ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.11.2016 Справа № 904/6893/16

За позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОТЕЗНО-ОРТОПЕДИЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ОРТОСПАЙН", м. Харків

до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК", м. Дніпро

про повернення грошових коштів, що перебували на банківському рахунку, шляхом їх стягнення у загальному розмірі 39 194 грн. 98 коп.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 15.03.16;

від відповідача: ОСОБА_2- довіреність № 8166-К-Н-О від 16.10.14.

СУТЬ СПОРУ:

ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОТЕЗНО-ОРТОПЕДИЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ОРТОСПАЙН" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ "ПРИВАТБАНК" про стягнення заборгованості у розмірі 39 194,98 грн.

Ухвалою суду від 19.08.16 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 04.10.16.

У судовому засіданні 02.11.16 оголошено перерву до 02.11.16.

Представник позивача з'явився в судове засідання, позовні вимоги підтримав, надав витребувані ухвалами суду документи та пояснення.

Відповідач в судові засідання з'явився, заперечив проти позову, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 02.11.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника сторони, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між позивачем (клієнт) та відповідач(банк) було укладено Договір № 1086 на здійснення розрахунково-касового обслуговування (Договір). Відповідно до и.1.1 ОСОБА_3 відкриває Клієнту поточний рахунок (поточні рахунки) у національній та іноземній валюті в тому числі картковий) та/або здійснює його (їх) розрахунково-касове обслуговування відповідно до діючих нормативних актів Національного банку України(НБУ). Згідно із п.2.1.2 ОСОБА_3 бере на себе зобов'язання надавати Клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов'язані із переказом коштів на рахунок (з рахунку Клієнта, в тому числі з урахуванням надходжень сум на його рахунок протягом операційного для) Клієнта, видачею грошей у готівковій формі, а також здійснювати інші операції, згідно з додатком 1 протягом операційного дня банку. Пунктом 2.1.3 договору визначено, що банк зобовязаний виконувати доручення клієнта, що міститься у розрахунковому документі, у строки: - в день його надходження, якщо документ надійшов протягом операційного часу; -не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов після закінчення операційного часу; - згідно з Додатком 1.

Відповідно до п.2.1.5 ОСОБА_3, Банк бере на себе зобов'язання у разі потреби, за вимогою Клієнта надавати Клієнтові виписки спеціального виду про стан рахунку (рахунків) Клієнта в Банку за допомогою засобів Internet з використанням Veb-браузера на сайті www.privatbank.com.ua (з використанням програмного продукту «Приват-24»), а також за допомогою засобів мобільного зв'язку (з використанням програмного продукту «GSМ-банкінг»).

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, позивачем 23.07.14 на адресу відповідача було направлено лист №6, у якому просить надати довідку щодо того, що розрахунковий рахунок 4915 у Кримському РУПАТ КБ «Приватбанк» м. Сімферополя заблоковано (а.с.22).

31.07.14 відповідачем надано відповідь, у якій зазначено, що діяльність Банку припинено на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя відповідно до Постанови Правління НБУ № 260 від 06.05.2014 року «Про відкликання та анулювання банківський ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території АРК і міста Севастополя».

В подальшому, 19.03.15 позивачем на адресу відповідача направлено лист №10, у якому міститься вимога надати довідку по залишку грошових коштів на розрахунковому рахунку 4915 у Євпаторійському філіалі «ПриватБанку» станом на 19.03.15.

25.03.15 відповідачем надано відповідь на лист №10 від 19.03.15, в якому відповідач роз'яснює, що в зв'язку з припиненням діяльності відокремлених підрозділів Банку, розташованих на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, Банком було внесено зміни в порядок обліку грошових коштів по рахунках клієнтів Кримського регіонального управління і Севастопольської філії Банку та грошові кошти стали обліковуватися на рахунках балансових груп 2909,2903.

Позивач наполягає на тому, що відповідачем не було виконано вимог п. 19.3 глави 19 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12,11.2003 року №492, в частині завчасного повідомлення клієнта про зміну рахунків.

04.07.16 року позивачем було направлено відповідачеві ОСОБА_4 доручення №3 на переказ 39194,98 грн. з рахунку № 4915 ПАТ КБ «Приватбанк» та рахунок № 6 у АТ ОСОБА_5 АВАЛЬ у м. Києві, яке на сьогоднішній день не виконано. Позивач вважає, що дії відповідача порушують Закон та його права, що стало причиною спору.

Відповідно до п.2.1.5 договору, у разі потреби, за вимогою клієнта, надавати Клієнтові виписки спеціального виду про стан рахунку (рахунків) Клієнта в Банку за допомогою засобів Internet з використанням Veb-браузера на сайті www.privatbank.com.ua (з використанням програмного продукту «Приват-24»), а також за допомогою засобів мобільного зв'язку (з використанням програмного продукту «GSМ-банкінг»). Як вбачається з матеріалів справи, листи позивача №6 від 23.07.14 та №10 від 19.03.2015 такої вимоги не містять, а на запит надання довідки про залишки коштів на рахунку поштовим листом, Банком була підготовлена відповідь щодо неможливості виконання таких вимог станом на 19.03.15, у зв'язку із припиненням діяльності банку на окупованій території АР Крим та втратою доступу до інформації, яка зберігалась в архівних та програмних комплексах Банку.

Щодо невиконання відповідачем платіжного доручення №3 від 04.07.16 слід зазначити таке.

Договір на розрахунково-касове обслуговування від 26.05.2003р №1086 від імені позивача підписаний директором підприємства ОСОБА_6, юридична адреса м. Євпаторія, вул. Маяковського, 8. В той же час, надане позивачем платіжне доручення №3 від 04.07.2016р та супровідний лист до нього, підписаний директором ТОВ "ПОП Ортоспайн" ОСОБА_7, а юридичною адресою підприємства зазначено м. Харків, просп. Перемоги, 62 "Г", кв. 213.

Відповідно до п. 2.3. Постанови №492 від 12.11.2003 "Про затвердження інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах", ОСОБА_5 під час ідентифікації та верифікації клієнта встановлює ідентифікаційні дані про цього клієнта, передбачені статтею 9 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". Банк зобов'язаний з метою здійснення ідентифікації суб'єкта господарювання під час укладення договору банківського вкладу або договору банківського рахунку з суб'єктом господарювання отримувати відомості, що містяться про нього в Єдиному державному реєстрі (у тому числі установчі документи юридичних осіб), у вигляді безоплатного доступу через портал електронних сервісів. Банк отримує установчі документи юридичної особи шляхом їх пошуку за кодом доступу, наданого/введеного представником юридичної особи. Банк зберігає отримані з Єдиного державного реєстру відомості про суб'єкта господарювання в порядку, визначеному внутрішніми положеннями банку. Суб'єкт господарювання зобов'язаний повідомляти банк про внесення змін до відомостей про нього, які містяться в Єдиному державному реєстрі (у тому числі до установчих документів юридичних осіб), у порядку, визначеному договором банківського рахунку. Відповідно до п. 2.7. цієї ж інструкції, якщо в процесі обслуговування рахунку власник рахунку надає право розпорядження рахунком новому представникові, то банк зобов'язаний ідентифікувати та верифікувати нового представника в порядку, установленому цією главою.

У пункті 2.2.17 договору на розрахунково-касове обслуговування від 26.05.2003р №1086 визначено, клієнт бере на себе зобов'язання у випадку зміни місцезнаходження, протягом трьох робочих днів з дати внесення змін до свідоцтва про реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності, надати Банку нову копію свідоцтва, а також копію змін до установчих документів, засвідчені належним чином. Згідно п.3.2 того ж договору, ОСОБА_5 має право відмовити клієнту у здійсненні розрахункових і касових операцій у разі оформлення документів з порушенням вимог чинного законодавства та нормативних актів НБУ, а також в інших випадках, встановлених законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач ані на момент звернення з платіжним дорученням до Банку, ані на момент звернення з позовом до суду, не надав жодних доказів подання до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" документів, які б мали підтвердити зміну юридичної адреси підприємства, а також надання директору підприємства ОСОБА_7 повноважень, щодо підписання розрахункових документів.

Таким чином, ОСОБА_5 не мав правових підстав для виконання платіжного доручення №3 від 04.07.2016р., у зв'язку із відсутністю проведеної процедури ідентифікації та верифікації особи, підпис якої зазначено у розрахункових документах.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 статті 34 цього ж кодексу передбачається, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, слід зазначити, що за своєю суттю спір між сторонами виник з приводу належного чи не належного виконання банком платіжного доручення клієнта. Позивачем не надано доказів розірвання договору банківського обслуговування. Тому, невиконання банком платіжного доручення, само по собі, не тягне за собою наслідків у вигляді виникнення боргу банку перед клієнтом.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 39 194,98 грн. є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Клопотання позивача про витребування доказів від 30.09.16 не відповідає нормам чинного законодавства щодо належності та допустимості доказів. Докази, які просить витребувати позивач не впливають на вирішення спору. В матеріалах цієї справи достатньо доказів та документів для її розгляду. Тому, в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів слід відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.193, Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 639 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 07.11.16

Суддя М.О.Ніколенко