УХВАЛА

13.09.2016Справа № 910/13496/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО ВЕБ"

про скасування ухвали про вжиття запобіжних заходів

У справі за заявою Приватного акціонерного товариства "ЛІЗИНГ ІНФОРМАЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ"

про вжиття запобіжних заходів

особа, щодо якої вжиті запобіжні заходи-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО ВЕБ";

особа, щодо якої вжиті запобіжні заходи -2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант Вікторі".

Суддя Якименко М.М.

представники сторін:

від заявника (особи, щодо якої вжиті запобіжні заходи-1): Яцько Р.М. - за довіреністю від 12.05.2016 року;

від стягувача: Фрідман Д.А. (керівник);

від особи, щодо якої вжиті запобіжні заходи-2: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2016 року у справі №910/13469/16 вжито запобіжні заходи та накладено арешт на:

1) Нежиле приміщення за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень № 319-А (нежилі приміщення №№1-14) (в літ. "А"), загальною площею 184,9 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00;

2) Нежиле приміщення за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, будинок 28, група приміщень №319-Б (нежилі приміщення №№1-3) (в літ. "А"), загальною площею 105,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

Через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО ВЕБ" надійшло клопотання про скасування запобіжних заходів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2016 року розгляд заяви призначено на 30.08.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2016 року розгляд заяви відкладено на 13.09.2016 року.

В судове засідання 13.09.2016 року представник ТОВ "Гарант Вікторі" не з'явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду заяви на підставі ст. 43-7 ГПК України, представник заявника заяву підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити, представник стягувача заперечував проти задоволення заяви

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників заявника та стягувача, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У п. 9 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 р. N 01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" 1107 зазначається, що у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43 3; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43 1; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

У п. 15 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 р. N 01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" 1119 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 43 7 ГПК заява про скасування запобіжних заходів розглядається тим господарським судом, який виніс ухвалу про їх вжиття. Однак цей припис не означає, що розгляд такої заяви має обов'язково здійснюватись тим самим суддею, яким виносилася ухвала про вжиття запобіжного заходу (заходів).

Відповідно до ч. 5 ст. 43-7 ГПК України, за результатами розгляду заяви господарський суд виносить ухвалу про залишення без змін ухвали про вжиття запобіжних заходів або її зміну чи скасування.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується заявника, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з заявою про скасування ухвали про вжиття запобіжних заходів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку що заява про скасування ухвали є необґрунтованою, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин викладених в заяві, а тому заява про скасування ухвали про вжиття запобіжних заходів не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 43-7, ст. 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО ВЕБ" про скасування ухвали про вжиття запобіжних заходів - відмовити.

Суддя М.М. Якименко