ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.10.16р. Справа № 904/6712/16

За позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", м. Дніпро

до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ", м. Кривий Ріг

про стягнення 396 617,04 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 -довіреність від 27.04.16;

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № 14-416юр від 12.10.16.

СУТЬ СПОРУ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі регіональної філії "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" про стягнення 396 617,04 грн.

Відповідно до змісту позову, позивач просить стягнути з відповідача плату за зберігання вантажу.

Ухвалою суду від 15.08.16 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 21.09.16. У судовому засіданні 21.09.16 оголошено перерву до 17.10.16. У судовому засіданні 17.09.16 оголошено перерву до 24.10.16.

Представник позивача у судове засідання з'явився, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, проти позову заперечує, надав пояснення по справі, відповів на поставленні питання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 24.10.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.14 №200 було утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця". Додатком 1 до названої Постанови КМУ затверджено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця. До нього, зокрема, увійшло Державне підприємство Придніпровська залізниця (код 01073828).

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.15 № 735 Питання публічного акціонерного товариства Українська залізниця було затверджено Статут ПАТ Укрзалізниця. Відповідно до п.2 Статуту Товариство утворено як Публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця (далі підприємства залізничного транспорту). Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Пунктом 12 Статуту закріплено, що Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

Відповідно до п.6 ст.2 Закону України від 23.02.12 № 4442-УІ Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до чинного законодавства, 21.10.15 відбулася державна реєстрація Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (код 40075815). До даних про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, увійшло й Державне підприємство Придніпровська залізниця. Регіональна філія Придніпровська залізниця (код 40081237) значиться як відокремлений підрозділ юридичної особи - ПАТ Укрзалізниця.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу -підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом;

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Виходячи з положень п.2 ст.108 ЦК України, у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Згідно п.10 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/334 від 12.09.1996 (з відповідними змінами) у разі злиття, поділу, приєднання підприємств момент переходу майна та відповідних прав і обов'язків до нових підприємств визначається, якщо інше не передбачене законом чи постановою про реорганізацію, днем підписання передаточного або розподільного акта чи балансу, і тому може не співпадати у часі з моментом здійснення реорганізації підприємства, тобто виключення його з державного реєстру.

Міністерством інфраструктури України, відповідно до ст.107 ЦК України, 18.08.15 було затверджено Передавальний акт ДП Придніпровська залізниця від 03.08.2015, за яким до ПАТ Укрзалізниця в порядку правонаступництва переходять всі права та обов'язки ДП Придніпровська залізниця внаслідок реорганізації шляхом злиття.

Крім того, 01.12.15, відповідно до ст. 107 ЦК України, було складено заключний передавальний акт про те, що одна сторона - ДП Придніпровська залізниця - передала, друга сторона - ПАТ Укрзалізниця - прийняла майно станом на 30.11.15, правонаступництво щодо якого, у т.ч. усіх прав та обов'язків, переходить до ПАТ Укрзалізниця.

Згідно витягу з протоколу №1 засідання ПАТ Укрзалізниця від 21.10.15 датою початку фінансово-господарської діяльності ПАТ Укрзалізниця було визначено 01.12.15.

Згідно п.2.1 Положення про регіональну філію Придніпровська залізниця ПАТ Укрзалізниця - Філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені Товариства та в його інтересах, здійснює делеговані Товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Товариства. Межі Філії затверджуються рішенням правління Товариства.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство Укрзалізниця стало правонаступником Державного підприємства Придніпровська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця. А тому, заперечення відповідача про те, що позивач не може виступати у даній справі позивачем є безпідставним.

Між Позивачем (орендодавець) та Відповідачем (власник колії) укладений договір № ПР/ДН-2-07/138/1808/НЮп від 02.01.08 «Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги». Предметом цього договору є надання позивачем відповідачу послуг, повязаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги. Відповідно до п. 2.1 договору вантажовласник зобовязується предявляти залізниці у визначені терміни місячні плани перевезень в електронному вигляді, при цьому оригінали заявок, оформлені на бланках ГУ-12 (ГУ-12К) та заявки на подачу вагонів (контейнерів) надавати згідно Правил перевезень вантажів. Здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу. Згідно п.2.3 договору, залізниця зобовязується вести облік нарахованих і сплачених грошових коштів та надавати вантажовласнику відповідні розрахункові документи через станцію Кривий Ріг або технологічний центр з обробки перевізних документів. У пункті 2.4 договору (в редакції додаткової угоди №35/32 від 20.01.16) визначено, що вантажовласник зобовязується здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткові послуги шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення та вагонообігу на підїзній колії на рахунок ЄТехПД регіональної філії «Придніпровська залізниця» за реквізитами.

Крім того, між Позивачем (залізниця) та Відповідачем (орендар) був укладений договір № ПР/М-12-1334//НЮдч від 16.11.12 укладений договір про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», яка примикає до станцій Кривий Ріг-Головний, Кривий Ріг, Батурінска, Новоблочна філії «Придніпровська залізниця»( в редакції додаткової угоди №6/7 від 15.01.16).

У п.1 цього договору визначено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику колії, що примикає: - до станції Кривий Ріг-Головний: у парній горловині через стрілку №54. Межею під'їзної колії є вхідний сигнал "Чс" станції Кривий Ріг-Головний; до станції Кривий Ріг: в непарній горловині через стрілку № 49. Межею під'їзної колії є ізостик, який розташований на відстані 38м від вістря стрілки № 49 у напрямку стрілки №51. до станції Батуринська: у парній горловині через стрілку № 4.Межею під'їзної колії є граничний стовпчик стрілочного переводу № 4 станції Батуринська; до станції Новоблочна: стрілкою № 11 до колії № 3 станції. Межами є : зі сторони станції Новобункерна власника - вхідний сигнал «Нн», що знаходиться, на 11км ПК-6 перегону Новобункерна-Новоблочна; зі сторони станції Східно-Прийомовідправна власника - вхідний сигнал «Нв», що знаходиться на 10 км перегону Східно-Прийомовідправна - Новоблочна. Під'їзна колія обслуговується локомотивами власника колії.

Так, 30.01.16 на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» згідно накладній № 51601839 прибув збірний поїзд у складі 50 вагонів з вантажем «флюси». В перевізних документах станцією призначення було вказано станцію Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці.

У зв'язку з тим, що у цей час колії станції призначення Кривий Ріг-Головний булі зайняті іншими поїздами, що прибули на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» простоювали в очікуванні прийняття їх відповідачем на свою під'їзну колію, 30.01.2016 р. о 17:24год було видано наказ № 147 про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Марганець Придніпровської залізниці.

На виконання наказу на станції Марганець було складено акт про затримку вагонів № 3 від 30.01.2016 р. і о 17 год 35 хв того ж дня було передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Кривий Ріг-Головний проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 30.01.2016 р. о 17 год 40 хв по телефону № 93-418 зміст зазначеного повідомлення. Повідомлення по телефону прийняв диспетчер по вагона магістрального транспорту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_3

Затримка спірних вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідачатривала з 17 год 24 хв 30.01.2016 р. по 2 год 25 хв 07.02.2016 р., про що станцією затримки Марганець було складено акт загальної форми № 59 від 30.01.2016 р. ОСОБА_2 цей час спір вагони з вантажем перебували у користуванні відповідача, і за цей час залізницею було нараховано відповідні збори, у т.ч. і збір за зберігання вантажів в сумі 191 094,90 грн. (без ПДВ).

Суму плати за зберігання вантажів було включено до накопичувальної картки 09029047 від 08.02.2016 р. Однак, відповідач нараховану суму не визнав, про що зазначив зауваженні до накопичувальної картки.

Також, 30.01.2016 р. на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» прибув збірний поїзд складі 50 вагонів за накладними №№ 35163666, 35162973, 35161363, 35161330, 35161355, 32093544, 32089179, 32085201, 32093445, 35146083, 35154903, 35116342, 32098717 з вантажем «вапняк для флюсування». В перевізних документах станції призначення було вказано станцію Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці. У зв'язку з тим, що у цей час колії станції призначення Кривий Ріг-Головний були зайняті іншими поїздами, що прибули на адресу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» і простоювали в очікуванні прийняття їх відповідачем на свою підїзну колію, 30.01.2016 р. о 5:43 год було видано наказ № 143 про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення, а саме на станції Мусіївка Придніпровської залізниці.

На виконання цього наказу на станції Мусіївка було складено акт про затримку вагонів № 9 від 30.01.2016 р. і о 6 год 20 хв того ж дня було передано повідомлення про затримку вагонів на станцію призначення та до інформаційно-обчислювального центру залізниці.

Станція призначення Кривий Ріг-Головний проінформувала відповідача про затримку вагонів з його вини, передавши йому 30.01.2016 р. о 6 год 30 хв по телефону № 93-418 зміст зазначеного повідомлення. Повідомлення по телефону прийняв диспетчер по вагонам магістрального транспорту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ОСОБА_4

Затримка спірних вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача тривала з 5 год 43 хв 30.01.2016 р. по 23 год 20 хв 04.02.2016 р., про що станцією затримки Мусіївка було складено акт загальної форми № 10 від 30.01.2016 р. ОСОБА_2 цей час спірні вагони з вантажем перебували у користуванні відповідача, і за цей час залізницею було нараховано відповідні збори, у т.ч. і збір за зберігання вантажів в сумі 139 419,30 грн. (без ПДВ).

Суму плати за зберігання вантажів було включено до накопичувальної картки № 09029048 від 09.02.2016 р. Однак, відповідач нараховану суму не визнав повністю, про що зазначив у зауваженні до накопичувальної картки, що і стало причиною спору.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до абзацу третього пункту 1.6. Роз'яснення президії Вищого господарського суду України в редакції від 29.09.2008 року №04-5/225 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі втрати частини вагонів із групи, оформленої одним перевізним документом, - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 року №317, після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі: 4,0 грн. за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах (у тому числі у контейнерах).

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Так, у телефонному режимі відповідач був повідомлений про затримку вагонів станцією призначення Кривий Ріг-Головний, в порядку і строки, визначені, абзацом 4 пунктом 10 розділу III Правил користування вагонами та контейнерами.

Після отримання відповідачем від станції Кривий Ріг-Головний повідомлення про прибуття на його адресу порожніх власних вагонів під навантаження або навантажених вагонів під вивантаження, черговий диспетчер УЖДТ відповідача зобов'язаний надати інформацію старшому прийомоздавальнику або маневровому диспетчеру станції Кривий Ріг про готовність забрати на під'їзду колію конкретні вагони. Після узгодження черговий диспетчер цеху УЖДТ відповідача відкриває "зелений" вхідний сигнал світлофору, який дозволяє залізниці своїм локомотивом доставити запитувані комбінатом вагони на приймально-здавальні колії власника під'їзної колії Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії. Залізниця самостійно не приймає рішення про пріоритетність подавання вагонів на під'їзду колію відповідача.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації - нормативним відомчим документом Укрзалізниці, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854. У пункті 16.3 Правил технічної експлуатації зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції. Технічно розпорядчий акт - нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки. Додатком № 3 до технічно-розпорядчого акта є Інструкція про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Статтею 42 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов'язана повідомити одержувача у день прибуття вантажу або до 12 години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.

Пунктом 5 Договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яка примикає до станцій Кривий Ріг-Головний, Кривий Ріг, Батуринська, Новоблочна Придніпровської залізниці» від 16.11.2012 р. встановлено порядок подавання вагонів на під'їзну колію без повідомлень за часовими інтервалами. Таким чином, попереднє повідомлення не є обов'язковим.

Передача інформації про готовність прийняти вагони за допомогою телефонограм жодним документом не передбачена, тому висновок відповідача, що з моменту передачі такої телефонограми облік часу простою повинен припинятися, є безпідставно. Сам факт передачі телефонограми не означає, що вагони можуть бути подані залізницею негайно після її отримання, оскільки для здійснення подачі вагонів, що простоюють, на під'їзну колію відповідача до них має бути поданий локомотив, здійснено підчеплення потягу, приведення у готовність гальмівної системи, перевірка роботи гальмів, перевірка готовності потяга оглядачем вагонів, та інші технологічні операції. Крім того, у момент передачі такої телефонограми може не бути у наявності вільного локомотива для виконання цих операцій.

Пунктом 16.1 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 р. № 411 та зареєстрованих в Мінюсті 25.02.1997 р. (ПТЕ) передбачено, що рухом поїздів на ділянці повинен керувати тільки один працівник - поїзний диспетчер, який відповідає за виконання графіка руху поїздів на ділянці, яку він обслуговує. Накази поїзного диспетчера підлягають безумовному виконанню працівниками, які безпосередньо зв'язані з рухом поїздів на цій ділянці.

Згідно з пунктом 13.2.1, пунктом 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 31.08.2005 № 5076, приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Таким чином, клопотання відповідача про витребування від Залізниці графіків виконаного руху поїздів, положення зайнятості колій, витяги з журналу форми ДУ-3, не підлягає задоволенню, оскільки визначення наявності або відсутності технічної можливості у залізниці доставити спірні вагони, затримані на підходах, відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (Лист ВГСУ від 12.06.2014 № 0701-11/96/715/14).

Згідно з частиною 1 статті 614 ЦК України, відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до Листа ВГСУ від 12.06.2014 №0701-11/96/715/14 вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під'їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під'їзну колію.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Накопичувальні картки про нарахування плати за зберігання вантажу за період затримки вагонів на підходах до станції призначення підписані представником відповідача із зауваженнями, у яких він зазначає, що затримка спірних вагонів сталася не з його вини, оскільки він повідомив телефонограмою оператора при черговому по Криворізьій дирекції залізничних перевезень про готовність прийняти спірні вагони.

Це твердження відповідача не відповідає дійсності, оскільки весь час, коли спірні вагони простоювали на підходах до станції призначення і були нараховані оспорювані ним суми збору за зберігання вантажів (з 05 год. 45 хв. 30.01.2016 р. по 02 год. 25 хв. 07.02.2016р.), колії станції призначення Кривий Ріг-Головний були зайняті потягами, що прибули на адресу відповідача раніше, і з його вини простоювали в очікуванні подавання їх на під'їзну колію ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Таким чином, відповідачем не надано належних доказів, які б підтвердили відсутність його вини у простою вагонів.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності слід зазначити таке.

Частиною 5 статті 315 Господарського кодексу України для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до частини 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. Винятки з правила, встановленого частиною першою цієї статті можуть бути встановлені законом.

Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, не є законом, тому встановлювати порядок обчислення порядку перебігу позовної давності, відмінний від того, що встановлений Цивільним кодексом України, не може.

День складання актів загальної форми не може вважатись днем, коли особа довідалась про порушення свого права, у розумінні ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, оскільки сам по собі акт загальної форми та акт про затримку вагонів, складені позивачем, жодним чином його право не порушує. Актами загальної (форми ГУ-23) лише зафіксовані певні обставини справи, а саме - початок і кінець затримки спірних вагонів на підходах до станції призначення з вини відповідача.

Спір, що розглядається господарським судом, є майновим. І майнове право позивача на отримання плати за надані послуги зі зберігання вантажу є порушеним з моменту закінчення строку для внесення такого платежу. Договори, які укладені між сторонами, не визначають строку внесення плати за надані послуги зі зберігання вантажу. Чинне законодавство Ураїни таких строків також не містить. А отже, строк виконання відповідачем зобов'язання по оплаті вартості послуг зі зберігання вантажу між сторонами не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, окремо слід відзначити, що форма такої вимоги чинним законодавством не встановлена. А отже, будь-який документ, на підставі якого можна достовірно встановити про наявність волі кредитора, спрямованої на вимагання грошових коштів від боржника, можна вважати такою вимогою, за умови наявності даних про її пред'явлення боржнику.

В матеріалах справи містяться копії накопичувальних карток № 09029047 від 08.02.2016 р., № 09029048 від 09.02.2016 р. Із змісту карток можна достовірно встановити вид зобов'язання, його розмір, та наявність волі кредитора на отримання виконання цього зобов'язання від боржника. Отже, за своєю суттю в цій конкретній справі накопичувальні картки є вимогою про оплату вартості послуг зі зберігання вантажу. Самі картки містять відмітки відповідача про його незгоду. Тому, фактично ці вимоги були пред'явлені відповідачу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідач є таким що прострочив на восьмий день після пред'явлення накопичувальних карток. З цього ж дня і починає свій перебіг строк позовної давності.

У частині 1 ст. 253 Цивільного кодексу України зазначено, що, перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Накопичувальні картки були складені позивачем і підписані відповідачем із зауваженням у період з 08.02.2016 по 09.02.2016. Як вбачається зі штампу на поштовому конверті, доданому до матеріалів справі, позов було відправлено до господарського суду поштою 08.08.2016 р., тобто в межах строку позовної давності.

За таких обставин, в задоволенні заяви про застосування строків позовної давності слід відмовити.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 307 Господарського Кодексу України, 253, 254, 261, ст. 908 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" (50095, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул.Орджонікідзе (Криворіжсталі),1, код 24432974) на користь Публічного акціонерне товариства "Українська залізниця"(03680, м. Київ, вул. Тверська,5, код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса (ОСОБА_5), 108, код 40081237) збір за зберігання вантажу в сумі 396 617,04 грн. та 5 949,26 грн. витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 31.10.16.

Суддя М.О.Ніколенко