РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016 р. Справа №40/360
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " АВС "

до Регіонального відділення фонду державного майна України по м. Києву

Треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю " АГРОТЕХНІКА"

2) Київська міська рада

3) Державне підприємство " КИЇВМАШСЕРВІС "

4) Міністерство економічного розвитку та торгівлі України

про визнання права власності.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

Від позивача Атаманчук Л.Р. - предст.

Сиволоцька В.М. - керівник

Від відповідача Коваленко Ю.І. - предст.

Харченко Р.І. - предст.

Від третьої особи - 1 не з'явився

Від третьої особи - 2 не з'явився

Від третьої особи - 3 Штепан Н.В. - предст.

Якобчук О.В. - директор

Від третьої особи - 4 Базюнь Ю.О. - предст.

Рішення прийняте 27.10.2016 р., оскільки у судовому засіданні 22.09.2016 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України, а у судовому засіданні 20.10.2016 р. оголошувалась перерва.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю " АВС " звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - регіонального відділення фонду державного майна України по м. Києву про визнання права власності.

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.07.2006 р. у справі № 40/360, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2006 р., позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.06.2015 р. рішення господарського суду міста Києва від 04.07.2006 р. та постанова Київського апеляційного господарського суду 05.09.2006 р. скасовані і справу № 40/360 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 15.07.2015 р. № 04-23/975 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 40/360, за результатами якого зазначену справу передано на розгляд судді Балац С.В.

За результатами нового розгляду зазначеної справи 04.11.2015 р. було прийняте рішення про відмову у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю " АВС "

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 р. зазначене рішення залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.08.2016 р. рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 р. скасовані і справу № 40/360 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 30.08.2016 р. № 04-23/1833 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 40/360, за результатами якого зазначену справу передано на новий розгляд судді Пінчуку В.І.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.09.2016 р. справа № 40/360 прийнята суддею Пінчуком В.І. до свого провадження та призначений розгляд зазначеної справи на 22.09.2016 р.

У судовому засіданні 22.09.2016 р. розгляд справи відкладався до 20.10.2016 р., у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представників позивача, відповідача, третьої особи - 1, третьої особи - 2 та третьої особи - 3.

У судовому засіданні 20.10.2016 р. оголошувалась перерва до 27.10.2016 р.

20.10.2016 р. через канцелярію суду представником позивача подана заява про зміну підстав позову.

В зазначеній заяві позивач просить суд визнати за товариством з обмеженою відповідальністю " АВС " право власності на склад ангарного типу ( літ. Б ), загальною площею 352 кв.м. та адміністративно - побутове приміщення ( літ. А ) площею 219 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 4

Обгрунтовуючи заяву про зміну підстав позову позивач стверджує, що набув право власності на спірне нерухоме майно внаслідок правомірного використання частки державного підприємства понад 15 років.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - 3 у запереченнях на позовну заяву просить суд у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю " АВС " відмовити.

Представник третьої особи - 4 у своїх письмових поясненнях також просить суд залишити позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю " АВС " без задоволення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи - 3 та третьої особи - 4, суд -

ВСТАНОВИВ:

02.10.1995 р. між державним підприємством " СПЕЦІАЛЬНЕ КОНСТРУКТОРСЬКО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ БЮРО (СКТБ) " РОБОТЕКС " ( орендодавцем ) та товариством з обмеженою відповідальністю " АВС " ( позивачем, орендарем ) в особі його засновників був укладений договір оренди № 32/2.

На підставі вказаного договору було передано на умовах оренди державне майно - територію площею, 0,113 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 4.

14.03.1996 р. між державним підприємством " СПЕЦІАЛЬНЕ КОНСТРУКТОРСЬКО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ БЮРО (СКТБ) " РОБОТЕКС " та товариством з обмеженою відповідальністю " АВС " був укладений договір про співпрацю. Відповідно до умов вказаного договору сторони домовились спільно облаштовувати господарську територію СКТБ для задоволення їхніх потреб ( п.1.1.) та спільно фінансувати розвиток виробничої бази СКТБ, здійснювати будівництво запланованих об'єктів, розвивати інженерні мережі, надавати йому необхідні послуги, спільно нести витрати по сплаті податків та платежів ( п.2.2. ).

Пунктом 3.3 договору про співпрацю передбачено проведення демонтажу зведених товариством з обмеженою відповідальністю " АВС " будівель та їх транспортування до нового місця розташування.

01.04.1996 р., між державним підприємством " СПЕЦІАЛЬНЕ КОНСТРУКТОРСЬКО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ БЮРО (СКТБ) " РОБОТЕКС " та товариством з обмеженою відповідальністю " АВС " було переукладено договір оренди від 02.10.1995 р. № 32/2 шляхом підписання нового договору оренди № 45, із зазначенням на генеральному плані орендодавця місця розташування орендаря.

18.03.1996 р. представниками державного підприємства " СПЕЦІАЛЬНЕ КОНСТРУКТОРСЬКО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ БЮРО (СКТБ) " РОБОТЕКС ", товариства з обмеженою відповідальністю " АВС ", державних санітарних, пожежних органів, органів охорони праці, за участю проектувальника, профспілок, було складено акт прийняття в експлуатацію складу товариства з обмеженою відповідальністю " АВС " ангарного типу, загальною площею 347 кв. м. для зберігання непальних матеріалів, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пухівська 4, який відповідно до висновку зазначеної комісії, здавався у задовільному стані, облаштований системами пожежної та охоронної сигналізації, локальною системою опалення.

01.01.1997 р. сторони за договором оренди №45 від 01.04.1996 уклали додаткову угоду до нього, відповідно до умов якої було збільшено розмір території, що орендується до 0,1144 га та зазначено її балансову вартість в розмірі 11810 грн., обумовивши питання взаєморозрахунків.

Відповідачем було надано довідку регіонального відділення фонду державного майна України по м. Києву від 23.03.2006 р. " Про результати перевірки виконання умов договору оренди цілісного майнового комплексу державного підприємства " СПЕЦІАЛЬНЕ КОНСТРУКТОРСЬКО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ БЮРО ( СКТБ ) " РОБОТЕКС " № Д-1904 від 29.07.1997 р., орендарем якого є товариство з обмеженою відповідальністю " АГРОТЕХНІКА " ( третя особа - 1 ) та стану орендованого майна, яке знаходиться на балансі товариства з обмеженою відповідальністю " АГРОТЕХНІКА " ( м. Київ, вул. Пухівська, 4 " ).

Як вбачається з вказаної довідки, 31.07.1997 р. на підставі наказу по державному підприємству " СПЕЦІАЛЬНЕ КОНСТРУКТОРСЬКО-ТЕХНОЛОГІЧНЕ БЮРО ( СКТБ ) " РОБОТЕКС ", останнє було реорганізовано шляхом приєднання до закритого акціонерного товариства " АГРОТЕХНІКА " - орендаря державного майна ( цілісного майнового комплексу СКТБ " РОБОТЕКС " ) за договором від 29.07.1997 р. № Д-1904, що укладений між фондом державного майна України ( відповідачем ) та закритим акціонерним товариством "АГРОТЕХНІКА" ( третя особа - 1 ).

Товариство з обмеженою відповідальністю " АГРОТЕХНІКА " є правонаступником вищезазначеного державного майна - закритого акціонерного товариства " АГРОТЕХНІКА ", що підтверджується Статутом товариства з обмеженою відповідальністю " АГРОТЕХНІКА ", свідоцтвом про його державну перереєстрацію від 04.12.2000 р. № 02830, довідкою № 17813 про внесення його до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та довідкою регіонального відділення фонду державного майна по місту Києву від 23.03.2006 р.

Закрите акціонерне товариство " АГРОТЕХНІКА " та товариство з обмеженою відповідальністю " АВС " 01.09.1997 р. переуклали договір оренди державного майна - виробничої території площею 0,1144 га до 01.08.2002 р. під № 10.

У зв'язку з перереєстрацією закритого акціонерного товариства " АГРОТЕХНІКА " у товариство з обмеженою відповідальністю " АГРОТЕХНІКА ", між останнім та товариством з обмеженою відповідальністю " АВС " був укладений новий договір оренди вказаного державного майна від 02.01.2001 р. № 7 на той же строк та на тих же умовах.

30.09.2003 р. між товариством з обмеженою відповідальністю " АГРОТЕХНІКА " та товариством з обмеженою відповідальністю " АВС " був укладений новий договір № 7 оренди державного майна площею 1144 кв. м., балансова вартість якого на момент укладення, за даними інвентаризації, становила 11840,40 грн., з терміном дії договору до 30.09.2007 р.

Позивач з метою захисту свого порушеного права і охоронюваного законом інтересу звернувся до господарського суду із позовом про визнання права власності на приміщення складу ангарного типу, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 4 (літ. Б) та прибудованого до нього адміністративно-побутового корпусу, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 4 (літ. А) та про зобов'язання відповідача дати згоду позивачу на суборенду бетонного майданчика загальною площею 0,06 га, оскільки в матеріалах справи наявні всі необхідні докази належності останньому спірного майна.

Рішенням господарського суду м. Києва від 04.11.2015 р. у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю " АВС " відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 р. зазначене рішення залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.08.2016 р. рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 р. скасовані і справу № 40/360 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

20.10.2016 р. через канцелярію суду представником позивача подана заява про зміну підстав позову.

В зазначеній заяві позивач просить суд визнати за товариством з обмеженою відповідальністю " АВС " право власності на склад ангарного типу ( літ. Б ), загальною площею 352 кв.м. та Адміністративно - побутове приміщення ( літ. А ) площею 219 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 4

Обгрунтовуючи заяву про зміну підстав позову позивач стверджує, що набув право власності на спірне нерухоме майно внаслідок правомірного використання частки державного підприємства понад 15 років.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Частиною 1 ст. 344 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном та продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право володіння означає юридично забезпечену власнику можливість мати майно у своєму безпосередньому фізичному чи юридичному віданні, у сфері свого фактичного господарського чи іншого впливу.

Частиною 4 статті 344 ЦК України передбачено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав " № 5 від 07.02.2014 р. встановлено, що:

- можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності

- відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Враховуючи зміст ст. 344 Цивільного кодексу України, при зверненні до суду з вимогами про визнання права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведені обставини, які мають суттєве значення для розгляду справи, а саме факт існування такого нерухомого майна, без титульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Як встановлено судом, склад ангарного типу загальною площею 376,2 кв.м. та прибудований до нього адміністративно-побутовий корпус загальною площею 334,0 кв. м. знаходяться на території цілісного майнового комплексу, що належить до державної власності.

Статтею 22 Земельного кодексу України що діяв на той час передбачено, що право користування земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядним організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі і одержання відповідного документа на право користування землею, заборонено.

Будь-які дозвільні документи користування земельною ділянкою на виконання будівельних робіт та інші документи дозвільного характеру, які б давали право на виконання будівельних робіт на вул. Пухівська 4 у позивача та в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 ст. 376 Цивільного кодексу України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, оскільки дозволи на будівництво вищезазначених будівель не видавались, земельні, ділянки під уже збудоване майно не надавались, право власності на них не реєструвалось, тому склад ангарного типу загальною площею 376,2 кв.м та прибудований до нього адміністративно-побутовий корпус загальною площею 334,0 кв.м. мають статус об'єкта самочинного будівництва.

Частиною 2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 " Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав ", в якій вказано, що з огляду на положення статті 376 ЦК право власності за набувальною давністю на об'єкт самочинного будівництва не може бути визнано судом, оскільки цією нормою передбачено особливий порядок набуття права власності на нерухоме майно, що збудоване або будується на земельній ділянці, не відведеній для даної мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, позивачем всупереч вимогам вказаної статті не доведені обставини, які свідчать про те, що позивач має право набути право власності на оспорюване нерухоме майно, відповідно до вимог ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України.

Твердження позивача у позовній про те, що саме позивач збудував склад ангарного типу загальною площею 376,2 кв.м та прибудований до нього адміністративно-побутовий корпус загальною площею 334,0 кв.м., посилаючись на наказ № 15 про створення комісії про прийняття в експлуатації закінченого будівництвом об'єкту нерухомості від 10.04.1996 р., яка відповідно до акту від 18.03.1996 р. прийняла об'єкт в експлуатацію судом до уваги не приймається, оскільки комісія, яка приймала об'єкт в експлуатацію була створена пізніше ніж цією комісією підписаний акт. Крім цього сторона, яка приймала об'єкт в експлуатацію - СТКБ " Роботекс ", а на акті та наказі стоїть печатка ТОВ " Агротехніка ".

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 09.11.2016 р.

СуддяВ.І.Пінчук