Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я
27 жовтня 2016 року № 927/301/16

Предмет спору: про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 17/1-рк від 10.02.2016 року у справі № 02-05/17-2015 та Розпорядження Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 17-2016/1-рп/к від 03 березня 2016 року у справі № 02-05/17-2016
Суддя Фетисова І.А.
Представники сторін:
Від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 28/1636 від 12.04.2016
Від відповідача: ОСОБА_2 довіреність № 01-14/1416
Від третьої особи: ОСОБА_3 довіреність № 144 від 05.04.2016 р., ОСОБА_4, довіреність № 145 від 05.04.2016 р.( після перерви в судовому засіданні 11.10.2016 р. не зявились)
Рішення виноситься після оголошених в судовому засіданні 06.10.2016 р., 11.10.2016 р. перерв, відповідно до ст.77 ГПК України

Позивачем подано позов про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 17/1-рк від 10.02.2016 року у справі № 02-05/17-2015 та Розпорядження Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 17-2016/1-рп/к від 03 березня 2016 року у справі № 02-05/17-2016.

В судове засідання 12.04.2016 р. зявився позивач та відповідач. Позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів. Суд задовольнив клопотання.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

До початку судового засідання через канцелярію суду Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова енергетична компанія Елком подано заяву про залучення ТОВ Торгова енергетична компанія Елком до участі у справі № 927/301/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Суд розглянув клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова енергетична компанія Елком та прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та залучення товариства до участі у справі в якості третьої особи без заявлення самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про що зазначено в ухвалі суду від 12.04.2016 р.

В судове засідання 19.04.2016 р. зявився позивач, відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

До початку судового засідання, через канцелярію суду, відповідачем подано відзив на позовну заяву з додатками, в якому він просив відмовити в задоволені позову ПАТ Чернігівобленерго.

В судовому засіданні представник позивача подав клопотання про приєднання до матеріалів справи документів. Клопотання судом задоволено, документи приєднані до матеріалів справи.

Представником відповідача подані додаткові пояснення по справі з додатками. Документи долучені судом до матеріалів справи. Третьою особою подано відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

21.04.2016 р. через канцелярію суду, на виконання ухвали суду, відповідачем подані додаткові пояснення з додатками.

В судовому засіданні 04.05.2016 р. представником третьої сторони подані письмові пояснення по справі. Представником позивача, на виконання ухвали суду від 04.05.2016 р. подано клопотання про долучення доказів інформування ОСОБА_5 про виконання п. 3 рішення № 17-рк від 26.11.2015 р.

В судовому засіданні 04.05.2016 р. судом встановлено, що винесені територіальним відділенням рішення від 26.11.2015 року та від 10.02.2016 року є повязаними, й результату розгляду справи № 927/20/2016, яким оспорюється рішення відповідача від 26.11.2015 року, може вплинути на права та обовязки позивача щодо його виконання, унеможливити реалізацію винесеного 10.02.2016 року рішення відповідача щодо не зупинення дії рішення, вплинути на обставини порушення або відсутність порушення прав третьої особи, покладення на позивача обовязків по виконанню п.3 рішення відповідача від 26.11.2015 року.

Ухвалою суду від 04.05.2016 року було зупинено розгляд справи № 927/301/16 до вирішення по суті справи № 927/20/16 .

Ухвалою суду від 29.09.2016 р. розгляд справи було поновлено у звязку з надходженням від відповідача документів, що підтверджують вирішення по суті справи № 927/20/16.

В судове засідання 06.10.2016 р зявились представник сторін.

Представник позивача та третьої особи подали письмові пояснення, що долучені судом до матеріалів справи.

11.10.2016 року, після оголошеної в судовому засіданні перерви, зявились представники сторін. До початку судового засідання третя особа подала клопотання про доручення до матеріалів справи документів. Клопотання судом задоволено.

В судовому засіданні представник позивача подав клопотання про доручення до матеріалів справи листа від 04.07.2016 року № 28/3083. Суд задовольнив клопотання. Представник відповідача надав суду лист в якому повідомив , що станом на 11.10.2016 р рішення у справі № 02-05/17-2016 не приймалось, розгляд справи триває.

В судовому засіданні суд оглянув оригінал справи № 02-05/17-2015 та дослідив:

- супровідне повідомлення № 02-01/2/3645 від 01.12.2015 року про направлення копії рішення ЧОТВ Антимонопольного комітету № 14-к від 26.11.2015 року з доказами направлення на адресу ПАТ "Чернігівобленерго";

- лист № 02-01/2/473 від 11.02.2015 року;

- копія позовної заяви ПАТ "Чернігівобленерго";

- лист ТОВ "ТЕК Елком" № 72 від 02.02.2016 року;

- копія ухвали про порушення провадження у справі № 927/20/16;

- лист-звернення до Антимонопольного комітету України у справі № 02-05/17-2015;

- копія ухвали у справі № 927/20/16 від 23.02.2016;

- Рішення №17/1-рк від 10.02.2016 року ;

-лист-повідомлення про направлення копії рішення від 10.02.2016 № 17/1-рк у справі № 02-05/17/2015 з відміткою про вручення на адресу ПАТ "Чернігівобленерго" та ТОВ "ТЕК Елком";

- копія рішення від 04.03.2016 у справі № 927/20/16;

- копія ухвали від 04.05.2016 року у справі № 927/301/16.

12.10.2016 р. від відповідача надійшов лист № 02-01/2626 від 11.10.2016 р. з додатками.

В судове засідання 27.10.2016 року відповідачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів, а саме подання юридичного сектору від 09.02.2016 року та протокол засідання адміністративної колегії від 10.02.2016 року.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

З приписів ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вбачається, що господарські суди розглядають справи щодо оскарження рішень Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень шляхом прийняття до розгляду заяви про визнання недійсним рішення. У пункті 4 Інформаційного листа Верховного Суду України від 26.12.2005 № 3.2-2005 також зазначено: Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів в порядку іншого судочинства (наприклад, стаття 60 Закону України Про захист економічної конкуренції встановлює, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення).

Отже, спір у цій справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами ГПК України.

Статтею 40 Господарського кодексу України визначено, що державний контроль за дотриманням антимонопольного-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 41 Господарського кодексу України законодавство, що регулює відносини, які виникають у звязку з недобросовісною конкуренцією, обмеженням та попередженням монополізму, складається з Господарського кодексу України, Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та інших законодавчих актів.

Згідно із абз. 17-19 ст. 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» одними з повноважень адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України є розгляд заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволів, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проведення розслідування або дослідження за цими заявами і справами, прийняття передбачених законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередніх висновки стосовно узгоджених дій.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обовязковими для виконання у визначені строки ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 19 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України. За приписами ч.1 ст. 59 цього ж закону підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Так, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт; обовязковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у звязку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

При цьому, суд при здійсненні розгляду справи зауважує, що господарські суди у розгляді таких справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, не перебираючи при цьому на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами АМК України. (підпункт 15.5 пункту 15 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства").

26 листопада 2015 року Адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 17-рк по справі № 02-05/17-2015, яким вирішено:

1. Визнати, що Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» за результатами діяльності у 2014 році та січні - жовтні 2015 року займало монопольне становище на ринку передачі (розподілу) електричної енергії власними місцевими локальними електромережами на території здійснення ліцензованої діяльності в територіальних межах Чернігівської області з часткою 100 %.

2. Визнати дії Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» щодо зволікання з отриманням від ТОВ ТЕК ЕЛКОМ повідомлень на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України на серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2015 року та додатків до них порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, пунктом 7 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку передачі (розподілу) електричної енергії власними місцевими локальними електромережами шляхом створення перешкод доступу на ринок постачання електричної енергії продавця (постачальника) електричної енергії (ТОВ ТЕК ЕЛКОМ).

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» вжити заходи щодо забезпечення доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом для подачі та реєстрації вхідної кореспонденції до свого структурного підрозділу, який здійснює реєстрацію кореспонденції протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, повідомити територіальне відділення в триденний термін.

4. За порушення, вказане в пункті 2 цього рішення, накладено на Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» штраф у розмірі 68 000 грн. (шістдесят вісім тисяч грн.).

Рішення № 17-рк по справі № 02-05/17-2015 направлено позивачу супровідним листом від 01.12.2015 р. і отримано останнім 04.12.2015 р.

10 лютого 2016 року Адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 17/1-рк по справі № 02-05/17-2015, яким постановлено визнати рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26 листопада 2015 року за № 17-р/к по справі № 02-05/17-2015 таким, дія якого не зупиняється у звязку з порушенням господарським судом Чернігівської області провадження у справі № 927/20/16 про визнання його недійсним та скасування та переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Вказане рішення отримано позивачем 15.02.2016 року та є предметом спору, відповідно до заявленої першої позовної вимоги щодо визнання його недійсним та скасування ( п. 2 прохальної частини позовної заяви).

09 березня 2016 року позивач отримав від відповідача лист № 01-14/735 від 03.03.2016 року, згідно якого йому направлялось розпорядження адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.03.2016 р. № 17-2016/1-рп/к про початок розгляду справи за ознаками вчинення ПАТ «Чернігівобленерго» порушення, передбаченого пунктом 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Визнання недійсним та скасування зазначеного розпорядження є другою позовною вимогою згідно п. 3 позовної заяви.

Так, позивач, згідно позовної заяви, вважає, що винесене відповідачем розпорядження від 03.03.2016 р. № 17-2016/1-рп/к фактично позбавляє позивача права на оскарження як рішення адміністративної колегії ЧОТВ АКУ № 17-рк так і рішення № 17/1 рк.

Розпорядженням адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.03.2016 р. № 17-2016/1-рп/к розпочато розгляд справи за ознаками вчинення ПАТ «Чернігівобленерго» порушення, передбаченого пунктом 4 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді невиконання зобовязання, встановленого пунктом 3 рішення № 17-рк.

Відповідач в відзиві зазначає, що розпорядження прийняте відповідно до вимог чинного законодавства та компетенції територіального відділення Антимонопольного комітету України, а саме на підставі статей 12-1,14 Закону України «Про антимонопольний комітет України» та ст. 3,37 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Так, розпорядження відповідача лише відображає певні факти фіксує початок розгляду справи за ознаками порушення, що не тягне за собою правових наслідків для позивача і не свідчить про безпосереднє порушення його прав і законних інтересів, оскільки за результатами здійснення розслідування у справі в залежності від обстави, зібраних доказів приймається рішення відповідно до статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» зокрема щодо: визнання вчинення порушення, припинення порушення, накладення штрафу, закриття провадження, тощо.

Відповідач в додаткових поясненнях зазначає, що позивачем не було надано доказів невідповідності розпорядження від 03.03.2016 року у справі № 17-2016/1-рп/к вимогам чинного законодавства та перевищення повноважень та компетенції адміністративної колегії територіального відділення АКУ. Копія розпорядження направлялась позивачу листом № 01-14/735 та було ним отримано, про що останній не заперечує.

Третя особа, у своєму відзиві на позов висловила свою думку, що позивачем не вчинено жодних дій щодо виконання п. 3 рішення № 17-рк від 26.11.2015 року по справі № 02-05/17-2015, яким позивача було зобовязано вжити заходи щодо забезпечення доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом для подачі та реєстрації вхідної кореспонденції до свого структурного підрозділу, який здійснює реєстрацію вхідної кореспонденції протягом 10 днів з дня отримання копії рішення, про що повідомити відповідача в триденний термін. Таким чином, відповідач цілком правомірно, спираючись на п. 4 т. 50 Закону України «Про економічну конкуренцію» прийняла розпорядження № 17-2016/1-рп/к від 03.03.2016 року у справі № 02-05/17-2016.

Суд не погоджується з твердженням позивача, що розпорядження адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.03.2016 р. № 17-2016/1-рп/к фактично змушує його виконати п. 3 рішення № 17-рк, в той час як законність такого рішення вирішується в судовому порядку по справі № 927/20/16; розпорядження відповідача винесено з грубим порушення норм матеріального права.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що розпорядження адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.03.2016 р. № 17-2016/1-рп/к не відповідає вимогам чинного законодавства чи прийнято з перевищенням повноважень та компетенції адміністративної колегії територіального відділення АКУ.

У звязку з цим, суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо визнання недійсним та скасування зазначеного розпорядження адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.03.2016 р. № 17-2016/1-рп/к не підлягає задоволенню.

Що стосується першої позовної вимоги, щодо визнання недійсним та скасування рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України № 17/1-рк по справі № 02-05/17-2015, то суд встановив наступні факти.

Позивач в позові зазначає, що не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням № 17-рк від 26.11.2015 року, він звернувся до господарського суду Чернігівської області з позовною заявою про визнання його недійсним та скасування.

Відповідно до ч. 4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого згідно з частиною першою частини 48 цього закону зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Так, позивач зазначає, що ухвалою господарського суду Чернігівської області від 06.01.2016 року заява ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання недійсним та скасування рішення територіального відділення Антимонопольного комітету України № 17-рк прийнята до розгляду, порушено провадження по справі в справ № 927/20/16, що фактично призвело до зупинення виконання рішення № 17-рк згідно імперативних приписів ч.4 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

При цьому 10.02.2016 року відповідачем винесено рішення № 17/1-рк, яким визнано рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.11.2015 р. за № 02-05/17-2015 таким, дія якого не зупиняється у звязку з порушенням господарським судом Чернігівської області провадження у справі № 927/20/16 про визнання його недійсним та скасування та переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Позивач вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення № 17/1-рк відповідачем грубо порушено норми Закону України «Про захист економічної конкуренції» та Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 р. №5 (далі Правила)

Так, як правову підставу для винесення рішення відповідач зазначає п. 3 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», згідно якою відповідач може прийняти додаткове рішення, якщо з якогось питання, що досліджувалось під час розгляду справи, не прийняте рішення, у звязку з чим позивач вважає, що вказана норма закону не надає відповідачу права на прийняття рішення про визнання свого рішення таким, дія якого не зупиняється у справі про визнання його недійсним.

Крім того, позивач посилається на п. 32 Правил, яким передбачено, що у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення.

В оскаржуваному рішенні, як вказує позивач, як єдину підставу для його прийняття відповідач зазначає відвернення негативних та непоправних наслідків для субєкта господарювання, тобто зазначено мету прийняття рішення, але не вказується в чому саме полягають негативні та невідворотні наслідки.

Позивач в письмових поясненнях зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення № 17/1-рк відповідачем грубо порушено Правила розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Так, відповідно до п. 5 Правил про дату та час і місце розгляду справи особи, що беруть участь у справі повідомляються не пізніше ніж за 5 днів до дня розгляду. Відповідач не повідомив позивача про дату розгляду справи, за результатами якої прийнято рішення № 17/1-рк.

Окрім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 40 Закону встановлені права і обовязки осіб, які беруть участь у справі. Так відповідно особи які беруть участі у справі мають право наводити докази, подавати клопотання, усні й письмові пояснення (заперечення), а оскільки відповідач не повідомив позивача про розгляд справи, то такими діями позбавив його можливості надати пояснення та висловити свою правову позицію з питань не зупинення рішення відповідача № 17-рк у звязку з порушенням судом справи про визнання недійсним даного рішення. Позивач вказує, що прийняте відповідачем рішення підлягає визнанню недійсним, оскільки воно прийнято при неповному зясуванні фактичних обставин та недоведеності обставин, які мають значення для справи.

На вищезазначені твердження, відповідач зазначає, що у справі № 02-05/17-2015 рішенням, прийнятим по суті є рішення № 17-рк.

Рішення № 17/1 рк приймалось наступним чином.

09.02.2016 року голові адміністративної колегії ЧОТВ АКУ було здійснено подання № 17/1-2015 по справі №02-05/17-2015 про визнання рішення таким, дія якого не зупиняється. В поданні зазначається про надходження до територіального відділення заяви третьої особи про визнання рішення 17-рк таким, дія якого не зупиняється у звязку з порушенням господарським судом провадження у справі про визнання його недійсним.

В своїй заяві № 72 від 02.02.2016 року, третя особа, при зверненні до відповідача вказувала на зловживання зі сторони позивача, невиконання приписів контролюючих органів та норм законодавства що виражається у продовженні не допущенні працівниками позивача працівників третіх особи до приміщень ПАТ „Чернігівобленерго, кореспонденція яку надсилає третя особа позивачу або не приймається взагалі, або приймається невчасно, що суперечить нормам чинного законодавства.

У звязку із вказаними обставинами третя особа в своїй заяві просила відповідача з метою відвернення негативних та невідворотних наслідків для господарської діяльності ТОВ „ТЕК „Елком внести в найкоротший можливий строк рішення у справі № 02-05/17-2015 про те , що дія рішення 17-рк у справі № 02-05/17-2015 не зупиняється у звязку з порушенням господарським судом провадження у справі про визнання його недійсним чи переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Жодних додатків до заяви третьою особою додано не було.

На підставі обставин наведених в заяві, з метою відвернення негативних та не поправних наслідків для субєкта господарювання ТОВ «ТЕК «Елком» , відповідно статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», рішенням відповідача 17/1-рк визнано рішення 17-рк таким, дія якого не зупиняється у звязку з порушенням господарським судом Чернігівської області провадження у справі № 927/20/16 про визнання його недійсним та скасування та переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Приписами частини 3 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції»( в редакції станом на 10.02.2016 року - момент прийняття оспорюваного рішення) визначено, що з метою захисту суспільних інтересів чи відвернення негативних або непоправних наслідків для суб'єктів господарювання органи Антимонопольного комітету України приймають рішення про визнання рішення, прийнятого відповідно до частини першої цієї статті, частини першої статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", таким, дія якого не зупиняється у зв'язку з: порушенням господарським судом провадження у справі про визнання його недійсним; переглядом відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Таким чином, винесення органом АМКУ такого рішення здійснюється в межах вже розглянутої справи. Як вбачається з матеріалів справи, рішення відповідача від 10.02.2016 року , що оспорюється позивачем , винесено саме в межах справи №02-05/17-2015.

Інших вимог щодо порядку , процедури, строків або інших вимог про повно важність, правомірність, процедуру прийняття рішення органами АМКУ , за правилами ч.3 ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» , законодавство не містить.

А тому, суд вважає , що при розгляді справи, дослідженні правомірності вимог позивача в частині визнання недійсним рішення відповідача від 10.02.2016 року та обґрунтованості заперечень відповідача та третьої особи, слід застосовувати процесуальні регламенти та загальні вимоги щодо прийняття рішень органами АМКУ, закріпленими в Законі України «Про Антимонопольний комітет України», Законі України «Про захист економічної конкуренції», Тимчасових Правилах розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Основні принципи діяльності Антимонопольного комітету України визначені у ст. 4 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», а саме: законність; гласність; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів. Статтею 23 цього ж Закону визначені процесуальні засади діяльності Антимонопольного комітету України :діяльність щодо виявлення, запобігання та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, проводиться Антимонопольним комітетом України, його органами та посадовими особами з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України про захист економічної конкуренції. Порядок розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції повинен забезпечувати дотримання прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і держави.

Процесуальні засади розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції визначені Тимчасовими Правилами, затвердженими розпорядженням АМКУ №5 19.04.1194 року , зареєстрованими в МЮ України 6.05.1994 року за №90/299. При цьому, при розгляді цієї справи, судом застосовується редакція Правил станом на 23.04.2012 року.

Правилами у п.1 визначено, що розгляд справ здійснюється на засадах рівності сторін перед законом та органами Антимонопольного комітету України. Пунктом 32 визначено, що у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення.

Таким чином, рішення має містити мотиви його прийняття, обставини, докази та посилання на законодавство, яким орган АМКУ керувався при прийнятті такого рішення.

З тексту оспорюваного рішення відповідача у справі №02-05/17-2015 від 10.02.2016 року вбачається, що мотивами та обставинами прийняття рішення є наявність рішення від 26.11.2015 року за №17-р/к у справі № №02-05/17-2015, факт направлення рішення позивачу 04.12.2015 року, терміни виконання п.п.3,4 рішення, приписи ст.ст.56,60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», Ухвала господарського суду Чернігівської області від 06.01.2016 року про порушення у справі 927/20/2016 за позовом ПАТ «Чернігівобленерго» до відділення АМКУ про визнання недійсним рішення ТВ №17-р/к та нарахування пені, заява третьої особи від 03.02.2016 року про визнання рішення таким дія якого не зупиняється, описується мотивування ТОВ «Елком» подання такої заяви, висновок відділення АМКУ з посиланням на законодавство та резолютивна частина рішення.

-В судовому засіданні.06.10.2016 року , судом здійснено огляд справи відповідача №02-05/17-2015.

Так, згідно порядку формування справи, судом було встановлено наступна послідовність документів у справі : заява третьої особи від 02.02.2016 року, оспорюване в справі рішення від 10.02.2016 року, доказ його направлення позивачу.

Відповідачем надано до матеріалів цієї справи копію подання №17/1-2015 від 09.02.2016 року та копію протоколу засідання адміністративної колегії № 16 від 10.02.2015 року, які не містились в матеріалах справи відповідача №02-05/17-2015.

Згідно з протоколом засідання адміністративної колегії № 16 від 10.02.2015 року, на якому були присутні лише члени колегії та секретар колегії , шляхом голосування було прийнято рішення про визнання рішення № 17-рк від 26.11.205 р таким, дія якого не зупиняється у звязку з порушенням господарським судом провадження у справі про визнання його недійсним (рішення 17/1-рк), при цьому дослідження доказів в процесі прийняття такого рішення членами адміністративної колегії не здійснювалось, оскільки фіксація такого факту відсутня по тексту протоколу.

Так, рішення № 17/1-рк, як вважає відповідач, прийняте не за результатами розгляду справи № 02-05/17-2015 і воно не є рішенням, прийнятим на підставі частини 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а постановлено відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону, тому представники третьої особи та позивача на засідання адміністративної колегії по прийняттю рішення №17/1-рк не запрошувались.

Відповідач зазначає, що пункти 16,32 Правил, на які вказує позивач як на порушені, стосуються порядку прийняття рішення на підставі ч. 1 ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції». При цьому, рішення № 17/1-рк не є рішенням про визнання вчинення порушення позивачем, воно є прийнятим відповідно до вимог чинного законодавства, а тому відповідач вважає що відсутні підстави визначені законодавством для визнання недійсним та скасування рішення 17/1 рк.

При цьому, з метою дотримання встановлених Законом прав заявника (третьої особи) та позивача їм було направлено копії рішення № 17/1-рк листами.

Крім того, відповідач не погоджується з твердженням позивача про те, що факт оскарження рішення № 17-рк до суду (справа № 927/20/16) беззаперечно зупиняє дію такого рішення та вважає , що рішення № 17/1-рк про не зупинення дії рішення № 17-рк було винесено в межах повноважень та у відповідності до чинного законодавства.

Так, при порушенні провадження у справі № 927/20/16 ПАТ „Чернігівобленерго було відмовлено в задоволенні клопотання Товариства про зупинення виконання рішення № 17 рк та нарахування по ньому пені.

Відповідач наголошує, що рішення № 17/1-рк могло прийматись як перед поданням відповідної заяви до господарського суду, так і після подання такої заяви, якщо господарським судом не зупинено дію рішення органу Антимонопольного комітету України, що оскаржується.

Третя особа висловила свою позицію по поданому спору подавши відзив на позов, в якому зазначив, що зважаючи на невиконання позивачем п.3 рішення відповідача від 26.11.2015 р № 17-рк по справі № 02-05/17-2015 та оскарження даного рішення до суду для ТОВ „ТЕК „Елком виникла ситуація виникнення негативних наслідків у вигляді подальшого ухилення та зволікання позивача в отриманні від третьої особи документів та, як наслідок, усунення третьої особи з ринку постачання електричної енергії споживачам Чернігівської області.

Згідно матеріалів справи, третя особа отримала від НКРЕКП лист від 01.09.2016 р. в якому повідомило третю особу про те , що в період з 01.07.2016 р по 18.07.2016 р. була проведена планова перевірка дотримання ПАТ «Чернігівобленерго», зокрема Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевим (локальним) електромережам і Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом за період діяльності ПАТ «Чернігівобленерго» з 01.01.2015 р по 31.03.2016 р. Комісією з перевірки НКРЕКП були встановлені порушення зокрема пп. 3.5.1 п. 3.5 Ліцензійних умов з передачі енергії щодо обовязку ліцензіата діяти згідно із законодавством України та іншими нормативними документами, а саме Порядком доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих локальних електричних мереж, п. 12 якого встановлено, що електропередавальна організація зобовязана забезпечити доступ до свого структурного підрозділу, що здійснює реєстрацію вхідної кореспонденції, постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом для подачі та реєстрації повідомлень та довідок.

За наслідками проведення вказаної перевірки НКРЕКН прийняло постанову від 21.07.2016 року № 1297 «Про накладення штрафу на ПАТ «Чернігівобленерго», якою НКРЕКП зобовязало ПАТ «Чернігіволенерго» у термін до 01.09.2016 року провести дії по відношенню до ТОВ «ТЕК «Елком» у відповідність до вимог чинного законодавства України, шляхом розгляду та погодження ТОВ «ТЕК «Елком» всіх документів, необхідних для закупівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України, шляхом прийняття їх на реєстрацію, негайного розгляду та подальшого погодження.

В свою чергу третя особа неодноразово зверталась до позивача з проханням надати інформацію про структурний підрозділ, відповідальний за прийом кореспонденції (копії листів наявні в матеріалах справи). В свою чергу, позивач надавав третій особі загальну інформацію, яку третя особа вважає не відповідною запитуваній.

03.10.2016 року НКРЕКП було проведено позапланову перевірку ПАТ «Чернігівобленерго» щодо виконання вимог постанови НКРЕКН від 21.07.2016 року № 1297. В акті позапланової перевірки від 03.10.2016 р. № 165 встановлено порушення ПАТ «Чернігівобленерго».

Третя особа вважає, що зазначені порушення підтверджують невиконання позивачем п. 3 рішення №17-рк і реальної можливості виникнення негативних та невідворотних наслідків для ТОВ «ТЕК» «Елком».

Саме з метою відвернення негативних наслідків третя особа звернулась до відповідача з заявою про визнання рішення № 17-рк таким, дія якого не зупиняється.

Крім того, третя особа зазначає, що в листах № 407 від 11.12.2015 р., № 20 від 13.01.2016 р., № 74,1 від 03.02.2016 р. з додатками, що адресовані Чернігівському обласному територіальному відділенню АКУ, повідомляло про зловживання позивачем своїм монопольним становищем у вигляді неправомірного зволікання у своєчасному отриманні від третьої особи повідомлень та відмові у погоджені повідомлень на грудень 2015 р, січень-лютий 2016 р. На думку третьої особи зазначені документи свідчили про факт подальшого не допуску третьої особи на ринок постачання електроенергії споживачам Чернігівської області на протязі грудня 2015 року, січня лютого 2016 р, що створило для третьої особи негативні та непоправні наслідки у вигляді неможливості здійснення діяльності з постачання електричної енергії споживачам Чернігівської області.

Третя особа в поясненнях по справі зазначає, що фактично негативні наслідки від невиконання позивачем вимог законодавства про вжиттю заходів щодо забезпечення доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом для подачі та реєстрації вхідної кореспонденції до свого структурного підрозділу були досліджені та встановлені відповідачем під час розгляду справи № 02-05/17-2015 і викладені у рішенні № 17-рк від 26.11.2015 р.

Таким чином третя особа вважає, що відповідачу було достатньо доказів для винесення рішення № 17/1-рк про не зупинення дії рішення 17 рк з метою відвернення негативних та непоправних наслідків для субєкта господарювання (третьої особи).

Третя особа вважає прийняте рішення відповідача за № 17/1-рк, в результаті розгляду поданої ними заяви, таким, що чітко відповідає вимогам ч. 3 ст. 49 Закону України «Про захист економічної конкуренції» і спрямоване на зобовязання позивача виконати вимоги п. 12 Порядку доступу постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом до місцевих (локальних) мереж.

Суд в межах розгляду цієї справи дослідив рішення винесені при розгляді справи № 927/20/2016. Справа була порушена за позовом ПАТ „Чернігівобленерго до Чернігівського обласного ТВ АКУ про визнання не дійсним та скасування рішення від 26.11.2015 року № 17-рк по справі № 02-05/17-2015, як такого, що суперечить чинному законодавству.

Так, позивач оскаржив в повному обсязі, в тому числі і п. 3 рішення відповідача № 17-рк від 26.11.2015 р. Позовна заява з додатками направлялась відповідачу, крім того, 29.03.2016 року своїм листом № 28/1426 позивач додатково повідомив відповідача про оскарження вищевказаного рішення до суду.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 04.03.2016 року позов було задоволено частково, вирішено:

1. Визнати частково недійсним п.2 рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України від 26.11.2015 р. №17-рк по справі №02-05/17-2015 в частині визнання дій Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» щодо зволікання з отриманням від ТОВ «ТЕК «ЕЛКОМ» повідомлення на заявлений обсяг купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії України на грудень 2015 року та додатків до них порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, пунктом 7 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку передачі (розподілу) електричної енергії власними місцевими локальними електромережами шляхом створення перешкод доступу на ринок постачання електричної енергії продавця (постачальника) електричної енергії (ТОВ «ТЕК «ЕЛКОМ»).

2. Визнати недійсним повністю п.4 рішення адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України від 26.11.2015 р. №17-рк по справі №02-05/17-2015 про накладення на Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» штрафу у розмірі 68 000 грн.

3. Стягнути з Чернігівського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України, м. Чернігів, пр-т Миру,49 а, код 21404813, на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», вул. Горького, 40, м. Чернігів, код 22815333, 609 грн. судового збору.

Рішення першої інстанції, згідно ухвали Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2016 року, яка наявна в матеріалах справи, було оскаржено ПАТ „Чернігівобленерго до апеляційної інстанції.

У звязку з оскарженням рішення суду першої інстанції від 04.03.2016 року до другої інстанції, відповідач своїм розпорядженням зупинив розгляд справи № 02-05/17-2016, яка була порушена оскаржуваним позивачем розпорядженням від 03.03.2016 року.

07 квітня 2016 року відповідач поновив розгляд справи № 02-05/17-2016.

Про прийняття вищезазначених розпоряджень відповідач повідомив позивача листами №02-01 від 01.04.2016 р. та № 02-01/1002 від 08.04.2016 р.

Постановами апеляційної та касаційної інстанції залишено без змін рішення господарського суду Чернігівської області від 04.03.2016 року.

Після набрання рішення господарського суду від 04.03.2016 законної сили позивач листом № 28/3083 від 04.07.2016 року повідомляв відповідача про те, що доступ постачальників електричної енергії за нерегульованим тарифом для подачі та реєстрації вхідної кореспонденції до структурного підрозділу, який здійснює реєстрацію вхідної кореспонденції є вільним та необмеженим.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обґрунтування поданої третьою особою заяви від 03.02.2016 року з зазначенням в ній того, що ПАТ «Чернігівобленерго» подало позовну заяву (по справі 927/20/16) з метою затягування виконання приписів рішення №17-рк від 26.11.2015 року є неправомірним та ґрунтується на припущеннях, оскільки використання ПАТ «Чернігівобленерго» права на оскарження рішення відповідача є конституційним правом на судовий захист . Окрім того, обґрунтування поданої третьою особою заяви твердженнями про продовженням ПАТ «Чернігівобленерго» зловживаннями монопольним становищем на ринку та порушенням прав не було підтверджено заявником доказами.

В той же час, відповідачем при прийнятті рішення від 10.02.2016 року не було досліджено жодного доказу та не дана оцінка тези третьої особи щодо «затягуванням виконання».

При цьому суд наголошує, належні докази існування негативних або непоправних наслідків повязаних з невиконанням Рішення №17-рк мали існувати саме на момент прийняття Рішення №17/1-рк 10.02.2016 року.

До такого висновку суд приходить в звязку з тим, що докази надані ТОВ «Елком» в якості підтвердження обізнаності органу АМКУ про продовження зловживанням монопольним становищем позивачем ( а саме : листи з додатками №407 щодо початку розслідування, №20 як доповнення до листа №407, № 74.1 про долучення матеріалів до відкритої відповідачем справи №02-05/02-2016) не подавались ним в межах справи відповідача №02-05/17-2015, а подавались третьою особою з інших питань відповідачу та по іншим справам, які розглядаються відповідачем й рішення по яким не прийняті.

А тому, суд вважає, що надані третьою особою відповідачу в межах інших справ по яким не прийнято Рішення та до матеріалів цієї справи докази, не свідчать про наявність таких доказів у справі №02-05/17-2015.

Окрім того, Постанови НКРЕ та проведені перевірки, прийняті та проведені після прийняття 10.02.2016 року оспорюваного рішення, не можуть впливати на здійснення оцінки судом правомірності прийняття відповідачем рішення №17/1-рк , оскільки на дату його прийняття не існували.

Надані третьою особою докази як то листування з позивачем, споживачами не підтверджують факт дослідження та використання їх відповідачем при прийнятті рішення №17/1-рк від 10.02.2016 року, а тому судом до уваги не приймаються.

При цьому, здійснювати оцінку обставин впливу не зупинення дії рішення, перебираючи при цьому функції органу АМКУ суд не має права.

А тому, відсутність вчинення відповідачем дій по оцінці доказів, відсутність фіксації по тексту рішення посилань на докази , з огляду на зазначення про мету прийняття такого рішення - як відвернення негативних та непоправних наслідків для субєкта господарювання (ТОВ «Елком»), суд вважає грубим порушенням приписів п.32 Правил та принципів діяльності органу АМКУ.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач при прийнятті рішення 10.02.2016 року визначив перевагу позиції ТОВ «Елком» не дослідивши докази які б підтверджували негативні та непоправні наслідки для заявника та не врахувавши можливу позицію ПАТ «Чернігівобленерго» в разі витребування від нього доказів та отримання пояснень щодо фактів виконання ним Рішення №17-рк від 26.11.2015 року. .

Позивач також наголошує на тому, що рішення № 17/1 рк визнано таким, що не зупиняє дію рішення № 17-рк в повному обсязі. При цьому, рішенням господарського суду Чернігівської області від 04.03.2016 року, яке набрало законної сили, частково скасувало рішення № 17-рк, а отже, позивач вважає , що правових підстав для визнання його таким, дія якого зупиняється не має.

Як зазначалось вище, Рішенням №17/1-рк від 10.02.2016 року було не зупинено дію рішення №17-рк від 26.11.2015 року в цілому.

В звязку з цим суд вважає необґрунтованим жодним доказом, прийняття Рішення №17/1-рк в частині не зупинення виконання Рішення №17-рк, а саме пункту 4 щодо застосування до позивача штрафу в розмірі 68 000 грн., оскільки відсутнє по тексту оспорюваного рішення обґрунтування невідворотності та негативного впливу, в тому числі на субєкт господарювання ТОВ «Елком».

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» від 26.12.2011 року № 15 вказано: «… Порядок прийняття рішення органом Антимонопольного комітету України вважається порушеним, якщо таке рішення підписано не уповноваженою на це особою.

Що ж до недодержання органом Антимонопольного комітету України інших процедурних правил у розгляді справ про порушення конкурентного законодавства або при проведенні ним перевірки додержання суб'єктом господарювання конкурентного законодавства, то воно може мати наслідком визнання господарським судом відповідного рішення такого органу недійсним лише у випадках, коли відповідне порушення унеможливило або істотно ускладнило з'ясування фактичних обставин, що мають значення для прийняття органом Антимонопольного комітету України правильного рішення у справі, наприклад, порушено право особи, яка бере участь у справі, на подання доказів, клопотань, усних і письмових пояснень (заперечень), пропозицій щодо питань, які виносяться на експертизу, тощо.

Якщо порушення органом Антимонопольного комітету України процедурних правил у розгляді справи про порушення конкурентного законодавства не призвело до прийняття неправильного рішення по суті розглянутої ним справи, то у господарського суду з урахуванням положень частини другої статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" немає підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним…»

За таких обставин, наведені висновки суду свідчать, що відповідач при прийнятті 10.02.2016 року рішення №17/1-рк не встановив доказами негативний вплив не зупинення дії рішення для третьої особи , не довів таких обставин по тексту оспорюваного рішення, й таке порушення призвело до неможливості встановлення дійсного впливу не зупинення дії рішення на негативний вплив для третьої особи, фактичне зобовязання позивача до оплати штрафу під час використання ним права на судовий захист без встановлення в рішенні фактів негативного впливу на незупинення дії рішення на права третьої особи.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, відповідно до ст. 4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Отже, правовий аналіз норм процесуального законодавства свідчить про те, що законодавчо визначено обовязок доказування обох сторін. Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Заяв та клопотань позивач та відповідач щодо необхідності дослідження додаткових доказів та їх витребування сторонами не заявлялось.

Інші докази у цій справі та позиції сторін, третьої особи не спростовують вищевикладені висновки суду, а тому судом до уваги не приймаються.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону України Про захист економічної конкуренції підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням всього вищенаведеного, суд приходить до висновку, про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 40-41 ГК України, 14, 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України, ст. ст. 13, 19, 50, 59, 60 Законом України Про захист економічної конкуренції, та Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, ст.ст. 1, 4-2, 22, 27, 33, 38, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 17/1-рк від 10.02.2016 року у справі № 02-05/17-2015.

2. В частині визнання недійсним Розпорядження Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 17-2016/1-рп/к від 03 березня 2016 року у справі № 02-05/17-2016 відмовити.

3. Стягнути з Чернігівського обласного територіального відділення антимонопольного комітету України ( 14000, м. Чернігів, пр-т Миру, 49-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» ( 14000, м. Чернігів, вул. Горького, 40, ) судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31 жовтня 2016 року

Суддя І.А.Фетисова