ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.11.16р. Справа № 904/9987/16

Суддя Суховаров А.В. , розглянувши матеріали

за позовом Нікопольська міська Рада Дніпропетровської області, м.Нікополь

Дніпропетровська область

до Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-ІНВЕСТ". смт. Слобожанське

Дніпропетровська область

про зобов'язання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

Нікопольська міська Рада Дніпропетровської області звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-ІНВЕСТ" про зобов'язання укласти договір.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Позивачем при зверненні до господарського суду з позовною заявою порушено вимоги п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за їх наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб).

Всупереч зазначеним вимогам у позовній заяві вказана невірна адреса відповідача, оскільки, як вбачається зі спеціального витягу з ЄДРЮОФОПГФ від 07.11.2016р., місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест» є: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, 27С, тоді як у позовній заяві адресою відповідача-2 зазначена: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Теплична, 27С.

Крім того, позивачем у позовній заяві не зазначений ідентифікаційний код юридичної особи відповідача, що також суперечить вимогам п.2 ч.2 ст.54 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, позивачем не подано належних доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, як це передбачено ст. 56 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Всупереч викладеному, до позовної заяви доданий оригінал опису вкладення до цінного листа від 01.11.2016р., відповідно до якого позов направлено відповідачу за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Теплична, 27С, в той час, як вже зазначалось раніше, місцем реєстрації відповідача-2 є: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Слобожанське, вул. Теплична, 27С.

Водночас, господарський суд не приймає в якості належного доказу надсилання поданої позовної заяви на адресу відповідача зазначений вище опис вкладення від 01.11.2016р., оскільки в графі „Найменування предметів відсутнє зазначення щодо направлення на адресу відповідача саме позовної заяви № 7 від 02.11.2016р.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права шляхом встановлення обовязку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обовязок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. п. 2, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України Про забезпечення права на справедливий суд та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення, у зв'язку з чим позивач не позбавлений права повторно звернутися з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

За викладених обставин, позовна заява з доданими матеріалами підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток:

- позовна заява з додатками, в тому числі оригінал платіжного доручення №765 від 24.10.16р. про сплату судового збору у розмірі 1 378, 00 грн.

Суддя ОСОБА_1