УХВАЛА

01.11.2016Справа № 910/2812/16

За заявою Комунального підприємства "Київпастранс"
про розстрочку виконання рішення суду

За позовомПриватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"
До Комунального підприємства "Київпастранс"
Простягнення 2 465 326,46 грн.
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивача не з'явився
від відповідача (заявника) Сидорова І.М. (представник за довіреністю від 12.09.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 у справі № 910/2812/16 в задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" до Комунального підприємства "Київпастранс", стягнуто з Комунального підприємства "Київпастранс" на користь позивача 1 613 090 (один мільйон шістсот тринадцять тисяч дев'яносто) грн. 68 коп. боргу, 1 202 923 (один мільйон двісті дві тисячі дев'ятсот двадцять три) грн. 73 коп. інфляційних втрат, 95 857 (дев'яносто п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят сім) грн. 36 коп. 3% річних та 36 979 (тридцять шість тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 90 коп. судового збору.

19.05.2016 на примусове виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано наказ.

07.10.2016 від Комунального підприємства "Київпастранс" надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду.

Ухвалою від 10.10.2016 розгляд указаної заяви призначено судом на 01.11.2016.

В судовому засіданні 01.11.2016 представник заявника (відповідача) обґрунтував підстави заяви про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 № 910/2812/16 та просив розстрочити його виконання шляхом здійснення відповідачем щомісячних платежів протягом вісімнадцяти місяців до 30.09.2018.

Дослідивши матеріали заяви про розстрочку виконання рішення суду, заслухавши пояснення представників сторін, суд вказує таке.

Як вбачається зі змісту поданої заяви та усних пояснень заявника, обґрунтовуючи підстави, що перешкоджають та ускладнюють виконання судового рішення, відповідач вказує такі обставини: відповідач є суб'єктом господарювання, заснованим на комунальній власності територіальної громади м. Києва, з метою забезпечення надання послуг з перевезення пасажирів наземним автомобільним та електротранспортом у м. Києві; фінансово-господарську діяльність підприємство здійснює за рахунок власних доходів та коштів міського та державного бюджетів, які отримує у вигляді компенсації пільгового проїзду окремих категорій громадян, державного регулювання цін та фінансування інших заходів у сфері транспорту; для забезпечення якісних послуг з перевезення пасажирів, відповідач зобов'язаний: підтримувати у робочому стані, виконувати капітальні і поточні ремонти рухомого складу та його агрегатів, шляхового і колійного господарства, контактної мережі, енергетичного господарства; збирати виручку від перевезення пасажирів; забезпечувати філії та відокремлені підрозділи рухомим складом, агрегатами, запасними частинами, технологічним устаткуванням, матеріалами, енергетичними ресурсами та паливно-мастильними матеріалами, автотранспортними засобами, механізмами, тощо; для провадження своєї діяльності і забезпечення потреб відповідача щоденно необхідні кошти на: оплату паливо-мастильних матеріалів; оплату електроенергії; утримання колійного господарства та контактної мережі; погашення боргів перед Пенсійним фондом України згідно зі встановленим графіком розстрочення; погашення боргу по ЄСВ; заробітну плату працівникам, тощо; наявність численних судових рішень про стягнення з відповідача заборгованості та відкритих виконавчих проваджень.

За твердженнями заявника, негайне виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 у справі № 910/2812/16 може призвести до таких негативних наслідків, як вилучення грошових коштів з господарського обороту, що вплине на неможливість виконання відповідачем перевезень пасажирів наземним автомобільним транспортом у м. Києві.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, у зв'язку з чим суд повинен оцінювати докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, господарський суд, зокрема, має право розстрочити виконання рішення (ухвали, постанови).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи вищевикладене, при зверненні до суду з заявою про відстрочку чи розстрочку виконання судового рішення заявником повинні бути доведені конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у встановлений строк.

Заслухавши в ході судового засідання пояснення представника заявника по суті заяви про розстрочку виконання рішення, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд не вбачає підстав для вчинення необхідної боржнику процесуальної дії та відмовляє у розстрочці, оскільки Комунальне підприємство "Київпастранс" не довело належними та достатніми доказами факту існування виняткових конкретних обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість такої розстрочки.

Суд зазначає, що заявник не підтвердив відсутність у нього фінансової можливості для виплати грошових коштів стягувачу, оскільки не надав докази, які б свідчили про відсутність у нього коштів на рахунках та майна, звіт про фінансові результати тощо.

Подані заявником графік погашення заборгованості зі сплати платежів до Пенсійного фонду України в м. Києві та постанова про арешт коштів боржника суд не вважає достатніми для підтвердження незадовільного фінансового стану боржника.

Подана заявником судова практика на підтвердження своїх вимог про розстрочку судом береться до уваги, проте, не впливає на результат прийняття рішення у даній справі, оскільки підстави для розстрочки або ж відстрочки судового рішення повинні оцінюватися судом у кожному конкретному випадку, виходячи виключно із обставин даної справи та поданих на їх підтвердження доказів.

Також, приймаючи рішення у даному випадку, суд звертає особливу увагу на те, що заборгованість відповідача перед позивачем виникла ще у 2013 році, для погашення якої позивачем вже було надано розстрочку, проте, відповідач усю суму боргу згідно з погодженим графіком не сплатив.

Доказів того, що боржник приступив до виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 у справі № 910/2812/16, частково погасивши заборгованість, в матеріали справи подано не було.

Відтак, право позивача на отримання належного йому майна у вигляді грошових коштів заборгованих йому відповідачем вже неодноразово порушувалося.

Також слід зазначити, що при розгляді спору у справі № 910/2812/16 судом не було встановлено обставин, які підтверджують відсутність вини відповідача у виникненні спору.

Поряд з викладеним, суд зазначає, що з поданих доказів та пояснень боржника у суду відсутні підстави вважати, що боржник матиме можливість погашати заборгованість перед стягувачем згідно з поданим графіком розстрочки.

Суд також звертає увагу, що незадовільний фінансовий стан боржника не є винятковою та єдиною обставиною, яка зумовлює встановлення розстрочки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, керуючись принципами розумності та справедливості, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, суд не вбачає підстав для вчинення необхідної боржнику процесуальної дій та відмовляє у задоволенні заяви, оскільки заявником не доведено належними та достатніми доказами факту існування виняткових конкретних обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість розстрочки виконання судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121-1 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальному підприємству "Київпастранс" у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Суддя О.М. Ярмак