ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.10.2016 р. Справа№ 914/111/15

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «SABA», Плоцьк, Польща на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції по справі №914/111/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «SABA», Плоцьк, Польща

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім АМС», м.Львів

про стягнення 11000 євро, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 12.01.2015р. становило 204754,00грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від скаржника (стягувача): не зявився

від боржника: не зявився

від ДВС: ОСОБА_1 державний виконавець, представник за довіреністю

На адресу господарського суду Львівської області надійшла скарга (вх.№4262/16 від 05.09.2016р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «SABA», Плоцьк, Польща про визнання незаконними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції та зобовязання перерахувати стягнуті в рамках виконавчого провадження №47757244 грошові кошти на рахунок стягувача.

Ухвалою суду від 06.09.2016р. скарга прийнята і призначена до розгляду в судовому засіданні на 17.10.2016р. Ухвалою суду від 17.10.2016р. розгляд скарги відкладено на 31.10.2016р. з огляду на неявку учасників судового процесу.

Судом розяснено права, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Скаржник та боржник явки повноважних представників в судовому засіданні 31.10.2016р. не забезпечили, поважності причин неявки суду не повідомили, хоча про час та місце проведення судового засідання їх повідомлено належним чином.

До матеріалів справи долучено письмові пояснення ТзОВ «SABA» та додаткові документи, подані ним на виконання вимог ухвали суду (вх.№42933/16 від 28.10.2016р.).

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби в судовому засіданні 31.10.2016р. зявився, проти вимог скарги заперечив з мотивів, наведених у поданих письмових запереченнях (вх.№42932/16 від 28.10.2016р.). У задоволенні скарги просив відмовити.

Зважаючи на те, що відповідно до ч.2 ст.121-2 ГПК України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, а також те, що судом, у відповідності до ч.3 ст. 4-3 ГПК України, створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, підстави для відкладення розгляду скарги, передбачені у ст.77 ГПК України, не вбачаються.

Розглянувши подані матеріали скарги та дослідивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представника органу Державної виконавчої служби, дії якого оскаржуються, судом встановлено таке.

Рішенням господарського суду від 02.03.2015р. у справі №914/111/15 позовні вимоги ТзОВ «SABA» задоволено частково та стягнуто з ТзОВ «Торговий дім «АМС» 10000,00 євро основного боргу, що станом на 12.01.2015р. за офіційним курсом Національного банку України становило 186140,00грн. та 3722,80грн. судового збору. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.05.2015р. вказане рішення залишено без змін й вступило в законну силу.

На його примусове виконання 23.03.2015р. господарським судом Львівської області видано відповідний наказ, який предявлено стягувачем до виконання у Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції до виконання. 09.06.2015р. винесено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №47757244.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.08.2015р. розяснено вказане судове рішення в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «АМС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «SABA» («SABA» Spolka z ograniczona odpowidzialnoscia) 10000,00 євро основного боргу, що станом на 12.01.2015р. за офіційним курсом Національного банку України становило 186140,00грн., визначивши, що до стягнення із боржника підлягає заборгованість, фактичний розмір якої складає 10000,00 євро.

24.07.2015р. державним виконавцем Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження, в якій встановлено, що кошти в розмірі 209003,20грн. стягнуто.

Водночас, скаржник стверджує, що всупереч вимогам закону стягнуті кошти на його рахунок органом Державної виконавчої служби не перераховано, що й зумовило звернення із відповідною скаргою до суду, в якій просить визнати дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції незаконними та зобовязати його перерахувати стягнуті в рамках виконавчого провадження №47757244 грошові кошти на рахунок стягувача.

При вирішенні скарги суд виходив з такого.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент вчинення оскаржуваних дій, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як визначено ч.1 ст.121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно з п.9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р., за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Конституцією України, а саме ч.2 ст.19 передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ст.45 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час здійснення виконавчого провадження, грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби (ч.1). За письмовою заявою стягувача - фізичної особи чи його представника (за наявності відповідних повноважень) стягнуті грошові суми можуть бути перераховані державним виконавцем на зазначений ним рахунок у банку або в іншій фінансовій установі чи надіслані на адресу стягувача поштовим переказом, що здійснюється за його рахунок, крім переказу аліментних сум (ч.2). Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки (ч.3).

Водночас, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, всупереч вимогам закону, 13.08.2015р. державним виконавцем підготовлено розпорядження про перерахування коштів поштовим переказом на адресу стягувача. Однак, Поштамтом-ЦПЗ №1 відмовлено у відправці вказаних коштів. 01.10.2015р. державним виконавцем підготовлено розпорядження про перерахування стягнутих кошти на рахунок УДППЗ «Укрпошта» й платіжним дорученням № 5324 від 16.10.2015 кошти в сумі 189862,80грн. перераховані на рахунок УДППЗ «Укрпошта». Однак, працівники Поштамту відмовились від пересилання вказаних коштів на адресу стягувача. 23.10.2015р. державним виконавцем скеровано заяву на адресу Начальника Поштамту-ЦПЗ №1 ОСОБА_2 про причини відмови у здійснені поштового переказу. 27.10.2015р. скеровано повторну заяву за підписом начальника Відділу. 11.11.2015р. на адресу Відділу надійшла відповідь від Поштамту-ЦПЗ №1 про те, що перекази з банківського рахунку на банківський рахунок Поштамтом не приймаються.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначено ст.53 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, зазначено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби (ч.3 ст.53).

Не зважаючи на це, 08.02.2016р., 15.03.2016р., 04.04.2016р., 05.05.2016р., 13.06.2016р., 05.07.2016р., 01.08.2016р. Шевченківським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції скеровано на адресу представника стягувача повідомлення про надання банківських рахунків стягувача, відкритих на території України на які слід перерахувати кошти, що стягнуті в межах виконавчого провадження № 47757244 у розмірі 189862,80грн.

На виконання зазначеної вимоги, головою правління ТзОВ «SABA» ОСОБА_3 відкрито гривневий рахунок у ПАТ «Кредобанк» (№727), про що повідомлено орган Державної виконавчої служби.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 17.08.2016р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «SABA», Плоцьк, Польща (вх.№4073/16 від 16.08.2016р.) про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі №914/111/15 відмовлено за відсутності доказів на підтвердження правонаступництва ОСОБА_3 від Товариства з обмеженою відповідальністю «SABA».

Водночас, відповідно до ч.5 ст.45 Закону України «Про виконавче провадження», не допускається виплата стягувачу стягнутих сум готівкою або виплата стягнутих сум іншим особам, які не є стягувачами (крім виплати грошових сум заставодержателю, який не є стягувачем, згідно із статтею 54 цього Закону). Забороняється використовувати стягнуті з боржників грошові суми, що підлягають виплаті стягувачам, на цілі, не передбачені цією статтею, а також звертати на них стягнення для виплати іншим особам, які не є стягувачами за виконавчими документами, під час примусового виконання яких ці суми стягнуто (крім випадків, коли стягувач є одночасно боржником у іншому виконавчому провадженні).

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки скаржником неодноразово повідомлялись банківські рахунки, на які можливо провести перерахування коштів, відсутність у Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відкритого валютного рахунку не може бути підставою для невиконання рішення суду про стягнення з ТзОВ «Торговий дім «АМС» на користь ТзОВ «SABA» 10000,00 євро основного боргу, що станом на 12.01.2015р. за офіційним курсом Національного банку України становило 186140,00грн. та 3722,80грн. судового збору, яке, у відповідності до ст.115 ГПК України, є обов'язковими на всій території України. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які би свідчили про те, що державним виконавцем вживались усі можливі заходи для належного виконання судового рішення в порядку, визначеному ст.45, 53 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, законом (ст.53 Закону України «Про виконавче провадження») встановлено, що орган Державної виконавчої служби для виконання покладених на нього функцій держави повинен мати відповідний валютний рахунок для можливості виконання рішень судів про стягнення коштів в іноземній валюті.

Відтак, суд вважає за необхідне визнати доводи скаржника правомірними та задоволити вимоги скарги.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Визнати доводи скаржника правомірними та задоволити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «SABA» («SABA» Spolka z ograniczona odpowidzialnoscia) (вх.№4262/16 від 05.09.2016р.) на дії органу Державної виконавчої служби.

2. Визнати дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції незаконними.

3. Зобовязати Шевченківський відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління перерахувати стягнуті в рамках виконавчого провадження №47757244 грошові кошти стягувачу Товариства з обмеженою відповідальністю «SABA» («SABA» Spolka z ograniczona odpowidzialnoscia) на повідомлені ним рахунки.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення. Порядок оскарження ухвали суду визначено ст.106 ГПК України.

Суддя Щигельська О.І.