ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" листопада 2016 р.Справа № 16/5025/1112/11

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Магери В.В., розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання у справі

За позовом Приватного підприємства „Владогор, м. Хмельницький

до Відкритого акціонерного товариства „Фірма „Хмельницькбуд, м. Хмельницький

про стягнення 17 066,51 грн., з яких: 3 851,51 грн. 3% річних, 13 215,00 грн. інфляційних нарахувань

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор підприємства;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 26.10.2016р. - в судовому засіданні 24.10.2016р.

Суть спору: Позивач звернувся до суду із позовом, згідно якого просив стягнути із відповідача 17 066,51 грн., з яких 3 851,51 грн. 3% річних та 13 215,00 грн. інфляційних нарахувань у звязку із невиконанням відповідачем судового рішення у справі № 5/845-10 згідно поданих розрахунків.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 16.08.2011р. частково задоволено позов ПП „Владогор, м. Хмельницький до ВАТ „Фірма „Хмельницькбуд, м. Хмельницький про стягнення 17 066,51 грн., з яких 3 851,51 грн. - 3% річних, 13 215,00 грн. - інфляційних нарахувань. У позові щодо стягнення 404,20 грн. інфляційних нарахувань відмовлено.

30.08.2011р. відповідачем подано апеляційну скаргу до Рівненського апеляційного господарського суду про перегляд рішення суду № 16/5025/1112/11 від 16.08.2011р. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.11.2011р. апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 16.08.2011 р. - без змін.

Відповідно до ухвали від 03.01.2012р. господарським судом Хмельницької області по справі №16/5025/1112/11 видано наказ від 03.01.2012р. про стягнення із ВАТ „Фірма „Хмельницькбуд, м.Хмельницький, (вул. Володимирська, 109, код 01269388) на користь ПП „Владогор, (АДРЕСА_1, код 32118272) 3 851,51 грн. 3% річних, 12 810,80 грн. інфляційних нарахувань, 166,62 грн. витрат по оплаті державного мита та 230,41 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказаний наказ 04.01.2012р. направлено стягувачу для виконання та отримано ПП „Владогор 05.01.2012р. згідно повідомлення про вручення поштової кореспонденції.

11.10.2016р. на адресу від ПП „Владогор подано заяву про поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 03.01.2012р. у справі №16/5025/1112/11, оскільки відповідач до цього часу заборгованість не сплатив, а позивач терпить збитки.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2016р. заяву про відновлення пропущеного строку для предявлення до виконання наказу господарського суду передано на розгляд судді Магері В.В.

Ухвалою суду від 11.10.2016р. вказану заяву ПП „Владогор прийнято до розгляду та призначено в засіданні на 24.10.2016р. з оголошенням перерви в судовому засіданні на 26.10.2016р. Згідно ухвали суду від 26.10.2016р. розгляд заяви про відновлення строку предявлення наказу до виконання відкладено на 01.11.2016р.

Представник позивача (заявника) у судове засідання 01.11.2016р. прибув, підтримав подану заяву про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та просив про її задоволення. У додатковому письмовому поясненні від 01.11.2016р. вказує, що згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від виконання рішення суду, заборгованість до цього часу відповідачем не сплачена. Вказує, що строк предявлення наказу до виконання був пропущений позивачем із поважних причин, оскільки рішення суду оскаржувалось в апеляційному порядку та судовий наказ вчасно не був отриманий.

За таких обставин, позивач посилаючись на ст. 124 Конституції України, ст.ст. 1, 115, 116, 119 ГПК України позивач просить відновити його право на судовий захист та надати можливість виконати рішення суду.

Представник відповідача у судове засідання 01.11.2016р. прибув, у письмовому відзиві за вих.№74 від 01.11.2016р. із заявою позивача про відновлення строку предявлення наказу до виконання не погодився. Відповідач вказує, що заявник без поважних причин пропустив вказаний строк та не навів жодної причини поважності його пропуску. Відтак, просить у поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання відмовити.

Другий відділ ДВС м. Хмельницького на вимогу суду направив письмове пояснення від 01.11.2016р. за вих.№32937, згідно якого повідомив, що відповідно до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень наказ господарського суду Хмельницької області від 03.01.2012р. по справі №16/5025/1112/11 до Другого відділу ДВС для виконання не предявлявся.

Розглянувши заяву про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання, судом до уваги приймається таке:

Відповідно до приписів ст.4-5 ГПК України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями ч.5 ст.124 Конституції України, згідно із якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. №18-рп/2012).

Судом встановлено, що 03.01.2012р. господарським судом Хмельницької обалсті було видано наказ про стягнення із ВАТ „Фірма „Хмельницькбуд, м. Хмельницький, (вул. Володимирська, 109, код 01269388) на користь ПП „Владогор, (АДРЕСА_2, код 32118272) 3 851,51 грн. 3% річних, 12 810,80 грн. інфляційних нарахувань, 166,62 грн. витрат по оплаті державного мита та 230,41 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказаний наказ 04.01.2012р. направлено стягувачу для виконання та отримано ПП „Владогор 05.01.2012р. згідно повідомлення про вручення поштової кореспонденції, яка знаходиться в матеріалах справи.

В ході розгляду заяви судом встановлено, що вказаний наказ в подальшому не був предявлений до виконання, що підтверджується листом Другого відділу ДВС м. Хмельницького від 01.11.2016р. за вих.№32937 та не заперечується представниками сторін у судовому засіданні.

Частиною першою ст.4 ГПК України встановлено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

До числа останніх належить Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікована Україною шляхом прийняття Закону від 17.07.1997 року №475/97-ВР.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує „право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Судом враховано, що в силу ст.46 Конвенції рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковим до виконання державою, яка її ратифікувала.

З даною статтею кореспондується стаття 2 спеціального Закону України від 23.02.2006р. №3477-ІV „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої рішення є обов'язковими до виконання Україною відповідно до ст.46 Конвенції. Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України „Про виконавче провадження, іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Крім того, судом приймається до уваги, що у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. по справі „Шмалько проти України (заява №60750/00), від 27.07.2004р., по справі „Ромашов проти України (заява №67534/01), від 19.03.1997р. „Горнсбі проти Греції зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невідємна частина „судового розгляду.

У рішенні від 17.05.2005р. по справі „Чіжов проти України (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатись, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії ст.6 Конвенції.

Згідно зі ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують Конвенцію про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист, суд зазначає, що відновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання спрямоване саме на захист прав заявника.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно ч.6 ст. 12 вказаного Закону передбачено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Порядок встановлення, обчислення та закінчення процесуальних строків, підстави їх зупинення, умови і порядок відновлення та продовження процесуальних строків регламентовано статтями 50-53 ГПК України.

Згідно із вимогами ч.1 ст.53 ГПК України, за заявою сторони господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законодавством процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Згідно із ч.1 ст.119 ГПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку. Причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст.43 ГПК.

Розглянувши пояснення заявника щодо відновлення пропущеного строку для предявлення до виконання наказу та причини непредявлення його до виконання, суд вважає ці обставини поважними та такими що перешкоджають заявнику реалізувати своє право на судовий захист.

У звязку із вищевикладеним, суд вважає за необхідне заяву ПП „Владогор від 11.10.2016р. про поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 03.01.2012р. у справі №16/5025/1112/11 задовольнити та поновити пропущений строк.

Керуючись ст.ст.86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

УХВАЛИВ:

Заяву ПП „Владогор від 11.10.2016р. про поновлення пропущеного строку для предявлення до виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 03.01.2012р. у справі №16/5025/1112/11 задовольнити.

Поновити Приватному підприємству „Владогор, м. Хмельницький пропущений строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 03.01.2012р. у справі №16/5025/1112/11 про стягнення із ВАТ „Фірма „Хмельницькбуд, м. Хмельницький, (вул. Володимирська, 109, ) на користь ПП „Владогор, (АДРЕСА_2, ) 3 851,51 грн. 3% річних, 12 810,80 грн. інфляційних нарахувань, 166,62 грн. витрат по оплаті державного мита та 230,41 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, починаючи із „01 листопада 2016 року.

Наказ дійсний для пред'явлення до виконання до „01 листопада 2019 року.

Суддя В.В. Магера

Віддруковано 4 прим.:

1 - до матеріалів справи;

2- позивачу (АДРЕСА_3, 29000) оригінал ухвали - рекоменд. із повід.;

3 - відповідачу (вул. Володимирська, 109, м. Хмельницький, 29000) рекоменд. кореспонд.

4 - Другий міський відділі ДВС ХМУЮ (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, 29000) проста коресп.