ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.11.2016 Справа № 920/1547/15

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Резніченко О.Ю. та суддів Левченко П.І., Соп'янеко О.Ю., розглянувши скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 04.11.2016 на дії державного виконавця та клопотання про поновлення строку на оскарження по справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Суми)

до - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Суми)

про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

08.11.2016 відповідач звернувся до суду із скаргою на дії ДВС, в якій просить визнати незаконними дії державного виконавця по складанню акту опису та арешту майна від 23.03.2016 та скасування зазначеного акту.

Крім того, скаржник подав клопотання про поновлення строку на оскарження, обгрунтовуючи його тим, що про порушення своїх прав державним виконавцем скаржник дізнався 28.10.2016.

Відповідно до ст. 50 ГПК України процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом.

Порядок і строки оскаржень дій державної виконавчої служби встановлений ст. 121-2 ГПК України, а саме скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Згідно до ст. 53 ГПК України за заявою сторони чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 129 Конституцій України одною з основних засад судочинства, крім іншого встановленого статтею, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно до ст. ст. 32 - 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Отже, відновлення процесуального строку можливе за обов'язковою наявністю поважної причини пропуску відповідного строку.

Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини пропуску строку, за загальними правилами розділу V ГПК України, а поважність причини пропуску процесуальних строків визначає суд, керуючись ст. 43 ГПК України.

Однак скаржником доказів на підтвердження факту поважності причини пропуску строку звернення до суду надано не було. Скаржник лише зазначає у скарзі про те, що отримав 28.10.2016 копію оскаржуваного акту від свого представника, не підтвердивши вказаний факт допустимими доказами .

Посилання на певні факти без підтвердження їх належними та допустимими доказами не може бути підставою для задоволення клопотання про відновлення процесуальних строків.

Враховуючи вищезазначене, клопотання скаржника про відновлення строку на оскарження є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до п. 9.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб ДВС, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Згідно до ст. 56 ГПК України, позивач при поданні позову зобов'язаний надіслати відповідачу копію позовної заяви (в даному випадку копію скарги позивачу) та додані до неї документи листом з описом вкладення.

Скаржником не надано доказів направлення позивачу скарги з додатками до неї, а надано докази направлення лише ДВС.

Враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку та те, що скарга не направлена скаржником позивачу, то суд повертає скаргу без розгляду, відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України.

Скаржнику доводиться до відома, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, однак після усунення допущених порушень - обгрунтування належними та допустимими доказами клопотання про поновлення строку на оскарження та направлення копії скарги позивачу.

Також, суд повідомляє скаржника, що при наступному зверненні до суду скаржнику необхідно надати суду письмові докази отримання скаржником - ФОП ОСОБА_1 - рішень державного виконавця, які оскаржуються та врахувати те, що, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», дії і рішення державного виконавця, які можуть бути оскарженні, мають бути оформлені відповідним актом - постановою державного виконавця.

Керуючись ст. 53, п. 6 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання фізичної особі-підприємця ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження - відмовити.

2. Скаргу повернути скаржнику без розгляду.

Додаток: скарга від 04.11.16 на 4 аркушах, з додатками на 7 аркушах, фіскальний чек від 04.11.2016 № 6950, опис вкладення від 04.11.2016, клопотання про поновлення строку на 2 аркушах; потштовий конверт.

Головуючий суддя О.Ю. Резніченко

Суддя П.І. Левченко

Суддя О.Ю. Соп'яненко