РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016Справа №910/4692/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське»

про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 6 948,15 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Самойленко П.М. (дов. №1213/18 від 12.04.2016);

від відповідача - Самодзен Т.В. (дов. від 30.09.2016);

ВСТАНОВИВ:

16.03.2016 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 6 948,15 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №68938Га/12д від 15.05.2012, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 21063», державний номер НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Іллічівське», позивачем було направлено останньому регресну вимогу. Враховуючи, що відповідачем частково відшкодовано заявлену позивачем суму збитків у розмірі 9 378,10 грн., позивач просить стягнути з відповідача залишок матеріального збитку у розмірі 6 948,15 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2016 р. порушено провадження у справі №910/4692/16, розгляд справи призначено на 31.03.2016 р.

04.04.2016 через загальний відділ канцелярії господарського суду м. Києва надійшов лист МТСБУ № 7/2-28/8984 від 30.03.2016 щодо інформації відповідно до страхового полісу № АВ/9097396.

31.03.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку №109/04 від 02.04.2013, вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4, становить 10 663,85 грн., у зв'язку з чим відповідачем було сплачено на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 9 378,0 грн., а тому відповідач вважає, що посилання позивача на рахунок-фактуру №2501 від 25.06.2013, відповідно до якого вартість ремонту становить 17 612,00 грн., та виплату страхового відшкодування у розмірі 16 836,25 грн. є безпідставним. Крім того відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.03.2016 у зв'язку із неявкою представника позивача, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 10.05.2016.

Судове засідання призначене на 10.05.2016 не відбулось, у зв'язку з перебуванням судді Демидова В.О. на лікарняному.

10.05.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.05.2016 (з урахуванням ухвали суду від 25.05.2016) у зв'язку із виходом судді Демидова В.О. з лікарняного, розгляд справи №910/4692/16 призначено на 03.06.2016.

31.05.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

03.06.2016 позивач подав заперечення на відзив відповідача, у якому зазначив, що 11.04.2014 відповідач сплатив частково кошти згідно зазначеного страхового випадку, чим перервав строки позовної давності.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2016 на підставі ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справі №910/4692/16 призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Провадження у справі №910/4692/16 зупинено до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової автотоварознавчої експертизи та отримання висновку експерта.

Відповідно до супровідного листа №06-37.1/41-910/4692/16 від 15.06.2016, у зв'язку із призначенням судової експертизи, матеріали справи №910/4692/16 у відповідності до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

13.07.2016 до господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулись матеріали справи №910/4692/16 разом із листом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №10236/16-52/10237/16-54 від 04.07.2016 про необхідність здійснення попередньої оплати експертизи та клопотанням судових експертів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про надання додаткових матеріалів та забезпечення огляду автомобілів.

Враховуючи надходження зазначеного клопотання, ухвалою господарського суду міста Києва від 18.07.2016 поновлено провадження у справі; задоволено клопотання судових експертів; зобов'язано сторони надати для огляду судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз автомобілі марки «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4 та «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_2, у невідновленому після ДТП стані та забезпечити належні умови для їх дослідження (рівний майданчик, вільний простір, якісне освітлення), забезпечити огляд автомобілів 28.07.2016 на 10 год. 00 хв. за адресою м. Київ, вул. Смоленська, 6 (з питань організації огляду транспортних засобів звертатись за телефонами та ), забезпечити виїзд експертів до місця проведення огляду і назад до КНДІСЕ (у разі неможливості надати автомобілі на територію інституту), забезпечити присутність сторін по справі при огляді транспортних засобів, надати в розпорядження експертів якісні кольорові фотознімки (на цифровому носії) вказаних автомобілів, зроблені на місці ДТП та під час вже проведених оглядів і досліджень, у разі неможливості проведення огляду автомобілів, встановлення експертами факту їх повного чи часткового відновлення на момент технічного огляду та/або ненадання сторонами витребуваних матеріалів доручено судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз провести судову автотоварознавчу експертизу на підставі наявних матеріалів справи (без огляду КТЗ), зобов'язано Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» оплатити вартість судової експертизи згідно рахунку, оригінал якого було направлено на адресу вказаної юридичної особи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз листом №10236/16-52/10237/16-54 від 04.07.2016 та зупинено провадження у справі №910/4692/16 до отримання результатів експертизи.

Відповідно до супровідного листа №06-37.1/41-910/4692/16 від 20.07.2016, матеріали справи №910/4692/16 у відповідності до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України направлені до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

16.08.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про уточнення питань для експертів.

05.09.2016 до господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової транспорно-трасологічної та автотоварознавчої експертизи з огляду на те, що попередня оплата вартості судової експертизи не була здійснена стороною, на яку такий обов'язок покладено згідно ухвали суду від 03.06.2016.

22.09.2016 Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України супровідним листом №10236/16-52/10237/16-54 від 12.09.2016 за підписом директора інституту ОСОБА_7 через відділ діловодства суду були повернуті матеріали справи №910/4692/16.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.10.2016 поновлено провадження у справі №910/4692/16, розгляд справи призначено на 25.10.2016.

25.10.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові пояснення по справі.

Представники сторін з'явилися у судове засідання 25.10.2016, надали пояснення по суті справи.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 25.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

15.05.2012 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_8 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №68938Га/12д (далі за текстом - договір), предметом якого є майнова відповідальність за пошкодження транспортного засобу «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП.

Дата закінчення дії договору - 15.05.2017 (п. 14 договору).

07.03.2013 о 11 год. 10 хв. водій ОСОБА_9, керуючи автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись по пр. Карпова в районі повороту до ЦШП «ММК ім. Ілліча», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та перед зміною напрямку руху не прийняв крайнього лівого положення при повороті, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_11, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

В результаті ДТП автомобіль «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4, було пошкоджено, що підтверджується первинною довідкою про дорожньо-транспортну пригоду, виданою ВДАІ Маріупольського МУ ГУ МВС України в Донецькій області.

Згідно з постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27.03.2013 у справі №265/2105/13-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням водієм ОСОБА_9 п. п. 2.3 (б), 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, в результаті чого останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

В матеріалах справи міститься повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заява на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 12.03.2013, відповідно до якої страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку у вигляді ДТП, що сталась 07.03.2013, та просив виплатити страхове відшкодування.

Відповідно до звіту №264/07 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного оцінювачем ОСОБА_12 (свідоцтво МЮУ №875), на замовлення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», вартість матеріального збитку, без урахування експлуатаційного зносу змінних деталей, заподіяного власнику автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4, в результаті його пошкодження в ДТП, складає 22 443,43 грн.

Згідно зі звітом №109/04, складеним 02.04.2013 оцінювачем ОСОБА_10 (свідоцтво ФДМУ МФ №7235 від 05.12.2009, продовжене до 18.11.2011), на замовлення Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4, в результаті його пошкодження в ДТП, складає 10 663,85 грн.

Відповідно до рахунку на оплату №2501 від 25.06.2013, виставленого ПП «АЕЛІТА», відновлювальний ремонт пошкодження транспортного засобу «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4, склав 17 612,00 грн.

Відповідно до страхового акту №1.001.13.09042/VESKO24903 від 15.07.2013 позивачем узгоджена сума страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4, в розмірі 16 836,25 грн.

На виконання умов договору, позивачем відповідно до страхового акту №1.001.13.09042/VESKO24903 від 15.07.2013 була здійснена виплата страхового відшкодування на рахунок ПП «АЕЛІТА» в розмірі 16 836,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням №45256 від 16.07.2013.

Відповідачем, на вимогу позивача №РГ/9042/13/5 від 13.01.2014, було частково сплачено страхове відшкодування у розмірі 9 378,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2786 від 11.04.2014.

Матеріали справи містять вимогу позивача №9165/09042/УБК від 14.01.2016, направлену на адресу відповідача, про виплату страхового відшкодування, завданого дорожньо-транспортною пригодою, в сумі 16 836,25 грн.

Посилаючись на те, що відповідач частково здійснив виплату страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» грошові кошти у розмірі 6 948,15 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 257, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, а за регресними зобов'язаннями, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2013 у справі № 5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 р. у справі № 910/3655/13 та від 27.01.2014 у справі № 910/3023/13, та постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14.

Отже, Законами України «Про страхування» та «;Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу (під час складання якого застосовується коефіцієнт фізичного зносу), оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

За таких обставин суд відхиляє доводи відповідача, що ним здійснено виплату страхового відшкодування у повному розмірі згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №109/04 від 02.04.2013, у якому вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4, становить 10 663,85 грн., оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4, становить 16 836,25 грн., що вбачається зі страхового акту №1.001.13.09042/VESKO24903 від 15.07.2013, у якому позивачем узгоджена сума страхового відшкодування в розмірі 16 836,25 грн., та рахунку на оплату №2501 від 25.06.2013, виставленого ПП «АЕЛІТА».

Вказана сума відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Elantra», д.н.з. НОМЕР_4, у розмірі 16 836,25 грн. була виплачена позивачем на рахунок ПП «АЕЛІТА», що підтверджується платіжним дорученням №45256 від 16.07.2013, на підставі повідомлення страхувальника про настання події, що має ознаки страхового випадку та заява на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 12.03.2013.

Вина особи ОСОБА_9, який керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2, встановлена постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 27.03.2013 у справі №265/2105/13-п.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/9097396, на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_6.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюється, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АВ/9097396 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом - 510,00 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 6 948,15 грн. (16 836,25 грн. (сума страхового відшкодування, виплачена позивачем) - 510,00 грн. франшизи - 9 378,10 грн. (сума страхового відшкодування, виплачена відповідачем)), а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 6 948,15 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38-Б, код 25186738) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код 20474912) суму страхового відшкодування у розмірі 6 948 (шість тисяч дев'ятсот сорок вісім) грн. 15 коп. та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту рішення 31.10.2016.

Суддя В.О. Демидов