ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" жовтня 2016 р.Справа № 916/2238/16

За позовом: ОСОБА_1;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нові Технології - Україна";

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4;

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - паспорт серії НОМЕР_2 від 12.08.1996р.;

від відповідача: Байдерін О.А. - довіреність б/н від 16.09.2016р.;

від третьої особи (ОСОБА_3): не з'явився;

від третьої особи (ОСОБА_4): не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нові Технології - Україна", в якій просить суд визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", оформлені протоколом загальних зборів учасників від 18.08.2016р.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує на те, що вищевказане рішення зборів, згідно якого її було виключено зі складу учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" з огляду на систематичне невиконання нею своїх обов'язків, не відповідає фактичним обставинам справи та є таким, що порушує вимоги чинного законодавства, а також її корпоративні права.

Одночасно з позовною заявою 17.08.2016р. ОСОБА_1 до суду було подано заяву про забезпечення позову (т.1 а.с.37-39), а також клопотання про витребування доказів (т.1 а.с.62).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.08.2016р. було порушено провадження у справі №916/2238/16 із призначенням до розгляду в судовому засіданні 19.09.2016р.

Крім того, ухвалою суду від 22.08.2016р. у Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради було витребувано реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нові Технології - Україна".

Реєстраційна справа (у копії) надійшла на адресу господарського суду Одеської області 16.09.2016р. та була залучена до матеріалів справи (т.1 а.с.72-201).

19.09.2016р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (т.2 а.с.3-8), прохальна частина якої є ідентичною прохальній частині, що відображена у позовній заяві.

Позивач, згідно вказаних уточнень, зокрема, зазначає, що в протоколі вищевказаних зборів від 18.07.2016р. не зазначено жодної обґрунтованої причини чи факту невиконання ним своїх статутних обов'язків, які стали підставою для його виключення зі складу учасників товариства, а також не зазначено, в чому саме полягає систематичність невиконання учасником його обов'язків, та якими саме діями (бездіяльністю) він перешкоджає досягненню цілей товариства.

В якості обґрунтування належного виконання своїх обов'язків, як учасника товариства, ОСОБА_1 вказує, що приміщення, в якому розміщене саме підприємство - ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", належить їй на праві приватної власності та було надано для розташування товариства безкоштовно.

Також зазначає, що нею 20.07.2015р., з огляду на відсутність у підприємства коштів для сплати податків, на рахунок підприємства було надано фінансову допомогу у розмірі 123 000 грн.

Крім того, вказує про надання нею фінансової допомоги у розмірі 90 200 грн. для здійснення оплати за огляд суден ДП „Класифікаційне товариство регістр судноплавства України".

Вказане на думку позивача, безумовно свідчить про належне виконання нею своїх обов'язків, як учасника товариства, оскільки вона своїми діями сприяла здійсненню товариством своїх цілей.

При цьому, як стверджує позивач, підставою для його виключення зі складу учасників товариства стало направлення ним 16.05.2016р. на адресу ОСОБА_10. звернення, поданого згідно п. 4.3 ст. 4 статуту ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" щодо надання інформації про діяльність товариства, а саме балансу товариства за 2015р., І квартал 2016р. та переліку договорів на суму, що перевищують 100 000 грн., укладених товариством з 03.12.2015р., та інформації щодо їх виконання.

Як вказує ОСОБА_1, замість інформації та документів нею було отримано повідомлення про скликання позачергових зборів 02.06.2016р. та зазначає, що в протоколі вказано, що однією із причин її виключення стало невнесення нею внеску до статутного капіталу ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна".

При цьому зауважує, що нею згідно платіжного доручення № 10 від 16.05.2016р. в якості такого внеску було перераховано 10 000 грн., а згідно платіжного доручення № 11 від 16.05.2016р. 300 грн. за прострочення виконання зобов'язання.

Проте, як стверджує позивач, відповідачем було повернуто його внесок до статутного фонду, як помилково сплачений. Позивач зазначає, що зарахування та облік коштів на рахунках товариства лежить поза його волею та не впливає на належність виконання ним обов'язку.

Водночас, позивач у поданій заяві (т.2 а.с.3-8) вказує на те, що протокол зборів було підписано не секретарем зборів - ОСОБА_4, а його представником за довіреністю ОСОБА_7, якого не було обрано секретарем.

19.09.2016р. позивачем було подану заяву про забезпечення позову (уточнення) (т.2 а.с.21-24), згідно якої позивач просив суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", в тому числі щодо зміни відомостей про примусове виключення зі складу засновників (учасників) ОСОБА_1.

В засіданні суду 19.09.2016р. позивач в повному обсязі підтримав подану заяву в остаточній редакції, наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача в свою чергу заперечував проти задоволення вказаної заяви, надав усні пояснення, зазначивши, що на теперішній час в рамках цивільної справи наявне забезпечення позову, вищевказана заборона щодо внесення змін до ЄДР суттєво порушить права інших учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", зокрема, щодо вільного розпорядження їхньою власністю.

Ухвалою суду від 19.09.2016р., яка в подальшому залишена без змін постановою апеляційної інстанції від 18.10.2016р., заяву про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково; заборонено до закінчення розгляду справи по суті державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, проводити реєстраційні дії відносно ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" (65029, м. Одеса, вул. Ольгіївська, буд. 15, кв.12, ), щодо зміни відомостей про власника частки у розмірі 25% статутного капіталу ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", що належить ОСОБА_1, в тому числі щодо виключення останньої зі складу учасників, а також проводити реєстраційні дії щодо внесення змін до статуту ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" (65029, м. Одеса, вул. Ольгіївська, буд. 15, кв.12, ) в частині зміни розміру статутного капіталу вказаного товариства.

В судовому засіданні 19.09.2016р. оголошено перерву до 03.10.2016р.

30.09.2016р. до канцелярії суду від позивача надійшла чергова заява про уточнення позовних вимог (т.2 а.с.40-45), згідно якої останній, виправивши помилку у даті протоколу, просить суд визнати недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", оформлені протоколом загальних зборів учасників № 1 від 18.07.2016р.

В судовому засіданні 03.10.2016р. представником відповідача було надано клопотання про витребування доказів (т.2 а.с.48-49), згідно якого останній просив витребувати у ПАТ АБ „Південний" відомості про особу власника рахунку № НОМЕР_3, а саме інформацію, чи відкрито даний рахунок на ім'я ОСОБА_1, як фізичної особи, або як фізичної особи-підприємця (т.2 а.с.48-49).

Представником відповідача також було надано відзив на позов (т.2 а.с.50-56), згідно якого останній, заперечуючи проти задоволення позову, вказує, що ОСОБА_1, яка вступила 18.03.2014р. до ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", підпадає під регулювальну дію приписів ч.3 ст.144 ЦК України та ч.1ст.52 Закону України „Про господарські товариства", а відтак, з урахуванням дати державної реєстрації товариства, повинна була зробити свій внесок не пізніше ніж до 04.09.2014р.

При цьому вказує, що позивачем невірно вказується дата закінчення строку щодо здійснення його внеску - 19.03.2015р., тоді як такою датою є 04.09.2014р. Відповідач вважає означену позицію позивача помилковою, з огляду на те, що ч. 3 ст. 144 ЦК України та ч.1 ст. 52 Закону України „Про господарські товариства" встановлюється річний строк сплати учасниками внеску не з дати їх входження до складу учасників ТОВ (отримання частки у статутному капіталі), а з дня державної реєстрації, тобто для учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" з 05.09.2013р. по 04.09.2014р.

Узагальнюючи свою позицію щодо пред'явленого ОСОБА_1 позову, відповідач вказує, що неналежне виконання обов'язків позивача (несплата внеску) вже є самостійною та абсолютно достатньою підставою для прийняття загальними зборами рішення про її виключення зі складу учасників ТОВ, а втручання суду в таку сферу вирішення питань корпоративного управління шляхом визнання такого рішення недійсним є неможливим, оскільки в зворотному випадку це стимулюватиме інші порушення учасниками своїх обов'язків та засвідчуватиме можливість нехтування вимогами установчих документів, законодавства в цілому, без настання негативних наслідків.

Між тим, вказує, що позивач, надаючи вказівку обслуговуючому банку на здійснення списання коштів на користь відповідача, діяв не як фізична особа, а як суб'єкт господарювання, що в межах корпоративних відносин є неможливим, а отже і виконання було проведено неналежно.

З урахуванням вказаного, відповідач вважає, що позивач не спробував здійснити свій внесок належним чином, не звертався до підприємства щодо з'ясування причин неналежності його платежу, а відтак вважає, що такий платіж міг бути вчинений свідомо, з метою його повернення, лише для створення вигляду спроби виконати обов'язок, який вже був прострочений цим учасником.

При цьому ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" у поданому відзиві вказує, що позивач був присутній на оспорюваних зборах, здійснював голосування залежно від свого волевиявлення, що свідчить про відсутність процедурних або інших порушень, які могли б слугувати підставою для визнання рішень недійсними.

В судовому засіданні 03.10.2016р. позивач зазначив, що кошти в якості внеску до статутного капіталу товариства ним дійсно було перераховано з рахунку, який відкрито на нього, як на фізичну особу-підприємця. При цьому позивач зауважив, що законодавством такі дії не заборонені, оскільки останній використав власні кошти.

З урахуванням такої позиції, представник відповідача просив суд не здійснювати розгляд вищевказаного клопотання про витребування доказів, у зв'язку із відсутністю такої необхідності та доцільності.

Водночас, судом у задоволенні клопотання позивача про витребування у відповідача виписки руху коштів ТОВ "Компанія "Нові технології-Україна" за визначений ним період, було відмовлено з огляду на те, що останній не надав суду доказів про його самостійне звернення до відповідача з вимогою про надання такої інформації.

Також судом було вказано про відсутність необхідності зобов'язувати відповідача надати протокол загальних зборів від 18.07.2016р., оскільки копію зазначеного документу позивачем вже було долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 3.10.2016р., з огляду на необхідність додаткового витребування та дослідження доказів, розгляд справи було відкладено на 12.10.2016р.

В засіданні суду 12.10.2016р. позивачем було надано чергові уточнення позовної заяви (т.2 а.с.63-69), в яких, жодним чином не змінюючи предмету та підстав позову, позивач додатково навів підстави в обґрунтування заявлених позовних вимог.

Крім того, позивачем було надано заперечення на відзив (т.2 а.с.73-74), згідно яких останній вказує, що ані у оскаржуваному протоколі, ані у відзиві не наведено жодної аргументації щодо систематичного невиконання чи неналежного виконання нею обов'язків як учасником товариства.

Разом з тим, представником відповідача було надано письмові пояснення до відзиву (т.2 а.с.75-77), згідно яких останній, заперечуючи проти задоволення позову, вказує, що учасник ОСОБА_3, на відміну від ОСОБА_1, внесла свій вклад ще у квітні 2014р., тобто у передбачений законодавством строк.

Ухвалою суду від 12.10.2016р. строк розгляду справи за клопотанням представників сторін було продовжено на п'ятнадцять днів.

Вказаною ухвалою до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також у зв'язку із таким залученням, з урахуванням невиконання вимог ухвали суду та необхідністю додаткового дослідження доказів, розгляд справи було відкладено на 31.10.2016р.

В засіданні суду 31.10.2016р. позивач під час розгляду справи по суті в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача, в свою чергу, заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових поясненнях до нього, особливо акцентуючи увагу, що позивача було виключено саме у зв'язку з несплатою ним свого внеску згідно до ст.52 Закону України „Про господарські товариства".

Треті особи в засідання суду не з'явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення на їх адреси вищевказаної ухвали суду від 12.10.2016р.

Натомість, до канцелярії суду 31.10.2016р. від представників третіх осіб надійшли клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості останнім ознайомитися з матеріалами справи.

Представник відповідача, підтримуючи клопотання про відкладення, зазначив, що також має право на подання клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів, оскільки 12.10.2016р. таке клопотання було надано позивачем.

Розглянувши у судовому засіданні 31.10.2016р. вказані клопотання третіх осіб про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, виходячи з наступного.

За змістом ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає розгляд справи у випадку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні, в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу.

При цьому, необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Суд зазначає, що за змістом ст. 104 ГПК України порушенням норм процесуального права, є розгляд господарським судом справи за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду, або прийняття рішення про права і обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Як встановлено судом, ухвалу господарського суду від 12.10.2016р. про залучення третіх осіб було відправлено 13.10.2016р., тобто більш ніж за два тижні до судового засідання.

Матеріали справи (т.2 а.с.98-104) достеменно свідчать про обізнаність третіх осіб щодо розгляду відповідної справи.

Крім того, слід зазначити, що рішення можна вважати таким, що прийнято про права та обов'язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо: в описовій чи мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов'язки цих осіб; у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки цих осіб. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Відповідно до п.2.7,6.4. Постанови пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25 лютого 2016 року N4, відповідачем у спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів та інших керівних органів юридичної особи виступає сама юридична особа. Оскільки результат вирішення спору у подібних справах залежить лише від встановлення судом наявності та ступеня порушень прав позивача (позивачів) під час скликання та проведення загальних зборів, залучення інших учасників (акціонерів) товариства або осіб, з якими на підставі спірних рішень товариство вступило у правовідносини, не вимагається.

За таких обставин, враховуючи відсутність можливості відкладення розгляду справи внаслідок закінчення 01.11.2016р. процесуального строку, з урахуванням його продовження на п'ятнадцять днів за спільним клопотанням представників сторін (т.2 а.с.80), а також приймаючи до уваги відсутність факту неможливості розгляду справи у даному судовому засіданні, суд, з урахуванням з'ясування обставин справи та позицій сторін, вважає за доцільне та правомірне відхилити заявлені представниками третіх осіб клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною другою зазначеної статті ГПК України встановлено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи,фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Як встановлено судом, станом на день прийняття оскаржуваного рішення загальних зборів ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", а саме на 18.07.2016р., учасниками товариства були ОСОБА_3 з часткою в статутному капіталі товариства у розмірі 25%, ОСОБА_4 з часткою у розмірі 50 % та ОСОБА_1 з часткою 25%.

Зі змісту частини 1 статті 167 Господарського кодексу України вбачається, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За таких обставин, та з огляду на вимоги ч.4 ст.12 ГПК України, суд доходить висновку про наявність у ОСОБА_1 станом на день проведення загальних зборів 18.07.2016р. корпоративних прав, про захист яких позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно оскаржуваного рішення загальних зборів учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" від 18.07.2016р., оформленого протоколом №1 (т.2 а.с.11-18), зокрема, було:

- обрано головою загальних зборів учасників ОСОБА_8, секретарем ОСОБА_4;

- визнано звіт ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" за 2015р. задовільним та затверджено його;

- кошти ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" залишено в товаристві та вирішено не розподіляти прибуток;

- визнано діяльність директора ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" ОСОБА_10 задовільною;

- схвалено правочини, ринкова вартість майна або послуг, що є предметом таких правочинів, перевищує 100 000 грн., які вчинялися ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" у період з 01.12.2015р. з переліком, що безпосередньо міститься в оскаржуваному рішенні;

- з метою забезпечення безперебійної господарської діяльності товариства у відносинах з ДП „Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України" у т.ч. щодо здійснення своєчасного технічного огляду суден товариства, сертифікації системи управління безпекою (СУБ) товариства на відповідність вимогам МКУБ, тощо; надано директору товариства ОСОБА_10. повноваження на вчинення значних правочинів (укладання договорів та розпорядження майном (проведення грошових розрахунків) з ДП „Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України" без обмеження по сумі; надано директору товариства ОСОБА_10 повноваження щодо самостійного визначення всіх суттєвих умов по значних правочинах (договорам, угодам), що будуть вчинятись, укладатись з суттєвих умов по значних право чинах (договорам, угодам), що будуть вчинятись, укладатись з ДП „Класифікаційне товариство Регістр судноплавства України", без попереднього погодження цих умов з учасниками товариства;

- змінено місцезнаходження ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" на: 65014, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 18, каб. 413;

- виключено ОСОБА_1 зі складу ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна";

- перерозподілено частки учасників в статутному капіталі ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" за рахунок додаткового внеску ОСОБА_3 наступним чином: внесок ОСОБА_4 - 20 000 грн. - 50 % статутному капіталу; внесок ОСОБА_3 - 20 000 грн. - 50 % статутному капіталу;

- підтверджено правомочність усіх прийнятих рішень та внесено зміни до ЄДР щодо юридичної особи ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" шляхом викладення статуту вказаного товариства у новій редакції.

По іншим питанням, які входили до порядку денного, рішення були не прийняті, зняті з порядку денного або виключені з нього.

Оцінюючи вищевказане рішення загальних зборів учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", суд вказує наступне.

При цьому, оскільки основною підставою звернення з позовом стало прийняття загальними зборами рішення про виключення позивача (п.15 рішення), суд, перш за все, вважає за необхідне надати правову оцінку рішенню саме у цій частині.

Як свідчать матеріали справи, рішення щодо виключення ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" було прийнято, з огляду на систематичне невиконання нею своїх зобов'язань перед товариством, а також за невнесення внеску до статутного капіталу ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна". На останній підставі додатково наголошував у судових засіданнях і представник відповідача.

З цього приводу суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦК України учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених установчими документами або законом, може бути виключений з товариства.

Відповідно до приписів статті 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону.

Відповідно до приписів п. 4.24. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" у рішенні загальних зборів про виключення учасника з господарського товариства повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов'язків стали підставою для виключення учасника з товариства, в чому полягає систематичність невиконання учасником товариства його обов'язків, якими саме діями (бездіяльністю) учасник перешкоджає досягненню цілей товариства. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення учасника з товариства може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним за позовом такого учасника. Під час вирішення питання про наявність факту перешкоджання учасником своїми діями досягненню цілей товариства необхідно встановити, чи поведінка учасника суттєво ускладнює діяльність товариства або робить її практично неможливою.

Позиції щодо необхідності наявності доказів неналежного виконання обов'язків учасника товариства особою, яку виключили зі складу товариства, дотримується Верховний Суд України у постанові від 02.09.2014 у справі №5017/1221/2012, що підлягає врахуванню у відповідності до ст. 111-28 ГПК України.

Разом з тим, у оскаржуваному рішенні загальних зборів не наведено обставин, що підтверджують систематичне невиконання позивачем своїх обов'язків як учасника товариства, відповідні докази також не були надані суду впродовж судового розгляду.

Щодо наявності обставин для виключення учасника на підставі ст.52 Закону України "Про господарські товариства" суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 113 Цивільного кодексу України врегульовано, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до ч.1 ст.140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом. У частині 2 цієї ж статті визначено, що учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів. Учасники товариства, які не повністю внесли вклади, несуть солідарну відповідальність за його зобов'язаннями у межах вартості невнесеної частини вкладу кожного з учасників. Аналогічні положення містяться і в ст.50 Закону України "Про господарські товариства".

Установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут (ч.1 ст.143 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст. 144 ЦК України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів.

Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів.

Не допускається звільнення учасника товариства з обмеженою відповідальністю від обов'язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства.

Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень:

про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі;

про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі;

про ліквідацію товариства.

Зміни до статуту, пов'язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Рішення про зменшення статутного капіталу товариства надсилається поштовим відправленням всім кредиторам товариства не пізніше триденного строку з дня його прийняття.

Якщо після закінчення другого чи кожного наступного фінансового року вартість чистих активів товариства з обмеженою відповідальністю виявиться меншою від статутного капіталу, товариство зобов'язане оголосити про зменшення свого статутного капіталу і зареєструвати відповідні зміни до статуту в установленому порядку, якщо учасники не прийняли рішення про внесення додаткових вкладів. Якщо вартість чистих активів товариства стає меншою від визначеного законом мінімального розміру статутного капіталу, товариство підлягає ліквідації.

Аналогічні положення також містяться у ст.52 Закону України "Про господарські товариства".

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нові Технології - Україна" було створено на підставі рішення загальних зборів засновників (учасників) від 04.09.2013р., оформленого протоколом № 1 (т.1 а.с.83).

Згідно із зазначеним протоколом, єдиним засновником Товариства при його створенні була ОСОБА_3 з часткою в статутному капіталі товариства у розмірі 100%, що складає 10 000 грн.

18.03.2014р. відбулись загальні збори учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", рішення яких оформлене протоколом №2 від 18.03.2014р. (т.1 а.с.96-97).

Згідно з зазначеним рішенням до складу учасників Товариства було прийнято ОСОБА_1, а також було збільшено статутний капітал Товариства до 20000 грн., визначено розмір вкладів та частки у статутному капіталі товариства всіх учасників, в тому числі вклад ОСОБА_3 у розмірі 10000 грн., що відповідало 50% розміру статутного капіталу, вклад ОСОБА_1, у розмірі 10000 грн., що відповідало 50% розміру статутного капіталу.

В подальшому, 1.12.2015р. відбулись загальні збори учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", на яких було прийнято рішення, оформлене протоколом №1/12-15/1 від 1.12.2015р. (т.1 а.с.15), про перехід з модельного статуту на установчі документи та про затвердження статуту та здійснення його державної реєстрації.

Крім того, згідно з рішенням загальних зборів учасників, оформлених протоколом №№1/12-15/3 від 1.12.2015р. (т.1 а.с.185), до складу учасників Товариства було прийнято ОСОБА_4, збільшено статутний капітал Товариства до 40000 грн., визначено розмір вкладів та частки у статутному капіталі товариства всіх учасників, в тому числі вклад ОСОБА_3 у розмірі 10000 грн., що відповідало 25% розміру статутного капіталу, вклад ОСОБА_1, у розмірі 10000 грн., що відповідало 25% розміру статутного капіталу, вклад ОСОБА_4 у розмірі 20000 грн., що відповідало 50% розміру статутного капіталу.

Згідно з вказаним рішенням статут ТОВ був викладений у новій редакції (т.1 а.с.166-183), яка була чинною станом на день прийняття оскаржуваного рішення.

Пунктами 1,2 ч.1 ст.117 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники господарського товариства зобов'язані, зокрема, додержуватися установчого документа товариства, виконувати рішення загальних зборів та виконувати свої зобов'язання перед товариством, у тому числі ті, що пов'язані з майновою участю, а також робити вклади (оплачувати акції) у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені установчим документом.

Як вже було зазначено вище, ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" було створено на підставі рішення загальних зборів засновників (учасників) від 04.09.2013р., оформленого протоколом № 1 (т.1 а.с.83). Статутний капітал вказаного товариства у розмірі 10 000 грн., що становить 100% статутного фонду, було вирішено сформувати за рахунок внеску єдиного засновника ОСОБА_3 шляхом формування такого капіталу протягом року з моменту державної реєстрації товариства.

Вказане, свідчить про те, що ОСОБА_3 у відповідності до вищевказаних норм чинного законодавства та положень рішення загальних зборів, з урахуванням державної реєстрації товариства 05.09.2013р., зобов'язана була сплатити такий внесок до 05.09.2014р.

Такий внесок було здійснено вказаною особою у строки, встановлені чинним законодавством, а саме 17.04.2014р., що підтверджується відповідною банківською випискою (т.2 а.с.106).

Разом з тим, суд вказує, що норми ч.3 ст.144 ЦК України розповсюджуються саме на засновників (учасників) товариства, які його створюють, тобто на осіб, які, фактично, початково формують статутний капітал ТОВ, а не на учасників, які вступають до товариства в подальшому.

Водночас, згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" № 2 від 18.03.2014р. (т.1а.с.14-15) до складу учасників товариства було прийнято ОСОБА_1 із одночасним збільшенням статутного капіталу до 20 000 грн.

Твердження відповідача про те, що, оскільки вступ ОСОБА_1 до товариства відбувся до закінчення першого року з дня реєстрації товариства, строк сплати її внеску підпадає під дію приписів ч.3 ст. 144 ЦК України та ч. 1 ст. 52 Закону України „Про господарські товариства", тобто внесок мав бути сплачений не пізніше 5.09.2014р. не приймається судом до уваги, з огляду на довільне тлумачення відповідачем норм закону.

Так, по-перше, нормою ч.7 ст.52 Закону України „Про господарські товариства" передбачено, що збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі, тобто закон розрізняє поняття первісних внесків та додаткових, тобто таких, що здійснюються при збільшенні статутного капіталу.

По-друге, як вже було зазначено судом, обов'язок учасників додержуватися положень установчих документів та рішень загальних зборів прямо передбачений ст. 117 ЦК України. Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю відповідно до ч.1 ст.58 Закону України "Про господарські товариства" та ч.1 ст.145 Цивільного кодексу України є загальні збори учасників, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Згідно п.а) ст.59 Закону України "Про господарські товариства" до компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема, встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів.

Слід зазначити, що ані рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" № 2 від 18.03.2014р. (т.1 а.с.96-97), ані статутом підприємства не передбачено строки та порядок внесення вкладів у зв'язку зі збільшенням статутного фонду. При цьому, статут ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", на положення п.5.3 якого посилається відповідач у відзиві, був затверджений тільки 1.12.2015р.

Суд також вказує, що матеріали справи не містять доказів надіслання відповідачем позивачу вимоги про сплату ним внеску до статутного капіталу.

Суд зазначає, що, фактично, посилання відповідача засновані на аналогії закону, при цьому, згідно до ст.8 Цивільного кодексу України аналогія закону чи аналогія права застосовується у тому випадку, якщо є прогалина в правовому регулюванні відповідних відносин, яка не може бути усунена іншими джерелами цивільного права. Натомість, ситуація, яка виникла у даній справі, такою не є.

Водночас, як встановлено судом, ОСОБА_1 свій внесок до статутного капіталу ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" у розмірі 10 000 грн. здійснила 16.05.2016р., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 10 (т.1 а.с.11). У зв'язку з поверненням такого внеску підприємством позивач повторно сплатила вказані кошти згідно з платіжним дорученням №12.

Тобто на день прийняття рішення загальних зборів факт невиконання позивачем обов'язку щодо сплати внеску був відсутній.

Посилання відповідача на неналежне виконання обов'язку у зв'язку з тим, що внесок було здійснено ОСОБА_1, не як фізичною особою, а як фізичною особою-підприємцем, не приймаються до уваги, оскільки чинним законодавством не встановлено заборони фізичній особі-підприємцю використовувати кошти з рахунку, відкритому у банку, на власні, особисті потреби.

Таким чином, позивач у відповідності до чинного законодавства станом на день прийняття оскаржуваного рішення належним чином виконав свій обов'язок щодо здійснення внеску до статутного капіталу товариства, а його повернення товариством жодним чином не свідчить про зворотне.

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку про неправомірне виключення ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" його учасника ОСОБА_1, у зв'язку із чим відповідне рішення (п.15 протоколу № 1 загальних зборів учасників від 18.07.2016р.) підлягає визнанню недійсним.

З урахуванням вищевказаних висновків суду, суд вважає, що оскільки прийняті рішення згідно п.17 та п.18 протоколу від 18.07.2016р. щодо перерозподілу часток учасників товариства та підтвердження правомочності усіх прийнятих рішень та внесення змін до статуту шляхом викладення його у новій редакції, є похідними від прийнятого рішення щодо виключення позивача зі складу учасників товариства, такі рішення є також такими, що підлягаю визнанню недійсними.

Що стосується інших прийнятих рішень, суд зазначає, що згідно до п.2.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" під час розгляду відповідних справ господарські суди мають враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів юридичної особи, є підставами для визнання недійсними прийнятих ними рішень.

Так, слід зазначити, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з порушенням прямих вказівок закону є, зокрема, відсутність протоколу загальних зборів ТОВ (частина шоста статті 60 Закону України "Про господарські товариства". При цьому, як підписання збору іншим секретарем, так і взагалі не підписання протоколу секретарем, законодавством не віднесено до безумовних підстав визнання рішень загальних зборів недійсними. До того ж, суд враховує, що згідно з довіреністю від 1.12.2015р. (т.2 а.с.78-79) ОСОБА_9 вправі, зокрема, підписувати протоколи загальних зборів учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна", у зв'язку з чим відповідні твердження позивача слід вважати необґрунтованими.

Інших правових підстав для визнання недійсним решти пунктів рішення загальних зборів від 18.07.2016р. позивачем суду не наведено, і судом не встановлено порушень при їх прийнятті.

З урахуванням вищевикладеного, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, у зв'язку з чим витрати по сплаті судового збору, включаючи судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони порівну.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нові Технології - Україна" (65029, м. Одеса, Приморський район, вул. Ольгіївська, буд. 15, кв. 12, ), оформлене протоколом № 1 від 18.07.2016р. в частині:

- виключення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нові Технології - Україна" ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" (п.15 рішення);

- перерозподілу часток учасників у статутному капіталі ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" за рахунок додаткового внеску ОСОБА_3 наступним чином: внесок ОСОБА_4 - 20 000 грн. - 50 % від статутного капіталу; внесок ОСОБА_3 - 20 000 грн. - 50 % від статутного капіталу (п.17 рішення);

- підтвердження правомочності усіх прийнятих рішень та внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань щодо юридичної особи ТОВ "Компанія "Нові Технології - Україна" шляхом викладення Статуту товариства у новій редакції (п.18 рішення).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нові Технології - Україна" (65029, м. Одеса, Приморський район, вул. Ольгіївська, буд. 15, кв. 12, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 1 033 /одна тисяча тридцять три/ грн. 50 коп.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07 листопада 2016 р.

Суддя Ю.М. Щавинська