ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" листопада 2016 р.Справа № 924/1876/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В.., розглянувши матеріали скарги на дії ДВС у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Україна 2001", смт. Теофіполь, Хмельницька область

до 1) товариства з обмеженою відповідальністою "Білогір'я молокопродукт", м. Гадяч, Полтавська область

2) фермерського господарства "Михнівка", с. Михнівка, Теофіпольський р-н, Хмельницька область

про стягнення 4 292 165, 93 грн.

Представники сторін:

від скаржника - ОСОБА_1 за дорученням

від боржників - не з'явились

від ДВС - не з'явились

встановив:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.01.2016р. у справі №924/1876/15 позов задоволено.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Білогіря молокопродукт (Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 82, оф. 23, код 33707592) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Україна 2001 (Хмельницька область, смт. Теофіполь, вул. Леніна, 27В, код 35080933) 3 228 112, 18 грн. (три мільйони двісті двадцять вісім тисяч сто дванадцять грн. 18 коп.) заборгованості за поставлений товар, 1 006 786, 61 грн. (один мільйон шість тисяч сімсот вісімдесят шість грн. 61 коп.) пені, 56 267, 14 грн. (пятдесят шість тисяч двісті шістдесят сім грн. 14 коп.) 3% річних, 64 367, 49 грн. (шістдесят чотири тисячі триста шістдесят сім грн. 49 коп.) судового збору.

Стягнуто з фермерського господарства „Михнівка (Хмельницька область, с. Михнівка, вул. Молодіжна, 6, код 22778898) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Україна 2001 (Хмельницька область, смт. Теофіполь, вул. Леніна, 27В, код 35080933) 1 000 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.) заборгованості, 15 грн. (п'ятнадцять грн. 0 коп.) судового збору".

Дане рішення за результатами апеляційного і касаційного оскарження залишене в силі.

24.10.16 на адресу суду надійшла скарга ТОВ "Україна 2001" на дії відділу примусового виконання рішень У ДВС Г ТУЮ у Полтавській області, де скаржник просить визнати дії державного виконавця протиправними у частині винесення постанови про зупинення виконавчого провадження та скасувати останню; визнати бездіяльність держвиконавця протиправною та зобов'язати здійснити виконавчі дії щодо арешту коштів боржника, опису і реалізацій майна.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні.

Обґрунтовуючи скаргу, скаржник наводить, що наказ у даній справі про стягнення з ТОВ "Білогір'я молокопродукт" на користь стягувача боргу пред'явлено до виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Хмельницькій області. 26.07.16 відкрито виконавче провадження за цим наказом. За постановою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та все нерухоме майно.

11.08.16 директором департаменту ДВС винесено постанову про передачу виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень УДВС у Полтавській області. 22.08.16 вказаним відділом ДВС прийнято виконавче провадження до виконання.

Окрім вище означеного, ДВС не здійснило жодних дій по виконанню наказу. Державним виконавцем не здійснено арешту коштів боржника та не стягнуті кошти з рахунку боржника.

Стягувач же є платником податків, сплачує заробітну плату та здійснює розрахунки з партнерами. Невиконання рішення суду призведе до збоїв у господарській діяльності.

Все нерухоме майно боржника та транспортні засоби перебувають за адресою - Хмельницька область смт. Білогір'я, вул. Миру, 3А.

Згідно ЗУ "Про виконавче провадження" у разі необхідності перевірки інформації відносно наявності майна боржника на території, на яку не поширюється компетенція виконавця, останній може звернутися з відповідною постановою та доручити проведення виконавчих дій відповідному органу ДВС. Такі дії не вчинено.

17.10.16 на адресу скаржника надійшла постанова ДВС про зупинення виконавчого провадження у зв'язку із поданням заяви до суду про розстрочку виконання рішення суду у даній справі. Проте, зупинення виконавчого провадження є правом, а не обов'язком виконавця.

Враховуючи, що боржник не оплатив боргу, зупинення виконавчого провадження є безпідставним.

Представники боржників в судове засідання не з'явились. Повідомляючи останніх про розгляд скарги, їм направлено ухвалу про призначення скарги до розгляду рекомендованою кореспонденцією.

ДВС свого представника в судове засідання не направила, надіслала письмову позицію з приводу заявленої скарги, де вказано наступне.

До господарського суду ДВС направлено заяву № 10527 від 4 жовтня 2016 року про розстрочку виконання рішення суду. За ЗУ "Про виконавче провадження" (в попередній редакції) виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду із заявою, в тому числі і про розстрочку. Тому, зупинення виконавчого провадження проведено у відповідності до закону.

Після розгляду заяви про розстрочку виконавче провадження має бути поновлено.

За ч. 2 ст. 121 - 2 ГПК неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги, судом враховується наступне.

На підтвердження вказаних у скарзі обставин скаржник подає: копію наказу господарського суду у даній справі; заяву скаржника до ДВС з вимогами про накладення арешту на майно боржника; постанову ДВС про відкриття виконавчого провадження від 26.07.16; постанову ДВС про передачу матеріалів виконавчого провадження від 11 серпня 2016 року; постанову ДВС про прийняття до виконання виконавчого провадження від 22.08.16; постанову ДВС про зупинення виконавчого провадження від 4 жовтня 2016 року.

За ст. 121 - 2 ГПК скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Обґрунтовуючи скаргу, скаржник вказує, що зупинення виконавчого провадження, з огляду на те, що боржник не виконав рішення суду, є не правильним.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 38 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції, яка діяла на час зупинення провадження) виконавче провадження може бути зупинено у разі звернення державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, що підлягає виконанню, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання.

Враховуючи, що зупинення виконавчого провадження з підстав подання заяви про розстрочку не суперечить вимогам чинного на час зупинення законодавства, відповідні дії виконавця не можуть вважатися незаконними. При цьому, судом відмічається, що зупинення виконавчого провадження не ставиться в залежність від ступеню виконання судового рішення на момент зупинення.

Таким чином, скарга, в частині визнання дії виконавця відносно зупинення виконавчого провадження незаконними є необґрунтованою.

Щодо визнання бездіяльності виконавця протиправною та зобов'язання здійснити виконавчі дії по арешту коштів та реалізації майна боржника судом враховується, що скарга не містить обґрунтування коли саме та які конкретно дії не вчинив виконавець, і які конкретно норми Закону України "Про виконавче провадження" не виконано державним виконавцем. Відсутність такого обґрунтування виключає можливість дослідження обставин бездіяльності та встановлення дотримання скаржником визначеного ст. 121-2 ГПК України процесуального строку звернення зі скаргою. Тобто зміст скарги не дає можливості встановлення факту конкретного порушення, що свідчить про відсутність предмету дослідження.

Відсутність же предмету дослідження виключає можливість задоволення скарги.

Також, належить відмітити, що питання дослідження процесуальних строків звернення зі скаргою впливають на подальше її прийняття, а тому відсутність відомостей щодо таких строків також виключає можливість її задоволення. Зокрема, за роз'ясненнями, наданими у постанові пленуму ВГС України № 9 від 17 жовтня 2012 року скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121 - 2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання (п. 9.7.).

Судом звертається увага скаржника на необхідність здійснення контролю за рухом виконавчого провадження та у випадку не дотримання виконавчою службою виконавчої процедури, звертатись до суду зі скаргою з дотриманням строків встановлених ст. 121-2 ГПК України. Крім того слід враховувати, що за змістом вищевказаної норми предметом оскарження є дії чи бездіяльність органів ДВС, а не державного виконавця.

Керуючись ст. ст. 86, 121 - 2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

В задоволенні скарги відмовити.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 5 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу ( 30600, Хмельницька область, смт. Теофіполь, вул. Небесної Сотні, 37В)

3 - відповідачу (ТОВ "Білогір'я Молокопродукт" 37300, Полтавська обл. м. Гадяч, вул. Героїв Майдану. 82, оф. 23).

4 - відповідачу (ФГ "Михнівка" 30641, Хмельницька область, Теофіпольський рн. с. Михнівка, вул. Молодіжна, 6)

5 - ДВС (36014, м. Полтава, вул. Героїв пожежників, 13)