ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2016 року Справа № 904/5396/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Крицькій Я.Б.

за участю представників сторін:

від відповідача: Салтисюк Ю.В. представник, довіреність б/н від 31.05.2016р.;

від третьої особи: Кириченко О.П. представник, довіреність б/н від 01.08.2016р.

представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання позивач повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016р. у справі № 904/5396/16

за позовом ОСОБА_3, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд", м. Дніпро

про визнання недійсними рішень загальних зборів товариства, визнання недійсними статутів товариства, скасування акту прийому-передачі, визнання права власності

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: товариства з обмеженою відповідальністю "Онєга Плюс", м. Дніпро

до Відповідача 1: ОСОБА_3, м. Дніпро

Відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд", м. Дніпро

про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016 року у справі № 904/5396/16 (суддя - Петрова В.І..) заборонено проведення державної реєстрації припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд". Накладено арешт на нерухоме майно: об'єкт незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54%, загальною площею 2 267,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 01, зареєстрований за Товариством з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд".

Задовольняючи заяву про забезпечення позову господарський суд виходив з наявності підстав, передбачених ст.ст. 66, 67 ГПК України для забезпечення позову у заявлений спосіб.

Не погодившись із вказаною ухвалою, товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд" подало апеляційну скаргу, згідно з якою просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016 року у справі № 904/5396/16.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема ст. 67 ГПК України, та з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зокрема скаржник зазначає, що вжиття судом заходів до забезпеченню позову у справі не мотивовано належним чином та ґрунтується на припущеннях, а заборона державної реєстрації припинення відповідача адресована невизначеним судом особам. Судом, також не враховано думку відповідача при винесенні ухвали, а вжиття заходів до забезпечення позову у обраний спосіб є втручанням у господарську діяльність відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 року відновлено строк подання апеляційної скарги ТОВ "Домо-Буд", апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 17.10.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів, розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 02.11.2016р.

У судових засіданнях по справі представник скаржника доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсягу.

Представник позивача у судовому засіданні 17.10.2016 року надав усні пояснення по справі, згідно з якими проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважав оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу безпідставною.

Представник третьої особи в судовому засіданні 02.11.2016р. підтримав апеляційну скаргу відповідача та просив її задовольнити, мотивуючи це тим, що саме третя особа є власником спірного об'єкту нерухомості.

Представник позивача в судове засідання 02.11.2016р. не з'явився, хоча про час та місце судового засідання позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, матеріали справи є достатніми для її розгляду, а апеляційний суд обмежений певним процесуальним строком на розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутності представника позивача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржника та третьої особи, судова колегія апеляційного суду дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з копій матеріалів справи, у червні 2016р. ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд", в якому просив:

- визнати недійсними рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд", на підставі яких внесено записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.05.2016р. за № 0077004, 07.06.2016р. за № 1077004, 22.06.2016р. за № 3077004;

- визнати недійсним статути Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд", зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.05.2016р. за № 0077004, 07.06.2016р. за № 1077004;

- скасувати акт прийому-передачі б/н від 31.05.2016р., на підставі якого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд" зареєстровано об'єкт нерухомого майна: об'єкт незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54%, загальною площею 2267,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 01;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на об'єкт незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54%, загальною площею 2267,6 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 01.

Позовні вимоги позивача ґрунтуються на тому, що 22.06.2016р. він дізнався, що є співзасновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд" із часткою в статутному капіталі 800 000,00грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.05.2016р. за №0077004, а 07.06.2016р. за № 1077004 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ "Домо-Буд" у зв'язку зі зміною складу засновників, згідно якої єдиним учасником ТОВ "Домо-Буд" є громадянин Молдови ОСОБА_5. 22.06.2016р. за № 3077004 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про рішення засновників (учасників) ТОВ "Домо-Буд" щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

Позивач зазначає, що рішення про створення ТОВ "Домо-Буд" він не приймав та Статут ТОВ "Домо-Буд" не підписував і не уповноважував будь-яку особу на вчинення від його імені зазначених дій. Таким чином, рішення про створення ТОВ "Домо-Буд" та затвердження статуту ТОВ "Домо-Буд" і статут ТОВ "Домо-Буд" не відповідають приписам ст.ст.81, 83, 87 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4 Закону України "Про господарські товариства", ст.15 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Відтак, всі наступні рішення загальних зборів учасників ТОВ "Домо-Буд" і статут ТОВ "Домо-Буд", прийняті та затверджені після 31.05.2016р., на підставі яких внесено записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07.06.2016р. за № 1077004, 22.06.2016р. за № 3077004, підлягають визнанню недійсними, оскільки є похідними від недійсного рішення про створення ТОВ "Домо-Буд" та затвердження його статуту, на підставі якого внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 31.05.2016р. за №0077004.

Крім того позивач зазначає, що 22.06.2016р. з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 6198356 він довідався про те, що право власності на належний йому об'єкт нерухомого майна: об'єкт незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54%, загальною площею 2267,6 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд". Право власності на даний об"єкт за ТОВ "Домо-Буд" оформлено як внесок до статутного капіталу. Підставою набуття відповідачем права власності на об'єкт у цій довідці визначено акт прийому-передачі б/н від 31.05.2016р. Однак, як стверджує позивач, цей акт він також не підписував та не уповноважував на його підписання будь-яку особу. Позивач вважає, що всі перелічені дії без його участі та без його відома (створення юридичної особи, затвердження статуту, оформлення передання об"єкту до статутного капіталу) спрямовані на незаконне заволодіння його майном.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2016 порушено провадження у справі № 904/5396/16, справу призначено до розгляду в судове засідання на 28.07.2016.

Також, 30.06.2016р. позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив:

- заборонити проведення державної реєстрації припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд";

- накласти арешт на нерухоме майно: об'єкт незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54%, загальною площею 2267,6кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 01, зареєстрований за Товариством з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд".

Заява мотивована тим, що 22.06.2016р. за № 3077004 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про рішення засновників (учасників) ТОВ "Домо-Буд" про припинення юридичної особи в результаті ліквідації. В силу приписів п. 6 ч.1 ст.80 ГПК України припинення діяльності суб'єкта господарювання, який був однією із сторін у справі, є підставою для припинення провадження у справі. Рішення загальних зборів, статути товариства можуть бути визнані недійсними виключно у судовому порядку. Тому внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення діяльності відповідача унеможливить захист прав позивача в судовому порядку. В силу приписів п.2 ч.1 ст.28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" підставою для відмови у державній реєстрації є наявність у Єдиному державному реєстрі відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії. У зв"язку з цим позивач вважає, що забезпечення позову шляхом заборони проведення державної реєстрації припинення відповідача є співрозмірним та адекватним заявленим позовним вимогам, спроможне запобігти порушенням прав і законних інтересів позивача та забезпечити ефективний судовий захист позивача в разі задоволення позову.

Крім того, враховуючи позбавлення позивача права власності на майно у спосіб, який не передбачав його волевиявлення, на підставі підроблених документів про створення відповідача та про передання майна позивача до статутного капіталу відповідача, позивач вважає наявною можливість подальшого відчуження його майна, що в свою чергу зробить неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову. У зв"язку з цим, на думку позивача, забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне йому нерухоме майно буде найдоцільнішим для забезпечення фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016 року у справі № 904/5396/16 вжито заходів до забезпечення позову та заборонено проведення державної реєстрації припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд". Накладено арешт на нерухоме майно: об'єкт незавершеного будівництва будівельною готовністю 9,54%, загальною площею 2 267,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер 01, зареєстрований за Товариством з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд".

Зазначена ухвала і є предметом апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду від 28.07.2016 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ч. 1, 4 ст. 67 ГПК України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення; надавати емітентом, реєстратором, зберігачем, депозитарієм реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Таким чином, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду, а ст. 67 ГПК України визначено вичерпний перелік заходів забезпечення позову.

Так, згідно наведеної правової норми позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, накладанням арешту на майно, що належать відповідачу. Отже, вжиті місцевим господарським судом за оскаржуваною ухвалю заходи до забезпечення позову відповідають заходам, передбаченим процесуальним законом.

Як зазначено в абзаці 3 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року № 16, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості (п.3 Постанови №16).

Враховуючи предмет спору у справі та обставини справи, зокрема щодо створення Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд", зміни складу учасників ТОВ "Домо-Буд" в день його створення та державної реєстрації, внесення до статутного капіталу об'єкту нерухомості, право власності на якій оспорюється декількома особами, прийняття рішення про припинення ТОВ "Домо-Буд" менше ніж через місяць після його державної реєстрації, що свідчить про створення штучних умов для зміни власника спірного об'єкту нерухомості та утруднення або неможливості відновлення позивачем свого права власності, тобто утруднення або неможливості виконання рішення суду внаслідок подальшого відчуження спірного об'єкту нерухомості в процедурі ліквідації ТОВ "Домо-Буд" та припинення цієї юридичної особи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову у справі шляхом заборони проведення державної реєстрації припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд", а також шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Отже, у даному випадку, заходи вжиті судом до забезпечення позову, передбачені ст. 67 ГПК України, є адекватними, обґрунтованими, взаємопов'язаними і співрозмірними з позовними вимогами та не порушують прав та інтересів інших осіб, оскільки накладення арешту на спірне майно не перешкоджає вирішенню судом питання про право власності на нього.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ним не розглядаються позовні вимоги позивача по суті спору, а вирішується лише питання щодо відповідності процесуальному закону ухвали про забезпечення позову у справі.

Колегія суддів, також враховує, що згідно з п. 14 ч. 1 ст. Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», суб'єктами державної реєстрації є виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська та Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, нотаріуси, акредитовані суб'єкти.

Отже, здійснити державну реєстрацію припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд" може будь-яка з вищеперелічених осіб, а позивач та суд позбавлені можливості встановити певного суб'єкта, до якого може звернутися відповідач для реєстрації свого припинення, тому не зазначення в оскаржуваній ухвалі конкретної особи, якій заборонено проведення державної реєстрації припинення ТОВ "Домо-Буд" слід розуміти як заборону усім суб'єктам державної реєстрації вчиняти певні дії, що не суперечить чинному законодавству України та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а оскаржувана ухвала господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016р. відсутні.

Згідно ст. 49 ГПК України, сплачені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 1378,00грн. слід віднести на останнього.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домо-Буд" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016р. у справі № 904/5396/16 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2016р. у справі № 904/5396/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков

Повний текст постанови виготовлено та підписано 07.11.2016 року.