У Х В А Л А

09.11.2016Справа № 922/3175/16

За позовомОСОБА_1
до 1) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича, 2) Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»
прозобов'язання вчинити дії

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_3 - представник
від відповідача-1 Бойко А.В. - представник
від відповідача-2 Кустова Т.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовну заяву ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича та Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №922/3175/16 та призначено розгляд справи на 20.10.2016.

В судовому засіданні 20.10.2016 оголошувалась перерва до 09.11.2016.

В судове засідання, призначене на 09.11.2016, представник позивача з'явився, позов підтримав.

Представником відповідача 1 в судовому засіданні подано клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача 2 в судове засідання з'явився, підтримав подане 18.10.2016 клопотання про припинення провадження у справі.

Подані відповідачами клопотання мотивовані тим, що спір у даній справі виник у зв'язку зі здійсненням Уповноваженою особою владних управлінських функцій, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У позовній заяві позивач - фізична особа ОСОБА_1 просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича щодо не включення ОСОБА_1 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню про відшкодування коштів за договором банківського рахунку НОМЕР_1, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Фідобанк»;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включити ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Фідобанк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» був укладений договір банківського рахунку про відкриття та ведення поточного рахунку фізичної особи в Публічному акціонерному товариствомі «Фідобанк» НОМЕР_1, залишок коштів на якому станом на 05.07.2016 становив 195000,00 грн. В подальшому, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», однак, за твердженням позивача, всупереч положенням ст. 26, 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленком Олександром Володимировичем безпідставно не було внесено відомості щодо позивача у загальний Реєстр вкладників Публічного акціонерного товариства «Фідобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Перелік справ, підвідомчих господарським судам, визначено ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Таким чином, справи, де позивачем і/або відповідачем є не юридична особа, господарським судам не підвідомчі, за виключенням випадків, прямо передбачених законодавчими актами України (наприклад, корпоративні спори, спори про приватизацію державного та комунального майна), стороною яких в можуть виступати фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Як зазначено в п. 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», якщо в законодавчому акті підвідомчість спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено, що спір вирішується в судовому порядку, господарському суду слід виходити з суб'єктного складу учасників спору та характеру спірних правовідносин.

Судом враховуються доводи позивача стосовно того, що згідно із п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Проте вимоги у даній справі не стосуються майнових вимог до боржника, оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» процедура ліквідації банку здійснюється відповідно до положень цього Закону та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відтак, зважаючи на суб'єктний склад даного спору, даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, і має розглядатися в порядку цивільного, а не господарського судочинства.

Відповідно, підстави для припинення провадження у даній справі з підстав, наведених у клопотанні відповідачів, відсутні.

Наведена позиція не суперечить та повністю узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові 15.06.2016 у справі № 826/20410/14 стосовно того, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Щодо посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 16.02.2016 у справі №826/2043/15 (21-484а15), то суд зауважує, що обставини справи №826/2043/15 є відмінними від обставин, викладених у позовній заяві ОСОБА_1, враховуючи, зокрема, той факт, що позивачем у справі №826/2043/15 (21-484а15) є Управління Пенсійного фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області, а не фізична особа.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Суд звертає увагу позивача, що у відповідності до положень ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору може бути повернута ухвалою суду за наявності відповідного клопотання особи, що його сплатила.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Припинити провадження у справі №922/3175/16 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» Коваленка Олександра Володимировича та Державної організації «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про зобов'язання вчинити дії у зв'язку із тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Суддя Ю.М. Смирнова