ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Справа № 915/154/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Матвєєвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

За позовом : Комунальне підприємство Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство, вул. Дружби народів, 8, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000

До відповідача: Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032 в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська АЕС, Промзона, м.Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000

Про: врегулювання розбіжностей за договором № 145 від 31.12.15 року на видаляння та обробляння стічних вод.

За участю представників сторін:

від позивача 10.10.16 - ОСОБА_1 довіреність № 03/447 від 22.03.16

від відповідача 10.10.16 - ОСОБА_2 довіреність № 425 від 25.03.15

Позивач звернувся з позовом про укладання договору № 145 від 31.12.15 року на видаляння та обробляння стічних вод по спірним пунктам у його редакції( з врахуванням заяви від 05.04.2016р. про зміну предмету позову, яка була прийнята судом, оскільки у відповідності до вимог ст.22 ГПК України подана до початку розгляду справи по суті), а саме:

- Тема договору: « (код 37.00.11 видаляння та обробляння стічних вод)»;

- П. 1.2. «Виробник приймає від Споживача на очистку стічні води в обсязі 2700000 м3, що є лімітом водовідведення. Фактична потреба Споживача в водовідведенні складає 2200000 м3»;

- П. 4.1. «Оплату за фактичний обсяг водовідведення Споживач проводить щомісячно на підставі виставленого Виробником рахунку на оплату протягом 30-календарних днів з дня отримання рахунку…» далі по тексту договору;

- П. 6.2.4. Визнати неукладеним;

- П. 6.2.7. Контролювати якість і кількість скиду стічних вод у систему каналізації з метою визначення відповідності їх складу встановленим вимогам»;

- П. 6.2.9. Визнати неукладеним;

- В додатку № 1 до договору: «п. 1.1 По мережам водовідведення: - по зовнішній стінці камер КМК-3, КМК-4, встановлених на напірних каналізаційних колекторах місто ОС ГПК».

Відповідач надав відзиви на позовну заяву та на заяву про зміну предмету позову, якими просив частково задовольнити позовну заяву про врегулювання розбіжностей до договору № 145 від 31.12.2015 р. в частині п.п. 4.1 договору, а в іншій частині позовні вимоги відхилити (детальніше викладено у відзивах, а.с. 30-50, 81-100).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд

встановив:

31.12.2015р. позивач направив відповідачу проект договору № 145 на видаляння та обробляння стічних вод, який був повернений останнім з протоколом розбіжностей.с.14-14-20, 23-25).

16.02.2015р. позивач направив відповідачу свій варіант Протоколу розбіжностей до вказаного вище договору, з яким відповідач не погодився та не підписав його, що стало підставою для звернення позивачем до господарського суду з заявою щодо укладання договору по спірним пунктам й його редакції, а саме:

- Тема договору: « (код 37.00.11 видаляння та обробляння стічних вод)»;

- П. 1.2. «Виробник приймає від Споживача на очистку стічні води в обсязі 2700000 м3, що є лімітом водовідведення. Фактична потреба Споживача в водовідведенні складає 2200000 м3»;

- П. 4.1. «Оплату за фактичний обсяг водовідведення Споживач проводить щомісячно на підставі виставленого Виробником рахунку на оплату протягом 30-календарних днів з дня отримання рахунку…» далі по тексту договору;

- П. 6.2.4. Визнати неукладеним;

- П. 6.2.7. Контролювати якість і кількість скиду стічних вод у систему каналізації з метою визначення відповідності їх складу встановленим вимогам»;

- П. 6.2.9. Визнати неукладеним;

- В додатку № 1 до договору: «п. 1.1 По мережам водовідведення: - по зовнішній стінці камер КМК-3, КМК-4, встановлених на напірних каналізаційних колекторах місто ОС ГПК».

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне:

суд погоджується з доводами відповідача, що тему договору слід зазначити в його редакції: - Тема договору: « (код 37.00.11 видаляння та обробляння стічних вод(водовідведення)», оскільки він є ліцензіатом на ведення господарської діяльності на централізоване водопостачання та водовідведення, про що свідчить ліцензія №287995 ОСОБА_3

Правомірною є позиція позивача щодо укладання в його редакції пункту 1.2. договору( «Виробник приймає від Споживача на очистку стічні води в обсязі 2700000 м3, що є лімітом водовідведення. Фактична потреба Споживача в водовідведенні складає 2200000 м3»), що підтверджується рішенням від 15.09.2016р. №318 Южноукраїнської міської ради, яким позивачу встановлено ліміт водовідведення 2700000 м3 .

Стосовно пункту 4.1. договору: «Оплату за фактичний обсяг водовідведення Споживач проводить щомісячно на підставі виставленого Виробником рахунку на оплату протягом 30-календарних днів з дня отримання рахунку…» далі по тексту договору), то відповідач погодився з пропозицією позивача.

Відповідач запропонував доповнити пункт 6.2.4. другим абзацом: ««Оформлений таким чином акт являється обовязковим для виконання в зазначений у ньому термін, а також являється основою для розрахунків за водовідведення», проти чого заперечує позивач. Суд не погоджується з доводами відповідача з тих підстав, що чинним законодавством вказаний порядок розрахунків не передбачений. Порядок розрахунків встановлений розділом 3 даного проекту договору, проти якого відповідачем не надано заперечень.

Отже, пункт 6.2.4. слід викласти в редакції позивача, а саме: «Брати участь в контрольних обстеженнях і складати відповідні акти. У випадку відмови чи ухиляння від участі в обстеженні, складанні чи підписанні актів, в акті проводиться запис про відмову».

Позивачем запропоновано пункт 6.2.7. в такій редакції: «Контролювати якість і кількість скиду стічних вод у систему каналізації з метою визначення відповідності їх складу встановленим вимогам»;

Відповідач запропонував у вказаному пункті зазначити , що «Не менше одного разу в три місяці, контролювати кількість і якість скиду стічних вод у систему каналізації з метою відповідності їх складу встановленим вимогам».

Суд відхиляє доводи відповідача, оскільки така періодичність здійснення контрою не передбачена Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

Відповідачем також запропоновано доповнити договір пунктом 6.2.9.: «Для обліку водовідведення придбати і встановити прилади обліку. Установка, експлуатація і повірка проводиться відповідально до діючих СНіП і ГОСТ».

Суд не приймає заперечень позивача щодо виключення цього пункту договору з тих підстав, що такий припис містять пункти 5.1., 5.3., 5.9. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України. Отже, цей пункт слід викласти в запропонованій відповідачем редакції.

В процесі судового розгляду спору відповідач погодився з запропонованою редакцією додатку № 1 до договору а саме п. 1.1: «По мережам водовідведення: - по зовнішній стінці камер КМК-3, КМК-4, встановлених на напірних каналізаційних колекторах місто ОС ГПК».

Припис ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України встановлює, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Обовязковість укладання договору також встановлено ч. 1 ст. 19 Закону України Про питну воду та питне водопостачання

Положення ст. 181 Господарського кодексу України встановлюють судовий порядок врегулювання спору при укладанні договорів.

Статтею 649 Цивільного кодексу України встановлено, що розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору, вирішуються судом.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню частково. У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати слід віднести за рахунок сторін рівними частинами.

Керуючись ст.ст.44, 49 , 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Викласти пункти договору № 145 від 31.12.2015 року на видаляння та обробляння стічних вод (код 37.00.11 видаляння та обробляння стічних вод) в наступній редакції:

- Тему договору викласти в редакції відповідача: « (код 37.00.11 видаляння та обробляння стічних вод(водовідведення)»,

- П. 1.2 викласти в редакції позивача: «Виробник приймає від Споживача на очистку стічні води в обсязі 2700000 м3, що є лімітом водовідведення. Фактична потреба Споживача в водовідведенні складає 2200000 м3»;

- П 4.1. викласти в редакції позивача: «Оплату за фактичний обсяг водовідведення Споживач проводить щомісячно на підставі виставленого Виробником рахунку на оплату протягом 30-календарних днів з дня отримання рахунку…» далі по тексту договору);

- П 6.2.4. викласти в редакції позивача: «Брати участь в контрольних обстеженнях і складати відповідні акти. У випадку відмови чи ухиляння від участі в обстеженні, складанні чи підписанні актів, в акті проводиться запис про відмову».

П. 6.2.7. викласти в редакції позивача: «Контролювати якість і кількість скиду стічних вод у систему каналізації з метою визначення відповідності їх складу встановленим вимогам»;

П. 6.2.9. викласти в редакції відповідача: «Для обліку водовідведення придбати і встановити прилади обліку. Установка, експлуатація і повірка проводиться відповідально до діючих СНіП і ГОСТ».

Додаток № 1 до договору а саме п. 1.1 викласти в редакції позивача: «По мережам водовідведення: - по зовнішній стінці камер КМК-3, КМК-4, встановлених на напірних каналізаційних колекторах місто ОС ГПК».

Стягнути з державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (вул. Назарівська, 3, м. Київ, 01032, код 24584661) в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська АЕС (Промзона, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000) на користь комунального підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (вул. Дружби народів, 8, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000, код 31948866) 689,00 грн. (шістсот вісімдесят девять грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 03.11.2016р.

Суддя Л.І. Васильєва