УХВАЛА

24.10.2016Справа № 910/19274/16

За заявоюФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
особа, щодо якої просять вжити запобіжні заходи Приватного підприємства «Палетна торгова компанія»
провжиття запобіжних заходів
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від заявника ОСОБА_2, ОСОБА_3 - представники
від особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходине з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про вжиття запобіжних заходів, в якій просить суд накласти арешт на майно, в тому числі грошові кошти, що належать Приватному підприємству «Палетна торгова компанія», та заборонити відчужувати це майно будь-яким способом та вчиняти будь-які юридичні дії щодо цього майна до набрання рішенням суду законної сили.

У відповідності до ст. 431 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 432 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Згідно зі ст. 434 Господарського процесуального кодексу України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2016 розгляд заяви було призначено на 24.10.2016.

В судове засідання, призначене на 24.10.2016, представники заявника з'явилися, подану заяву підтримали.

Представники Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилися, пояснень щодо поданої заяви не надали.

За змістом положень ст. 434 Господарського процесуального кодексу України неявка заінтересованих осіб не перешкоджає розглядові заяви про вжиття запобіжних заходів.

У відповідності до ст. 432 Господарського процесуального кодексу України запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

В обґрунтування поданої заяви Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначає, що на підставі договору №15/10-ИТ від 23.10.2015 ним було надано Приватному підприємству «Палетна торгова компанія» послуги з міжнародного перевезення вантажу на загальну суму 55000,00 грн, однак, підприємством (не зважаючи на неодноразові звернення заявника) розрахунки за надані послуги здійснено не було. Заявник вказує, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявні два судових рішення про стягнення з Приватного підприємства «Палетна торгова компанія» 674623,76 грн (за договором про надання поворотної фінансової допомоги) та стягнення 33701,08 грн, що набрали законної сили та щодо виконання яких були відкриті відповідні виконавчі провадження.

За твердженням заявника, необхідність в отриманні поворотної фінансової допомоги, наявність двох судових рішень про стягнення з підприємства коштів, неможливість сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги є показниками неплатоспроможності боржника, а відтак існує ризик, що і для погашення заборгованості перед заявником у нього також будуть відсутні необхідні грошові кошти.

Крім того, заявник вказує, що із інтернет-ресурсу йому стало відомо про недобросовісність відповідача у веденні своєї господарської діяльності.

Як зазначено в п.п. 4, 9 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 № 01-8/251 «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів», заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо).

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 433; імовірності настання обставин, зазначених у статті 431; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заявником належними та допустимими доказами не доведено існування підстав вважати, що його права порушені або існує реальна загроза їх порушення як підстав для вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 6 ст. 434 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 431 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 431, 434, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вжиття запобіжних заходів відмовити.

Суддя Ю.М. Смирнова