КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р. Справа№ 910/9047/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Алданової С.О.

Зеленіна В.О.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Кузьмик І.П., дов. № 110116-01/с від 11.01.2016р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА

КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 06.06.2016 року

у справі № 910/9047/16 (суддя Балац С.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА

КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ"

до Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА

ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ"

про стягнення 49 500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 49.500,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно пошкодження транспортному засобу, який застрахований позивачем та відшкодовано останнім шкоду на користь страхувальника. Таким чином, до позивача перейшло права вимоги від відповідача сплати страхового відшкодування, яке було виплачено страхувальникові за договором добровільного страхування.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 06.06.2016р. у справі № 910/9047/16 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 року у справі № 910/9047/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі..

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" від 08.07.2016 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя Мартюк А.І., судді Пашкіна С.А., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2016 р. колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Пашкіна С.А., Зеленін В.О. прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" у справі № 910/9047/16 до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 05.09.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 р. колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Пашкіна С.А., Зеленін В.О. продовжено строк вирішення спору у справі № 910/9047/16 на п'ятнадцять днів, розгляд апеляційної скарги відкладено на 20.09.2016 р. 10 год. 10 хв.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 р. по справі № 910/9047/16 було призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи у зв'язку із перебуванням у відпустці судді (який не є суддею - доповідачем) Пашкіна С.А.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.09.2016 р. для розгляду справи № 910/9047/16 було сформовано склад колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зеленін В.О., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 р. колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Алданова С.О., Зеленін В.О. прийнято апеляційну скаргу акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 року у справі № 910/9047/16 до провадження колегії суддів у названому складі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 р. у справі № 910/9047/16 відкладено розгляд справи на 18.10.2016р.

Представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Господарського суду м. Києва від 06.06.2016р. у справі № 910/90478/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача у судове засідання не з'явились. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ", як страховиком, та гр. ОСОБА_3 (далі - страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 02.10.2015 № 841/15-Тз/Хр (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу, що належить страхувальникові, а саме "VOLKSWAGEN POLO" з державним знаком АІ 2203 ЕА (далі - застрахований автомобіль).

21.11.2015 о 19:15 по бульвару Дружби Народів, 1 у місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю "Volkswagen" д.н. НОМЕР_1 та транспортного засобу "Шевролет" д.н. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_4

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.12.2015 у справі № 752/20451/15-п (провадження № 3/752/5733/15) встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_4 у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю НОМЕР_3, були завдані пошкодження.

Відповідно до Звіту № 825 від 21.12.2015 р., наданого ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія» вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу "Volkswagen", д/н НОМЕР_4, складає 98 603 грн. 20 коп.

Відповідно до рахунку № 123025107 від 27.11.2015 р., наданого ФОП ОСОБА_5, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу "Volkswagen", д/н НОМЕР_4, складає 97 965 грн. 79 коп.

Згідно страхового акту № 841/15-Тз/Хр-1-1 від 22.12.2015 року та розрахунку до нього було прийняте рішення про визнання події страховим випадком та виплату страхового відшкодування у розмірі 96 815 грн. 79 коп. Розрахунок був здійснений на основі рахунку № 123025107 від 27.11.2015 р., наданого ФОП ОСОБА_5 за мінусом франшизи 1150,00 грн.

На виконання умов договору № 841/15-Тз/Хр-1-1 добровільного страхування наземного транспорту від 22.12.2015 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування загальним розміром 96 815 грн. 79 коп., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 10861 від 24.12.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно п. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне зазначено і в ст. 27 Закону України від 07.03.96 № 85/96 "Про страхування", згідно з якою до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Відповідно до довідки Патрульної служби м. Києва цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована за полісом № АЕ/5342716.

Відповідно до централізованої бази МТСБУ даний поліс укладений між ПрАТ Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" та ОСОБА_4 Полісом № АЕ/5342716 передбачений ліміт відповідальності - 50 000 грн. 00 коп. та франшиза в розмірі 500 грн. 00 коп., тому відповідач несе відповідальність в межах ліміту, передбаченого Полісом за вирахуванням франшизи, тобто в сумі 49 500 грн. 00 коп. (50000,00 - 500,00 = 49500,00)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до витягу із централізованої бази МТСБУ поліс АЕ/5342716 укладений відносно транспортного засобу «Chevrolet", д/н НОМЕР_5, в той час як винна в ДТП особа керувала транспортним засобом «Chevrolet", д/н НОМЕР_6. При цьому суд не взяв до уваги, що і в схемі ДТП, і в довідці патрульної служби зазначено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_7 застрахована за полісом АЕ/5342716. Натомість у витязі з централізованої базі МТСБУ допущена помилка в одній цифрі державного номера транспортного засобу «Chevrolet", при цьому VIN- код зазначений у довідці Патрульної служби та у витязі із централізованої бази МТСБУ співпадають, так як і співпадає прізвище винної особи та особи, з якою було укладено поліс АЕ/5342716.

В відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про відсутність договору укладеного між ним та винною в ДТП особою, дане твердження спростовується матеріалами справи, оскільки апелянтом було витребувано у винної в ДТП особи, ОСОБА_4, копію даного полісу, відповідно до даної копії цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4, як водія автомобіля НОМЕР_7 була застрахована у відповідача за полісом АЕ/5342716.

В постанові Голосіївського районного суду м.Києва, відповідно до якої шкоду завдано транспортному засобу «Вольваген», д/н НОМЕР_8, в той час як застрахованим транспортним засобом є "Volkswagen", д/н НОМЕР_4, крім того в довідці Патрульної служби і в схемі ДТП зазначено, що другим учасником ДТП був автомобіль НОМЕР_3, тобто в постанові Голосіївського районного суду м. Києва була допущена описка в одній букві державного номеру транспортного засобу.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктами 1, 3 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

За загальним правилом зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи (стаття 511 ЦК України).

Водночас, згідно з частиною 7 статті 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто.

Згідно з частинами 1, 2 статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з пунктом 4 частини 1 та частиною 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі зазначеного до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача, але оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована, то відповідач, на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинен надати своєму страхувальнику страховий захист та відшкодувати завдані ним в результаті ДТП збитки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивач належним чином виконано свої зобов'язання зі сплати страхового відшкодування, а тому в повній мірі має право на відшкодування понесених збитків винною особою, а в даному випадку страховиком винної особи, який прийняв на себе зобов'язання щодо страхування відповідальності особи, що була винною у вчинення ДТП.

В процесі перегляду справи судом апеляційної інстанції доводи представника позивача наведені в апеляційній скарзі, підтвердились, що свідчить про неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, які мають значення для справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які і посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 104 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що за таких обставин апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 у справі № 910/9047/16 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 у справі № 910/9047/16 скасувати.

3. Позов задовольнити повністю.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (01033, м. Київ, вулСаксаганського, 77, ) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (03056, м. Київ, вул. Бощагівська, 154, ) суму в розмірі 49 500,00 грн.

5 Стягнути з Приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" (01033, м. Київ, вулСаксаганського, 77, ) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (03056, м. Київ, вул. Бощагівська, 154, ) судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. за подання позовної заяви та судовий збір в розмірі 1 515,80 грн. за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду м. Київ видати наказ.

7. Матеріали справи № 910/9047/16 повернути до Господарського суду м. Київ.

8. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.О. Алданова

В.О. Зеленін