ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р. Справа № 918/1125/16

Господарський суд Рівненської області у складі суду: суддя Романюк Р.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до Кузнецовського міського комунального підприємства

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №865 від 22.04.2016р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №2823 від 21.10.2016р.).

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулося до господарського суду з позовом до Кузнецовського міського комунального підприємства про стягнення коштів в розмірі 343 225 грн. 01 коп. з яких: 338 029 грн. 54 коп. основного боргу, 4 723 грн. 15 коп. пені та 472 грн. 32 коп. - 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі Договору про надання послуг з централізованого водопостачання №2-ЦВ від 20.05.2015р. він надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання, вартість яких відповідачем не сплачена, а тому існуючу заборгованість з урахуванням пені та 3 % річних позивач просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку.

31.10.2016р. від відповідача надійшов відзив, у якому останній визнає існування заборгованості за надані згідно Договору послуги та її розмір, але не погоджується з нарахованою пенею та просить суд зменшити її розмір на 50 %.

02.11.2016р. позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 347 716 грн. 63 коп.: з яких 338 029 грн. 54 коп. основна заборгованість, 889 грн. 06 коп. - 3% річних та 8 798 грн. 03 коп. пені.

Вказана заява подана в порядку визначеному ст. 22 ГПК України, підписана уповноваженим представником, не суперечить чинному законодавству, не порушує права та охоронювані законом інтереси сторін, а відтак приймається судом.

В судовому засіданні 02.11.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог та просив суд задовольнити позов.

В судовому засіданні 02.11.2016р. представник відповідача визнав існування заборгованості та її розмір, однак просив суд зменшити розмір нарахованої пені на 50 %.

Дослідивши зібрані у справі докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2015 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі Виконавець) та Кузнецовським міським комунальним підприємством (далі Споживач) був укладений Договір про надання послуг з централізованого водопостачання №2-ЦВ, за яким Виконавець бере на себе зобовязання надавати Споживачеві послуги з централізованого водопостачання в обсязі ліміту, встановленому в додатку №1 до даного Договору, а Споживач зобовязується оплачувати вартість наданої йому послуги з централізованого водопостачання за встановленим у звітному періоді тарифом та строк, що передбаченим цим Договором (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Згідно п. 2.3 Договору розрахунки за отриману послугу здійснюються Споживачем на підставі рахунку та/або оформленого двостороннього акту про надання послуги відповідно до діючого у звітного періоду тарифу.

Оплата за отримані послуги повинна бути здійсненна Споживачем щомісяця по останнє число місяця, наступного за розрахунковим. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця. Розрахунки проводяться шляхом перерахування Споживачем грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця (п.2.7 Договору).

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

На виконання умов Договору позивач в період серпня 2016 року надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання, вартість яких останній не оплатив і станом на момент подання позову заборгованість Кузнецовського міського комунального підприємства перед позивачем становить 338 029 грн. 54 коп.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, враховуючи, що наявність заборгованості в розмірі 338 029 грн. 54 коп. за наданні в період серпня 2016 року згідно Договору, послуги централізованого водопостачання, підтверджується зібраними у справі доказами, і не заперечується представником відповідача присутнім в судовому засіданні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Крім того, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання (Постанова Верховного суду України від 12.12.11 в справі №07/238-10).

На підставі частини 2 статті 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 01.10.2016р. по 01.11.2016р. в розмірі 889 грн. 06 коп.

Суд, перевіривши подані позивачем розрахунки 3% річних встановив, що останні є арифметично вірними та відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім того, відповідно до п. 6.5 Договору за порушення строків виконання грошового зобовязання з Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від вартості послуги, з якої допущено прострочення виконання за кожен день прострочення.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач припустився прострочення грошового зобов'язання по оплаті послуг централізованого водопостачання, позивачем нараховано пеню за період з 01.10.2016р. по 01.11.2016р. розмір якої складає 8 798 грн. 03 коп.

Подані позивачем розрахунки пені та період її нарахування перевірено судом та визнано їх обґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно пункту 1 статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

За таких обставин, враховуючи що відповідач є неприбутковою організацією а належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, а також приймаючи до уваги майновий стан відповідача та специфіку його діяльності, суд вважає за можливе скористатись правом, наданим ст. 83 ГПК України та ст. 233 ГК України, зменшивши суму пені, яка підлягає стягненню на 50 % - до 4 399 грн. 02 коп.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 338 029 грн. 54 коп. заборгованості за надані згідно Договору послуги централізованого водопостачання, 889 грн. 06 коп. - 3% річних та 4 399 грн. 02 коп. пені.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Кузнецовського міського комунального підприємства (34400, Рівненська область, м. Вараш, майдан Незалежності 2, ) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ) 338 029 грн. 54 коп. заборгованості, 889 грн. 06 коп. - 3% річних та 4 399 грн. 02 коп. пені.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "03" листопада 2016 року

Суддя Романюк Р.В.