ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 листопада 2016 року Справа № 50/135-08
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Кравчука Г.А.,

суддів: Коробенка Г.П., Мачульського Г.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "Дозвілля"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 30.08.2016
у справі Господарського суду№ 50/135-08 Харківської області
за позовомХарківського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі: 1) публічного акціонерного товариства "Південна залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця", 2) Регіонального відділення Фонду державного майна в Україні по Харківській області
дотовариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "Дозвілля"
за участюЛенінського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області
пророзірвання договору оренди та виселення

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "Дозвілля" (далі - Товариство) звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2016, яка не може бути прийнята Вищим господарським судом України до провадження, враховуючи наступне.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі, зокрема згідно з пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду встановлюється ставка судового збору в розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В порушення зазначених норм Товариство до касаційної скарги додало копію квитанції від 19.09.2016 № 992536078 про сплату судового збору в розмірі 1 653,60 грн., яку колегія суддів Вищого господарського суду України не може визнати належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.21. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", зокрема, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Водночас, перевіривши зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (згідно довідки управління фінансового забезпечення та бюджетного планування Вищого господарського суду України від 03.11.2016 № 09-03-02/4225/16) кошти судового збору в розмірі 1 653,60 грн. (сума літерами одна тисяча шістсот п'ятдесят три грн. 60 коп.), сплачені ОСОБА_1 за квитанцією від 19.09.2016 № 992536078 з призначенням платежу: *;101; НОМЕР_1;Судовий збір, за подання касаційної скарги ОСОБА_1, справа № 50/135-08 Вищий господарський суд України до спеціального фонду Державного бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 22030004 "Судовий збір (Вищий господарський суду України, 070)" не зараховано.

Отже, до касаційної скарги Товариства не додано платіжного доручення або іншого документа, який би підтверджував сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того згідно зі ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

В порушення зазначеної норми ГПК України Товариство з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2016 звернулось до Вищого господарського суду України 21.09.2016, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті, в якому вона містилась, тобто з пропуском встановленого ГПК України двадцятиденного строку для подачі касаційної скарги, без клопотання про відновлення цього строку.

Згідно з п. 5 частини першої ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи наведене, зазначена касаційна скарга Товариства підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі п. п. 4, 5 частини першої ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст. 86 та п. п. 4, 5 частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-оздоровчий центр "Дозвілля" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2016 у справі № 50/135-08 Господарського суду Харківської області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Суддя Г.П. Коробенко

Суддя Г.М. Мачульський