'язку із наведеним, нову редакцію статуту Товариства.

За положеннями статті 64 Закону України «Про господарські товариства», учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Згідно з п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 N 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», при вирішенні спорів, пов'язаних з виключенням учасника з товариства, господарські суди, як випливає зі змісту статті 64 Закону України «Про господарські товариства», повинні дослідити всі обставини, пов'язані з виключенням учасника з товариства, дати оцінку його поведінці, встановити наявність негативних для товариства наслідків у зв'язку з діями (бездіяльністю) учасника. Якщо негативні наслідки ще не настали, потрібно правильно визначити вірогідність їх настання. Необхідно встановити причинний зв'язок між діями (бездіяльністю) учасника товариства та негативними наслідками для товариства, а також дослідити мотиви поведінки учасника, форму вини тощо. Вирішуючи питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства, необхідно встановити, що поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства чи робить її практично неможливою. Господарські суди повинні враховувати як фактичні обставини, що були підставою для виключення учасника з товариства, так і дотримання вимог законодавства та установчих документів при скликанні та проведенні відповідних загальних зборів.

У рішенні про виключення учасника з господарського товариства повинно бути обгрунтовано причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою визнання такого рішення недійсним за позовом даного учасника (абз. З п. 3.10 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007 N 04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин").

Разом з тим, у оскаржуваному рішення (протоколі) загальних зборів учасників №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» від 28 січня 2016 року немає будь-яких відомостей щодо фактів систематичного невиконання або неналежного виконання обов'язків позивачем як учасником Товариства чи доказів перешкоджання позивачем своїми діями досягненню цілей Товариства, зазначених у його статуті.

Незалежно від зазначення у рішенні зборів обгрунтування підстав виключення учасника з Товариства, зацікавленими особами мас бути доведено належними доказами, що підстави для виключення учасника реально існують.

Таким чином, в порушення вимог ст. 64 Закону України «Про господарські товариства», рішенням (протоколом) загальних зборів учасників №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» від 28 січня 2016 року протиправно виключено зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Фінанс М», оскільки у дійсності відсутні факти перешкоджання зазначеним учасником своїми діями досягненню цілей товариства.

Крім того, слід взяти до уваги вимоги ст. 64 Закону України «Про господарські товариства» в частині кількості голосів учасників на загальних зборах, необхідних для ухвалення зборами рішення про виключення учасника з товариства з обмеженою відповідальністю.

Так, згідно ст. 64 Закону України «Про господарські товариства» учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

З огляду на те, що у загальних зборах учасників Товариства від 25.12.2015р. Компанія «Кіттеп Лімітед» участі не приймала, за виключення позивача проголосували учасники, що володіють 43,57% голосів від загальної кількості (ТОВ «Віктор Д» та ОСОБА_4.), замість передбачених законодавством 50% голосів. При цьому, слід врахувати відсутність кворуму, про що було зазначено вище.

Таким чином, рішення про виключення позивача з учасників Товариства було прийнято за відсутності підстав для виключення та за відсутності необхідної кількості голосів, встановленої Законом.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами.

Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу.

Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за ЗО днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до п. 7.6., 7.7. статуту Товариства, зареєстрованого 16 червня 2014 року, Загальні збори скликаються не рідше одного разу у квартал; позачергові збори скликаються також на вимогу учасника, головного бухгалтера, або аудитора.

Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу Товариства; учасники ; товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства.

Якщо протягом 25 днів Виконавчий орган Товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самостійно скликати загальні збори учасників.

Виконавчий орган Товариства повідомляє учасників про проведення Загальних зборів шляхом персонального направлення на адресу кожного з учасників Товариства листа з описом вкладення та повідомленням про вручення, або особистим врученням під розпис, повідомлення про скликання Загальних зборів учасників Товариства з зазначенням часу і місця проведення, а також часу початку і закінчення реєстрації учасників Товариства для участі у Загальних зборах, та порядку денного, разом з проектами рішень та документів, що стосуються порядку денного Загальних зборів.

Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за ЗО днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників Товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів, з дотриманням процедури щодо повідомлення кожного з учасників Товариства про доповнення порядку денного відповідним питанням, що передбачена абзацом першим п.7.7 цього Статуту.

Повідомлення учасників здійснюється за поштовою адресою, яка повідомляється виконавчому органу Товариства самим учасником у письмовій формі. У разі ненадання учасником виконавчому органу Товариства інформації щодо їх поштової адреси, повідомлення здійснюється за юридичною адресою (за зареєстрованим місцем проживання або місцезнаходженням) учасника. Учасник, якому направлено повідомлення за вказаною ним у письмовій формі поштовою адресою або за юридичною адресою (за зареєстрованим місцем проживання або місцезнаходженням), якщо ним не повідомлено поштову адресу, вважається належним чином повідомленим до моменту надання ним у письмовій формі іншої адреси, за якою йому слід направляти повідомлення.

ТОВ «Промтоварний ринок», в особі його виконавчого органу, не здійснював повідомлення учасників про загальні збори учасників Товариства на 28.01.2016 р., Директором Товариства не висувалось вимог щодо позачергового скликання загальних зборів учасників Товариства. Вимог від учасників про скликання зборів дирекція не отримувала.

Більше того, у рішенні зборів учасників № 1 від 28.01.2016 р., не зазначено ким та з яких підстав скликано збори учасників Товариства. Не вказано правового статусу зборів, чи є ці збори черговими або позачерговими.

Таким чином позивач зазначає, що в порушення вимог ст. 60 Закону України «Про господарські товариства», п.п. 7.6., 7.7. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок», при проведенні Загальних зборів учасників:

1) вимога до Виконавчого органу Товариства (Дирекції) про скликання Загальних зборів від учасників, головного бухгалтера або аудитора не висувалися, а також Збори у вказаний період безпосередньо Дирекцією не скликались;

2) про проведення загальних зборів Товариства учасник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Фінанс М» не було повідомлено передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного, а саме - не було повідомлено взагалі.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарського товариства, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів), а також інші правомочності, передбачені і законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», ч. 1 ст. 116 ЦК України, ст. 88 ГК України позивач як учасник товариства мав право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах.

Відповідно до змісту ст. ст. 58, 60 Закону України «Про господарські товариства» права учасника товариства на участь в управлінні господарським товариством здійснюються саме шляхом участі у роботі вищого органу управління та прийнятті рішень учасником або його уповноваженим представником. У разі відсутності на загальних зборах учасників товариства будь-якого з учасників, який бажає реалізувати своє право на участь в управлінні товариством, здійснювати діяльність, прийняття рішень, необхідних для здійснення товариством господарської діяльності та досягнення статутних завдань, такий учасник позбавляється можливості здійснювати свої корпоративні права, у тому числі - права на участь в управлінні товариством.

Оскільки про проведення 28 січня 2016 року загальних зборів позивача не було повідомлено, такі обставини унеможливили здійснення позивачем участі в управлінні Товариством з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок». В свою чергу це свідчить про створення перешкод в реалізації права позивача на участь у загальних зборах учасників товариства, що є порушенням ст. 116 ЦК України, ст. 88 ГК України, ст. 10 Закону України «Про господарські товариства».

Відтак, оскільки в результаті проведення вказаних загальних зборів були порушені права позивача на участь в управлінні Товариством, прийняті на них зборах рішення не можуть вважатися законними.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Крім того Позивач зазначає наступне.

Статтею 53 Закону України «Про господарські товариства» встановлено: «Учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.

Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі».

Частиною 2 ст. 64 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Згідно ст. 54 Закону, при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік. в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Відповідно до статті 55 Закону, при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства. При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

З огляду на зміст рішення зборів №1 від 28.01.2016 р., в якому вказується про відмову учасників від переважного права придбання частки позивача, якого нібито було виключено, на користь Компанії «Редбейс Холдінгс Лімітед», правовий статус цього рішення є незрозумілим. За таких обставин, рішенням зборів №1 від 28.01.2016 р. частка позивача була просто передана іншій особі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набуваеться в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України:

1. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

2. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

3. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Позивач не давав згоди на передачу його частки іншій особі, заходів щодо відчуження частки не здійснював, та жодним чином не схвалював.

У зв'язку із вищенаведеним, також підлягають визнанню недійсними зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» (, місцезнаходження: 67806, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20), викладені у Статуті Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» в новій редакції, затвердженій рішенням (протоколом) загальних зборів учасників №1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтоварний ринок» від 28 січня 2016 року, з огляду на неправомочність зборів, що прийняли рішення про його затвердження, та з інших наведених підстав.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В пунктах 1-10 ч.2 ст.16 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів.

До того ж, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав.

Метою подання такого позову є усунення невизначеності у суб'єктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для здійснення суб'єктивного права особою.

Законодавчо визначенні способи захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Отже, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений ст.16 ЦК України, але який встановлений законом або договором та є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Крім того, суд зазначає, що підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстави.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.

Як правило, підстава має складний фактичний склад.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується вимога позивача.

Встановивши при вирішенні корпоративного спору наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Зі змісту частини 1 статті 167 Господарського кодексу України вбачається, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Частиною 3 цієї статті також визначено, що під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Статтею 116 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом;

2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди);

3) вийти у встановленому порядку з товариства;

4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом;

5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші права, встановлені установчим документом товариства та законом (частина 2 статті 116 ЦК України).

Відповідно до ст. 117 Цивільного кодексу України, учасники господарського товариства зобов'язані:

1) додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів;

2) виконувати свої зобов'язання перед товариством, у тому числі ті, що пов'язані з майновою участю, а також робити вклади (оплачувати акції) у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені установчим документом;

3) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства.

Згідно з частиною 2 цієї статті, учасники господарського товариства можуть також мати інші обов'язки, встановлені установчим документом товариства та законом.

Вищевказана стаття Цивільного кодексу України цілком кореспондується зі ст. 10 Закону України „Про господарські товариства", яка також передбачає можливість покладення на учасника товариства несення інших обов'язків, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Статтею 4 Закону України „Про господарські товариства" визначено, що, зокрема, товариство з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі статуту. Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Крім того, частиною 3 цієї статті визначено, що установчі документи повинні також містити відомості, передбачені статтями 37, 51, 65, 67 і 76 цього Закону.

Разом з тим, статтею 51 Закону України „Про господарські товариства" передбачено, що установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів, розмір і порядок формування резервного фонду, порядок передання (переходу) часток у статутному фонді.

Відповідно до ст.89 Господарського кодексу України, ст.145 Цивільного кодексу України, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Згідно зі ст.58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.

Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників.

Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства.

Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Статтею 60 Закону України "Про господарські товариства" передбачено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства.

Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник.

Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Відповідно до ст.167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарського товариства, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів), а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про господарські товариства", ч.1 ст.116 ЦК України, ст.88 Господарського кодексу України позивач як учасник товариства мав право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах.

Відповідно до ч.5 ст.61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Як встановлено судом, доказів повідомлення позивача про дату, час, місце проведення позачергових загальних зборів учасників Товариства, а також про порядок денний загальних зборів відповідачем до суду не надано.

Оскільки, матеріалами справи встановлено відсутність у ОСОБА_10 станом на 28.01.2016р. повноважень на представлення інтересів Компанії "Кіттеп Лімітед" на загальних зборах учасників ТОВ "Промтоварний ринок", тому на зазначених загальних зборах не було необхідних 60% голосів, у зв'язку з чим, вказані збори є неповноважними через відсутність кворуму.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до ч.5 ст.61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів".

Верховним судом України в постанові від 21.10.2015р. по справі №3-928гс15 зроблено наступний висновок:

"Для визнання загальних зборів дійсними не треба доводити факт отримання учасником товариства повідомлення про проведення зборів, а достатньо лише направити таке повідомлення цінним листом з описом вкладення".

При цьому суд зазначає, що Закон України "Про господарські товариства" не містить обов'язкової вимоги про отримання учасником повідомлення про скликання зборів, лише статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що про проведення загальних зборів товариства повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів".

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 16.09.2015 р. по справі № 3-486гс15 "Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів (ст. 61 Закону України "Про господарські товариства")".

Як встановлено судом та не заперечується ані позивачем, ані відповідачем, доказів, які б свідчили про направлення повідомлення позивачу про дату, час та місце проведення 28.01.2015р. загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" матеріали справа не містить.

За приписами ч.5 ст.98 Цивільного кодексу України, рішення Загальних зборів товариства може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як зазначено в п.2.11 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" від 28.12.2007р. №04-5/14 (із змінами і доповненнями), під час вирішення спорів про визнання недійсними рішень Загальних зборів суду слід з'ясовувати, чи відповідає оспорюване рішення вимогам чинного законодавства та/або компетенції органу, що прийняв це рішення, чи були Загальні збори правомочними, чи було дотримано визначеного законом порядку скликання і проведення Загальних зборів.

Зокрема, підставами недійсності рішень Загальних зборів є такі:

а) рішення Загальних зборів не відповідає нормам чинного законодавства;

б) рішення прийнято неправомочними Загальними зборами або правомочність Загальних зборів встановити неможливо;

в) рішення з питання, яке відповідно до закону вирішується більшістю у 3/4 голосів присутніх на Загальних зборах акціонерів, було прийнято простою більшістю голосів;

г) рішення прийнято з питання, не включеного до порядку денного Загальних зборів;

д) рішення з питань зміни розміру статутного капіталу акціонерних товариств прийнято з порушенням обов'язку з надання акціонерам у встановленому законом порядку інформації, передбаченої статтею 40 Закону України "Про господарські товариства", або акціонерам було надано недостовірну чи неповну інформацію;

е) рішення прийнято Загальними зборами акціонерів, під час скликання і проведення яких не було дотримано вимог законодавства або статуту акціонерного товариства, якщо це призвело до істотного порушення прав позивача;

є) відсутність протоколу Загальних зборів, підписаного відповідно до частини дев'ятої статі 41 Закону України "Про господарські товариства" головою і секретарем зборів. Підстави, зазначені у пунктах "б" - "е", пов'язані з порушенням прав акціонерів на управління акціонерним товариством.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

У п. 18 вказаної Постанови Пленуму ВГСУ зазначено, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства); прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Слід зазначити, що суди здійснюють правосуддя з метою забезпечення захисту прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Винесення судом законного, обґрунтованого і справедливого рішення неможливе без проведення ним всебічного, повного, об'єктивного дослідження усіх обставин справи.

При цьому судове рішення повинно базуватись на принципах верховенства права, неупередженості, незалежності, змагальності сторін та рівності усіх учасників судового процесу.

Як вірно встановив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства.

Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Частиною 5 ст.78 ГПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відтак, з підстав неповідомлення позивача про проведення зборів, проведення загальних зборів за відсутності кворуму, незаконне виключення позивача зі складу учасників товариства, порушують його права та охоронювані законом інтереси, у зв'язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають судом задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ч.1 ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2756, 00 грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Фінанс М" - задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення (протокол) загальних зборів учасників №1 товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" (67806, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, код ЄДРЮОФОПГФ 20942626) від 28 січня 2016 року;

3. Визнати недійсними зміни до Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" (67806, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, 20, код ЄДРЮОФОПГФ 20942626), викладені у Статуті товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" в новій редакції, затвердженій рішенням (протоколом) загальних зборів учасників №1 товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" від 28 січня 2016 року.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Промтоварний ринок" (67806, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Базова, код ЄДРЮОФОПГФ 20942626) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ФІНАНС М" (65000, м. Одеса, вул. Самарська, 33, код ЄДРЮОФОПГФ 37477013) витрати на оплату судового збору в сумі 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

У зв'язку із перебуванням судді Никифорчука М.І. з 31.10.2016р. по 02.11.2016р. на лікарняному, повний текст рішення складено та підписано 03 листопада 2016 р.

Суддя М.І. Никифорчук