ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2016 року Справа № 904/5630/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Крицькій Я.Б.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, юрисконсульт 2 категорії комерційного відділу структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "ОСОБА_2 залізниця" ПАТ "Українська залізниця", довіреність №2044 від 25.10.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність №115/81 від 10.08.2016 року; ОСОБА_4, представник, довіреність №95/12 від 16.06.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року у справі №904/5630/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "ОСОБА_2 залізниця", м. Дніпро

до: Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат",

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про: стягнення 79 129,08 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_2 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просило стягнути з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість у сумі 79 129,08 грн. (з яких: 76 195,08 грн. - плата за користування вагонами, 2 934,00 грн. - збір за зберігання вантажу ).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року у справі №904/5630/16 (суддя Васильєв О.Ю.) позов задоволено у повному обсязі: стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_2 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у сумі 76 195,08 грн., збір за зберігання вантажу у сумі 2 934,00 грн., судовий збір у сумі 1 378,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що залізницею були прийняті порожні власні вагони для перевезення на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" за залізничними накладними №45213238, 45297397, 45234325, 45234333, 45230083, 45138484, 45138542 ,45315140, 45307329, 45307337, 45314994 та 45315025, однак вказані вагони згідно наказів №90 від 16.01.16 року та №95 від 18.01.16 року були затримані на станціях Нікополь та ОСОБА_2 залізниці через неприйняття вагонів вантажовласником по причині скупчення вагонів на станції Рядова ОСОБА_2 залізниці, що прибули на адресу відповідача, а також в звязку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу. Час затримки вагонів у встановленому порядку зафіксований актом загальної форми №№422-428, 436-440, 442-444, 449-452, 454, 455, 460, 465, 466, 470-472, 477-480, 483, 484, у звязку з чим позивачем розраховано плату за користування вагонами у загальній сумі 76 195, 08 грн., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№22019039, 21019043, 21019042, 27019059, 23019056, 22019051, 220119049, які підписані представником відповідача із застереженням що вагони затриманні в шляху призначення, через незалежних від відповідача причин. Крім того, позивачем нарахований збір за зберігання вантажів у загальній сумі 2 445,00 грн. ( 2 934,00 грн. з ПДВ) за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 №29019007, яка відповідачем також підписана із аналогічним застереженням.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу та, відповідно, про правомірність нарахування відповідачу плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу.

Місцевим господарським судом відхилені як необґрунтовані доводи відповідача про відсутність його вини в затримці вагонів, з тих підстав, що залізниця своєчасно повідомила про готовність передати на підїзну колію вагони щодо яких станціями затримки складені акти загальної форми, однак не змогла доставити спірні вагони оскільки на коліях знаходились вагони, що надійшли відповідачу раніше та не були вчасно забрані відповідачем на свою підїзну колію.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року по справі №904/5630/16 повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом не встановлено належним чином вину відповідача у затримці вагонів на підходах до станції Рядова, не надано оцінку наявністю вільних колій по станціях Нікополь та Савро у період дії наказів № 90 та №95. Апелянт зазначає, що з метою доведення факту наявності вільних колій ним було заявлене клопотання про витребування у позивача руху поїздів та локомотивів по станції Рядова за спірний період та графік виконаного руху, однак місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, що призвело до ухвалення рішення без зясування всіх обставин справи.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2016 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року у справі №904/5630/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В., суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є., розгляд скарги призначений у судове засіданні на 02.11.2016 року.

У судовому засіданні, яке відбулося 02.11.2016 року, представники апелянта апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "ОСОБА_2 залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" проти задоволення апеляційної скарги заперечувало та просило залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

У судовому засіданні, яке відбулося 02.11.2016 року, оголошені вступна та резолютивна частина постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 21.09.2012 року між Державним підприємством "ОСОБА_2 залізниця", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" ( залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яке змінило назву на Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) був укладений договір про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Терни і Рядова ДП "ОСОБА_2 залізниця" №ПР/М-12-2/14-1438 НЮдч, відповідно до пункту 1 якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій Терни та Рядова ОСОБА_2 залізниці стрілками №№2, 4, 6 до колій №6 та №8 станції Терни, стрілкою №8 до колії №6 станції Рядова.

Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею підїзної колії є знак "Межа підїзної колії", які встановлено: по станції Терни - біля маневрового світлофору М-10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки №2 станції Терни, маневрового світлофору М08, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки №4 станції Терни, маневрового світлофору М06, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки №6 станції Терни; по станції Рядова - біля вхідного світлофору ЧК, розташованого на відстані 500м від вістряка стрілки №8 станції Рядова.

Відповідно до пункту 20 договору договір укладається терміном на пять років з 29.10.2012 року до 28.10.2017 року.

Відповідно до пункту 4 договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції по сигналізації на залізницях України та Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під'їзній колії власника.

Згідно з пунктом 11 договору час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Пунктом 15 договору сторони узгодили, що власник колії сплачує залізниці плату, зокрема: за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів; за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, яка сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів.

За залізничними накладними №45213238, 45297397, 45234325, 45234333, 45230083, 45138484, 45138542 ,45315140, 45307329, 45307337, 45314994 та 45315025 залізницею були прийняті порожні власні вагони для перевезення на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (а.с. 58-73).

Згідно наказів №90 від 16.01.2016 року та №95 від 18.01.12016 року були затримані вагони на станціях Нікополь та ОСОБА_2 залізниці через неприйняття вагонові вантажовласником ПАТ "Північний ГЗК" по причині скупчення вагонів на станції Рядова ОСОБА_2 залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", а також в звязку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Так, згідно наказу №90 від 16.01.2016 року, складеному об 11:51 год. затримці підлягали вагони №№ голова 59124040 хвіст 59125641 у кількості 69 вагонів, індекс поїзда 4600-784-4572 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2717 (а.с. 48); згідно наказу №95 від 18.01.2016 року, складеному о 04:30 год. затримці підлягали вагони №№ голова 59124040 хвіст 59125641 у кількості 69 вагонів, індекс поїзда 4600-784-4572 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2718 (а.с. 49).

За фактом затримки вагонів згідно наказу №90 від 16.01.2016 року станцією затримки вагонів Нікополь ОСОБА_2 залізниці складений акт про затримку вагонів №20 від 16.01.2016 року, що прибули поїздом №2717 15.01.2016 о 01:20 год. на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт на затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Рядова ОСОБА_2 залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу (а.с. 52)

За фактом затримки вагонів згідно наказу №95 від 18.01.2016 року станцією затримки вагонів ОСОБА_2 залізниці складений акт про затримку вагонів №17 від 18.01.2016 року, що прибули поїздом №2718 17.01.2016 року о 22:00 год. на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт на затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Рядова ОСОБА_2 залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу (а.с.53).

Крім того, на підставі наведених обставин, складені акти загальної форми ГУ-23 №17 від 18.01.2016 року та №5 від 16.01.2016 року (а.с. 54, 55)

Повідомлення про затримку вагонів №17 (за наказом №95 від 18.01.2016 року) отримане відповідачем 18.01.2016 року о 04:45 год. (а.с .50), повідомлення про затримку вагонів №20 (за наказом №90 від 16.01.2016 року) отримане відповідачем 16.01.2016 року о 12:30 год. (а.с.51).

Вказані повідомлення підписані представником відповідача із застереженням про готовність прийняти вагони оскільки на момент видачі наказів про затримку вагонів були вільні колії по станції Рядова.

При цьому на станції Рядова ОСОБА_2 залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 за весь час затримки вагонів на станції підходу Нікополь до станції призначення по наказу №90 за період з 11:51 год. 16.01.2016 року по 12:45 год. 17.01.2016 року; та за весь час затримки вагонів на станції підходу ОСОБА_2 по наказу №95 за період з 04:30 год. 18.01.2016 року по 16:50 год. 20.01.2016 року №№422,423,424, 425, 426, 427, 428, 436, 437, 438, 439, 440, 442, 443, 444, 449, 450, 451, 452, 454, 455, 460, 465, 466, 470 , 471, 472, 476, 477, 478, 479, 480, 483 та 484 (а.с. 31-47).

Враховуючи обставини щодо затримки вагонів за вказаними накладними на станціях Нікополь, ОСОБА_2 залізниці позивачем розраховано плату за користування вагонами у загальній сумі 76 195,08 грн., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№22019039, 21019043, 21019042, 27019059, 23019056, 22019051, 220119049, які підписані представником відповідача із застереженням що вагони затриманні в шляху призначення , через незалежних від відповідача причин (а.с. 108-121).

Також, позивачем нарахований збір за зберігання вантажів у загальній сумі 2 445,00 грн. (2 934,00 грн. з ПДВ) за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 №29019007, яка з боку відповідача підписана із аналогічним застереженням (а.с. 107).

Позивач просить стягнути з відповідача плату за користування вагонами у загальній сумі 76 195,08 грн., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№22019039, 21019043, 21019042, 27019059, 23019056, 22019051, 220119049 та збір за зберігання вантажів у загальній сумі 2 445,00 грн. (2 934,00 грн. з ПДВ) за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 №29019007, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Аналогічні положення наведені у частині 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов'язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень.

Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (частина 1, частина 2 статті 8 Закону України "Про залізничний транспорт").

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року №457 затверджений Статут залізниць України, який згідно статті 2 визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під'їзні колії) (стаття 3 Статуту).

За приписами статті 64 Статуту для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під'їзні колії.

Статтею 71 Статуту встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50% зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Мінтранспорту України від 21.11.2000 року №644, відповідно до якого збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Мінтранспорту та зв'язку України від 25.02.1999 №113, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред'явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ названих Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами пункту 8 розділу ІІІ Правил у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника; час до 30 хв. не враховується, час 30 хв. і більше враховується як повна година.

Пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Мінтранспорту України від 28.05.2002 року №334 передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача.

Місцевим господарським судом встановлено, що станціями затримки Нікополь та Савро та станцією призначення Рядова ОСОБА_2 залізниці були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції підходу за наказами №95 від 18.01.2016 року та №90 від 16.01.2016 року відповідно до Тарифного керівництва №1 (затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№22019039, 21019043, 21019042, 27019059, 23019056, 22019051, 220119049, у загальній сумі 76 195,08 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 №29019007 у загальному розмірі 2 934,00 грн.

За таких обставин, місцевий господарським суд дійшов до правильного висновку про те, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу та відповідно про правомірність нарахування відповідачу плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу.

Надані позивачем акти загальної форми ГУ-23 відповідають формі та змісту Правил користування вагонами і контейнерами та містять підписи відповідних осіб.

Крім того, акти загальної форми, складені представником станції не є єдиним доказом для нарахування плати за затримку вагонів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 року у справі № 904/5778/13.

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 та накопичувальній картці заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених пунктом 16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників відповідача, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальної картки, не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Викладеним спростовується твердження відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про витребування від залізниці графіків виконаного руху поїздів, положення зайнятості колій.

Основою організації руху поїздів є графік руху, в якому фіксується динаміка руху поїздів у просторі та часі. Графік виконаного руху поїздів складається відповідними спеціалістами залізниці згідно вимог Інструкції з ведення графіка виконаного руху поїздів на залізницях і дирекціях залізничних перевезень ЦД-0076, затвердженої наказом від 17.12.2008 № 544-Ц.

Графік руху поїздів є нормативно-технологічним документом, що регламентує роботу усіх підрозділів залізничного транспорту з організації руху поїздів. Він ведеться поїзним диспетчером дирекції, який обслуговує певну дільницю, з відображенням на одному аркуші графіка всіх станцій дільниці.

Графік руху поїздів забезпечує: задоволення потреб у перевезенні пасажирів і вантажів; безпеку руху поїздів; найефективніше використання пропускної та провізної спроможності ділянок та переробної спроможності станцій; раціональне використання рухомого складу; дотримання встановленої тривалості безперервної роботи локомотивних бригад; можливість виконання робіт з поточного утримання та ремонту колії, споруд, пристроїв СЦБ, зв'язку й електропостачання.

Графік руху відображає: номери поїздів і локомотивів, одиниць спеціального самохідного рухомого складу, прізвища машиністів та час їх явки на роботу, масу і умовну довжину поїздів, що вимагають особливих умов пропускання; час відправлення, прибуття і проходження поїздів по станціях дільниці; відмітки про графікове відправлення і проходження пасажирських, приміських і вантажних поїздів; зайняття і кількість стаціонарних пристроїв для закріплення вагонів, залишених більш, ніж на 1 годину; інформацію про режимні об'єкти та інше.

При цьому, в графіку не відображаються номери вагонів та актів загальної форми, через що він не може слугувати належним доказом по справі.

Згідно наказу ДП "ОСОБА_2 залізниця" від 17.12.1999 року №99-К графіки руху поїздів, графіки виконаного руху поїздів входять до переліку відомостей, що мають гриф "конфіденційно", через що надати їх для ознайомлення, копіювання Залізниця не може. Крім того, працівники відповідача не є спеціалістами у веденні графіків руху на залізниці.

Складання положення зайнятості колій, обов'язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями та під час видачі наказу про затримку не передбачені жодним законодавчим актом, як і жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинно бути зайнято. Визначеної договором домовленості між залізницею та відповідачем про займання всіх або певних колій також не існує.

Визначення наявності або відсутності технічної можливості у залізниці доставити спірні вагони, затримані на підходах, відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (ОСОБА_5 господарського суду України від 12.06.2014 року № 0701-11/96/715/14).

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме своєчасного повідомлення відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів відповідачем, що призвело до їх затримки на підходах до станції призначення, апеляційний господарський суд вважає, що місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку про правомірність нарахування залізницею плати за користування вагонами на суму 76 195,08 грн. та збору за зберігання вантажу у сумі 2 934,00 грн.

Місцевим господарським судом правильно зазначено,, що несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог пункту 33 Правил видачі вантажів та статей 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом, договором, контрактом, замовленням тощо.

Також, з огляду на встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє решту доводів відповідача, наведених в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд не вбачає підстав, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на відповідача.

Керуючись статтями 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року у справі №904/5630/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2016 року у справі №904/5630/16 залишити без змін.

Повна постанова складена - 03.11.2016 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко