КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа№ 910/15510/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання Ляховенко М.Д.

за участі представників сторін:

від позивача: Голєв Ю.В. - за довіреністю;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.08.2016

у справі № 910/15510/16 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Національного банку України

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "КБ "АКТИВ-БАНК" Луньа Іллі Вікторовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернувся Національний Банк України з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "КБ "Актив-Банк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.08.2016 у справі № 910/15510/16 відмовлено у прийнятті позовної заяви Національного банку України на підставі п.1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з винесеною ухвалою, Національний банк України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 26.08.2016 та направити справу для розгляду позову до господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник також подав клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2016 колегією суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Іоннікової І.А., Суліма В.В. поновлено Національному банку України строк на подання апеляційної скарги, прийнято апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.08.2016 у справі № 910/15510/16 до провадження, розгляд справи призначено на 11.10.2016, зобов'язано позивача надати оригінал позовної заяви з доданими до неї документами у прийнятті якої було відмовлено оскаржуваною ухвалою.

В судовому засіданні 11.10.2016 представником позивача на виконання вимог ухвали суду надано оригінал позовної заяви з доданими до неї документами.

В судове засідання представники відповідачів 1 та 2 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідачів 1 та 2, явка яких в судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до господарського суду міста Києва для розгляду позову.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви Національного банку України суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виникли не господарські правовідносини, а відносини публічно-правового характеру (адміністративні), які регулюються нормами адміністративного судочинства, а відтак - подана заява не підвідомча господарським судам України.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду та виходить з наступного.

Як вбачається, Національний банк України звернувся з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "КБ "Актив-Банк", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Актив-Банк" в частині відхилення кредиторських вимог Національного Банку України за нарахованими штрафами;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "КБ "Актив-Банк" акцептувати (визнати) кредиторські вимоги Національного Банку України за нарахованими штрафами у розмірі 420 000,00 грн. та внести відповідні зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "КБ "Актив-Банк" в частині збільшення ацептованих кредиторських вимог Національного банку України на суму 420 000,00 грн.

Колегією суддів встановлено, що правовідносини сторін виникли на підставі неналежного виконання Публічним акціонерним товариством "КБ "АКТИВ-БАНК" умов кредитних договорів.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України за захистом своїх порушених або оспорюваних прав до господарського суду мають право звертатися підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (фізичні особи-підприємці) згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ.

Статтею 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди порушують справи за позовними заявами, зокрема, державних та інших органів, у випадках, передбачених законодавством України.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Згідно з п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З матеріалів позову вбачається, що у відповідача - ПАТ "КБ "Актив-Банк" було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру його ліквідації на підставі Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (постанова Правління Національного банку України від 23.12.2014 р. № 838).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відносини, що виникають у зв'язку із виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України.

Частиною третьою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, ст. 1 Закону "Про банки та банківську діяльність" передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У пункті 6 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України, на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Вказана правова позиція зазначена у постановах Верховного Суду України № 21-4846а15 від 16.02.2016 та № 21-286а16 від 15.06.2016.

Відповідно до приписів статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами виникли господарські правовідносини, а відтак спір підвідомчий господарським судам України.

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо безпідставної відмови у прийнятті господарським судом до провадження позову Національного Банку України є обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у суду першої інстанції не було правових підстав для відмови у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 26.08.2016 прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали про відмову у прийнятті позовної заяви справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 4.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.08.2016 у справі № 910/15510/16 задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду міста Києва від 26.08.2016 у справі № 910/15510/16 скасувати.

3.Матеріали справи № 910/15510/16 направити на розгляд господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді І.А. Іоннікова

В.В. Сулім