РІШЕННЯ

31 жовтня 2016 року Справа № 913/957/16

Провадження №17/913/957/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТОРЦВЕТМЕТРЕСУРС», м. Харків

до Державного підприємства «Лутугинський науково-виробничий валковий комбінат», м. Лутугине Луганської області

про стягнення 5149390,08 грн.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Скляр В.В., представник за довіреністю № б/н від 30.09.2016;

від відповідача - представник не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 3413337,33 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами у сумі 1524826,62 грн., 3% річних у сумі 230610,68 грн., інфляційних витрат у сумі 2809402,50 грн. за договором поставки № С290 від 13.12.2013.

Представник позивача через канцелярію суду 31.10.2016 подав заяву про зменшення позовних вимог від 31.10.2016 б/н, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі 3413337,33 грн., 3% річних у сумі 177987,91 грн., інфляційні витрати у сумі 1558064,84 грн., а також надав уточненні розрахунки 3 % річних та інфляційних витрат.

У зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог представник позивача просить повернути надмірно сплачений судовий збір.

Крім того, представник позивача відмовився від заявленої суми витрат на правову допомогу у розмірі 558472,40 грн., яку суд приймає до розгляду.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зменшення розміру позовних вимог є правом позивача. Тому, та з урахуванням дотримання всіх вимог, зменшення розміру позовних вимог за вказаною заявою позивача прийнято судом до розгляду.

Разом із заявою про зменшення позовних представник позивача на вимогу суду надав письмові пояснення б/н від 31.10.2016, в яких повідомив, що 05.06.2014 бухгалтером позивача було складено видаткову накладну № 24 на суму 459992,00 грн., посилаючись на Договір № 198 від10.08.2012, та надано її для підпису відповідачу. Після чого останніми було помічено, що у зазначеній видатковій накладній міститься помилковий номер Договору.

У зв'язку з виявленням помилки була складена інша видаткова накладна №24 від 05.06.2014 за Договором поставки №С290 від 13.12.2013, яка підписана обома сторонами та скріплена печатками.

Однак, при складені позовної заяви представником позивача у якості обґрунтування наявності заборгованості за поставлений товар було зазначено видаткову накладну № 24 від 05.06.2014 за Договором поставки №198 від 10.08.2012.

Факт того, що видаткова накладна № 24 від 05.06.2014 за Договором поставки №С290 від 13.12.2013 є вірною, підтверджується: квитанцією про прийом вантажу № від 05.06.2014, в якій цінність вантажу дорівнює сумі поставленого товару у зазначеній накладній; оригіналами актів звіряння взаєморозрахунків між сторонами.

Представник позивача повідомив, що Договір №198 від 10.08.2012 між сторонами у цій справі взагалі ніколи не укладався.

Відповідно до даних витягу з «Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» станом на 02.09.2016 місцезнаходженням юридичної особи - відповідача є: м. Лутугине Луганської області, вул. Заводська, буд.2.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Згідно з ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (із змінами) якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно інформації, розміщеній на сайті даного підприємства, Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта», повідомляє, що відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), органи поштового зв'язку тимчасово не здійснюють пересилання поштових відправлень, зокрема, до м. Лутугине Луганської області.

За таких обставин, у відповідності до роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України в інформаційних листах від 05.06.2014 №01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», від 12.09.2014 №01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» (із відповідними змінами), з метою належного інформування відповідача як учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, та за відсутності інформації щодо будь-яких засобів зв'язку, судом розміщувались оголошення про час і місце судових засідань на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет, про що свідчать роздруковані сторінки із сайту.

Крім того, повідомлення про розгляд справи телефонограмами від 06.09.2016, 22.09.2016 та 05.10.2016 № 913/973/16 (а.с.125,130,141) також передати відповідачу не вдалося, оскільки відсутній зв'язок з абонентом.

Відповідач явку повноважних та компетентних представників у судові засідання 19.09.2016, 03.10.2016, 17.10.2016 та 31.10.2016 не забезпечив, витребувані судом документи та відзиву на позовну заяву не надав.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані позивачем докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши пояснення представника позивача, що був присутнім у судовому засіданні, суд

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВТОРЦВЕТМЕТРЕСУРС» (позивач у справі), як Продавцем, та Державним підприємством «Лутугинський науково-виробничий валковий комбінат» (відповідач у справі) , як Покупцем, було укладено договір №С290 від 14.12.2013 (далі - Договір), згідно умов пункту 1.1 якого, в порядку і на умовах, передбачених Договором, Продавець зобов'язується поставити у власність Покупця, а Покупець в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, зобов'язується прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності (далі - Товар).

Згідно з пунктом 4.1 Договору, Покупець зобов'язується оплатити Продавцю повну вартість товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання Товару.

Строк дії договору встановлено у пункті 10.1 - до 31.12.2014, а в частині виконання сторонами своїх зобов'язань - до повного виконання.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у період з 31.03.2014 по 10.06.2014 поставив відповідачу товар на суму 10100246,77 грн., що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними (далі - ТТН), підписаними обома сторонами та скріпленими їх печатками, а саме:

- видаткова накладна № 4 від 31.03.2014 на суму 391262,59 грн., ТТН № Р2 (а.с.47,98);

- видаткова накладна № 3 від 03.04.2014 на суму 869058,23 грн., ТТН № Р3 (а.с.47,99);

- видаткова накладна № 5 від 03.04.2014 на суму 514722,60 грн., ТТН №5 (а.с.45,100);

- видаткова накладна № 6 від 16.04.2014 на суму 130000,00 грн., ТТН №16 (а.с.44,108);

- видаткова накладна № 7 від 17.04.2014 на суму 40500,00грн., ТТН №Р7 (а.с.43,101);

- видаткова накладна № 8 від 11.04.2014 на суму 31510,00 грн.,ТТН №Р8 (а.с.42,102);

- видаткова накладна № 9 від 23.04.2014 на суму 888000,00 грн., ТТН №Р9 (а.с.41,103);

- видаткова накладна № 10 від 23.04.2014 на суму 1083426,96 грн., ТТН №Р10 (а.с.40,105);

- видаткова накладна № 13 від 28.04.2014 на суму 1011240,00 грн., ТТН №13 (а.с.39,104);

- видаткова накладна № 14 від 28.04.2014 на суму 968036,16 грн., ТТН №Р14 (а.с.38,106);

- видаткова накладна № 15 від 29.04.2014 на суму 632126,65 грн., ТТН №Р15 (а.с.37,107);

- видаткова накладна №17 від 29.04.2014 на суму 1509839,65 грн., ТТН №Р17 (а.с.36,109);

- видаткова накладна № 20 від 13.05.2014 на суму 100000,00 грн. (а.с.35);

- видаткова накладна № 21 від 21.05.2014 на суму 671893,15 грн., ТТН № Р21 (а.с.34,110);

- видаткова накладна № 23 від 27.05.2014 на суму 113772,94 грн. (а.с.33);

- видаткова накладна № 27 від 10.06.2014 на суму 689866,13 грн. (а.с.31);

- видаткова накладна № 24 від 05.06.2014 на суму 454992,00 грн., квитанція про прийом вантажу № (а.с.186,187), додані до заяви про зменшення позовних вимог.

Позивачем надані копії довіреностей відповідача № 360 від 29.04.2016, № 359 від 29.04.2014, № 347 від 28.04.2014, № 340 від 23.04.2014, № 339 від 23.04.2014, № 315 від 16.04.2014, № 314 від 17.04.2014, № 374 від 13.05.2014, № 398 від 21.05.2014, № 441 від 27.05.2014, № 458 від 05.06.2014, № 280 від 03.04.2014, № 279 від 03.04.2014, № 278 від 31.03.2014, які засвідчені печаткою відповідача (а.с.66-79).

Позивачем оформлені податкові накладні, які долучені до матеріалів справи, а саме:

- № 5 від 17.04.2014 на суму 40500,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 17.04.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.48,91);

- № 4 від 11.04.2014 на суму 61510,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 11.04.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.49,92);

- № 4 від 27.05.2014 на суму 113772,94 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 27.05.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.50,95);

- № 3 від 10.06.2014 на суму 689866,13 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 10.06.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.51,96);

- № 2 від 21.05.2014 на суму 671893,15 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 21.05.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.52,80);

- № 2 від 16.04.2014 на суму 130000,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 16.04.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.53,93);

- № 1 від 03.04.2014 на суму 575043,42 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 03.04.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.54,94);

- № 1 від 13.05.2014 на суму 100000,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 13.05.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.55,81);

- № 1 від 05.06.2014 на суму 454992,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 05.06.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.56,97);

- № 2 від 31.03.2014 на суму 514722,60 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 31.03.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.57,84);

- № 3 від 31.03.2014 на суму 294014,81 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 31.03.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.58,82);

- № 1 від 31.03.2014 на суму 391262,59 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 31.03.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.59,83);

- № 6 від 23.04.2014 на суму 888000,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 23.04.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.60,90);

- № 7 від 23.04.2014 на суму 1083426,96 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 23.04.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.61,89);

- № 10 від 28.04.2014 на суму 1011240,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 28.04.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.62,88);

- № 11 від 28.04.2014 на суму 968036,16 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 28.04.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.63,87);

- № 12 від 29.04.2014 на суму 632126,65 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 29.04.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.64,86);

- № 14 від 29.04.2014 на суму 1509839,65 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 29.04.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.65,85);

- № 1 від 05.06.2014 на суму 454992,00 грн., яка зареєстрована в ЄРПН 05.06.2014 за № , що підтверджується квитанцією № 1 (а.с.163,164), додані до заяви про зменшення позовних вимог.

В порушення умов Договору відповідач свої зобов'язання щодо повної оплати товару не виконав. За отриманий товар відповідачем згідно Договору була сплачена загальна сума 6686909,44 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку № 7 з 02.09.2013 по 30.09.2016 (а.с.165,166):

31.03.2014 сума платежу 1200000,00 грн.;

04.06.2014 сума платежу 484916,87 грн.;

06.06.2014 сума платежу 517806,54 грн.;

10.06.2014 сума платежу 250000,00 грн.;

11.06.2014 сума платежу 250000,00 грн.;

12.06.2014 сума платежу 250000,00 грн.;

13.06.2014 сума платежу 250000,00 грн.;

17.06.2014 сума платежу 242420,00 грн.;

18.06.2014 сума платежу 250000,00 грн.;

19.06.2014 сума платежу 244996,00 грн.;

20.06.2014 сума платежу 246770,03 грн.;

02.07.2014 сума платежу 200000,00 грн.;

03.07.2014 сума платежу 200000,00 грн.;

04.07.2014 сума платежу 200000,00 грн.;

09.07.2014 сума платежу 200000,00 грн.;

10.07.2014 сума платежу 200000,00 грн.;

11.07.2014 сума платежу 200000,00 грн.;

15.07.2014 сума платежу 200000,00 грн.;

16.07.2014 сума платежу 200000,00 грн.;

17.07.2014 сума платежу 200000,00 грн.;

18.07.2014 сума платежу 200000,00 грн.;

19.11.2014 сума платежу 150000,00 грн.;

27.01.2015 сума платежу 100000,00 грн.;

27.04.2015 сума платежу 250000,00 грн.

Представник позивача у заяві про зменшення позовних вимог від 31.10.2016 пояснив, що виходячи з того що останній платіж відповідачем був здійснений 27.04.2015, а попередні платежі неможливо було віднести до конкретних поставок, оскільки останнім не зазначалося за які саме поставки здійснювалась оплата, Позивач вважає що, суми оплат слід віднести до тих накладних по яким було відвантажено товар з початку всього періоду, а саме до: видаткової накладної № 4 від 31.03.2014 на суму 391262,59 грн., видаткової накладної № 3 від 03.04.2014 на суму 869058,23 грн., видаткової накладної № 5 від 03.04.2014 на суму 514722,60 грн., видаткової накладної № 6 від 16.04.2014 на суму 130000,00 грн., видаткової накладної № 7 від 17.04.2014. на суму 40500,00грн., видаткової накладної № 8 від 11.04.2014 на суму 31510,00 грн., видаткової накладної № 9 від 23.04.2014. на суму 888000,00 грн., видаткової накладної № 10 від 23.04.2014 на суму 1083426,96 грн., видаткової накладної № 13 від 28.04.2014 на суму 1011240,00 грн., видаткової накладної № 14 від 28.04.2014 на суму 968036,16 грн., видаткової накладної № 15 від 29.04.2014 на суму 632126,65 грн., всі зазначені видаткові накладні вважаються оплачені.

Видаткова накладна №17 від 29.04.2014 на суму 1509839,65 грн., частково сплачена на суму 127026,25 грн., тобто заборгованість залишилась в сумі 1382813,11 грн.

Видаткові накладні № 20 від 13.05.2014 на суму 100000,00 грн., № 21 від 21.05.2014 на суму 671893,15 грн., № 23 від 27.05.2014 на суму 113772,94 грн., № 24 від 05.06.2014 на суму 454992,00 грн., № 27 від 10.06.204 на суму 689866,13 грн. - не сплачені.

Тобто, станом на день подання позову, заборгованість відповідача по оплаті отриманого товару за Договором становила 3413337,33 грн.

Невиконання відповідачем своїх зобов'язань з розрахунків за договором поставки №С290 від 14.12.2013 стало підставою для звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3413337,33 грн.

Позивач, у зв'язку з порушенням строків оплати, просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 177 987,91 грн. та інфляційні нарахування у сумі 1558064,84 грн., згідно наданих позивачем розрахунків, які наведені у заяві про зменшення позовних вимог від 31.10.2016.

Так, за порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №17 від 29.04.2014 на суму 1509839,65 грн. нараховані 3 % річних у сумі 51763,16 грн. за період з 28.04.2015 по 28.07.2016.

За порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №20 від 13.05.2014 на суму 100000,00 грн. нараховані 3 % річних у сумі 6365,15 грн. за період з 13.06.2014 - 28.07.2016.

За порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №21 від 21.05.2014 на суму 671893,15 грн. нараховані 3 % річних у сумі 42325,34 грн. за період з 21.06.2014 - 28.07.2016.

За порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №23 від 27.05.2014 на суму 113772,94 грн. нараховані 3 % річних у сумі 7110,91 грн. за період з 27.06.2014 - 28.07.2016.

За порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №24 від 05.06.14 на суму 454992,00 грн. нараховані 3 % річних у сумі 28100,87 грн. за період з 06.07.2014 - 28.07.2016.

За порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №27 від 10.06.14 на суму 689866,13 грн. нараховані 3 % річних у сумі 42323,48 грн. за період з 11.07.2014 - 28.07.2016.

Крім того, за порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №17 від 29.04.2014 на суму 1509839,65 грн. інфляційні нарахування становлять 147487,69 грн. за період з травня 2015 року по липень 2016 року.

За порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №20 від 13.05.2014 на суму 100000,00 грн. інфляційні нарахування становлять 69850,16 грн. за період з липня 2014 року по липень 2016 року.

За порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №21 від 21.05.2014 на суму 671893,15 грн. інфляційні нарахування становлять 469318,41 грн. за період з липня 2014 року по липень 2016 року.

За порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №23 від 27.05.2014 на суму 113772,94 грн. інфляційні нарахування становлять 79470,57 грн. за період з липня 2014 року по липень 2016 року.

За порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №24 від 05.06.14 на суму 454992,00 грн. інфляційні нарахування становлять 314733,72 грн. за період з серпня 2014 року по липень 2016 року.

За порушення терміну сплати за отриманий товар за видатковою накладною №27 від 10.06.14 на суму 689866,13 грн. інфляційні нарахування становлять 477204,29 грн. за період з серпня 2014 року по липень 2016 року.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував, докази часткової або повної сплати суми позову не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) одностороння відмова від зобов'язання не допускається, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Фактичні обставини свідчать, що правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору №С290 від 14.12.2013, який за своєю правовою природою є договором поставки

Як встановлено статтею 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Судом встановлено, що позивачем було поставлено відповідачу товар у період з 31.03.2014 по 10.06.2014 на загальну суму 10100246,77 грн., що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, засвідчені копії яких додані до матеріалів справи.

Згідно виписок по рахунку позивача, відповідачем за Договором в цілому було сплачено 6686909,44 грн. (а.с.165,166).

За товар, поставлений за видатковою накладною №17 від 29.04.2014 на суму 1509839,65 грн., частково відповідачем було сплачено 127026,25 грн., у зв'язку з чим заборгованість виникла в сумі 1382813,11 грн.

За товар, поставлений за видатковими накладними: № 20 від 13.05.2014 на суму 100000,00 грн., № 21 від 21.05.2014 на суму 671893,15 грн., № 23 від 27.05.2014 на суму 113772,94 грн., № 24 від 05.06.2014 на суму 454992,00 грн., № 27 від 10.06.204 на суму 689866,13 грн., відповідач не розрахувався взагалі.

На підтвердження факту поставки продукції, вказаної у товаросупровідних документах, також є той факт, що позивачем із посиланням на Договір та на суми, що відповідають сумам у видаткових накладних, було видано податкові накладні, які відповідачем повернуті не були та відповідно були взяті податкові зобов'язання, що за умови відсутності поставки продукції на суму 3413337,33 грн. було б неможливо.

З системного аналізу всіх наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про наявність факту поставки позивачем відповідачу товару на суму 3413337,33 грн.

Згідно з пунктом 4.1 Договору, Покупець зобов'язується оплатити Продавцю повну вартість товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дати отримання Товару.

Таким чином, у зв'язку з порушенням строків оплати, передбачених договором, борг в сумі 3413337,33 грн. підтверджується матеріалами справи, є обґрунтовано заявленим та підлягає стягненню з відповідача.

Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача 3% в сумі 177987,91 грн. та інфляційні нарахування в сумі 1558064,84 грн., нараховані на зобов'язання за видатковими накладними: №17 від 29.04.2014 на суму 1382813,11 грн., №20 від 13.05.2014 на суму 100000,00 грн., №21 від 21.05.2014 на суму 671893,15 грн., №23 від 27.05.2014 на суму 113772,94 грн., №24 від 05.06.2014 на суму 454992,00 грн., №27 від 10.06.204 на суму 689866,13 грн. - за періоди, зазначені вище згідно наданого до матеріалів справи розрахунку (а.с.158-161).

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові; отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов'язання.

Отже, вимоги позивача про стягнення 3% річних у сумі 177987,91 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 1558064,84 грн. є арифметично вірно обрахованими, обґрунтовано заявленими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 3413337,33 грн., 3% річних у сумі 177987,91 грн., інфляційних витрат у сумі 1558064,84 грн. є такими, що підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню повністю, з віднесенням судових витрат на відповідача, згідно статті 49 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог представник позивача просить повернути судовий збір, про що зазначено у заяві про зменшення позовних вимог від 31.10.2016.

Ціна позову складала 7978177,13 грн., позивачем було сплачено судовий збір у сумі 119672,67 грн. згідно платіжного доручення № 868 від 03.08.2016, оригінал якого міститься в матеріалах справи.

Позивачем зменшено позовні вимоги, у зв'язку з чим, судовий збір в сумі 42431,82 грн. повертається позивачу в частині зменшення, за його клопотанням, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», ухвалою суду від 07.11.2016.

Судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі на підставі статті 49 ГПК України. Судовий збір при зменшенні позовних вимог повертається позивачу в частині зменшення відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, представником позивача було заявлено до стягнення судові витрати на правову допомогу в сумі 558472,40 грн. Водночас, представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог від 31.10.2016 б/н, в якій він просить не розподіляти заявлену до стягнення витрати на правову допомогу у сумі 558472,40 грн..

Суд не має процесуальної можливості не здійснювати розподіл судових витрат по результатах розгляду справи, однак, враховуючи вимогу позивача, судові витрати на правову допомогу в сумі 558472,40 грн. покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Лутугинський науково-виробничий валковий комбінат», м. Лутугине Луганської області, вул. Заводська, буд.2, ідентифікаційний код 00187369, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВТОРЦВЕТМЕТРЕСУРС», м. Харків, в'їзд Вологодський 2-й, буд.6, кімната 200/1, ідентифікаційний код 37764366, борг у сумі 3413337,33 грн., 3% річних у сумі 177987,91 грн., інфляційні витрати у сумі 1558064,84 грн. та судовий збір у сумі 77240,85 грн., видати наказ.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено і підписано 07.11.2016.

Суддя О.С. Фонова