РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016Справа №910/17918/16

За позовомПублічного акціонерного товариства «Кредобанк»
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 18898 грн. 38 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Монташевич К.В. - представник за довіреністю № 8812 від 29.08.2016;

відповідач: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.09.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» з вимогами до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 18898 грн. 38 коп., з яких 17824 грн. 00 коп. основного боргу, 9 грн. 74 коп. комісії за управління кредитом та 1064 грн. 64 коп. пені.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 не у повному обсязі повернув позивачу кредит, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 17824 грн. 00 коп., та не у повному обсязі сплатив комісію за управління (адміністрування) кредитом, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 9 грн. 74 коп. Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з повернення кредиту, сплати процентів та комісії, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 1064 грн. 64 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2016 порушено провадження у справі № 910/17918/16 та справу призначено до розгляду на 18.10.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2016, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 01.11.2016.

01.11.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення по справі, в яких позивач зазначив, що комісія за адміністрування кредиту у розмірі 9 грн. 74 коп. була нарахована від суми платежу на суму 19475 грн. 00 коп., здійсненого відповідачем (за рахунок овердрафту) 27.10.2015. Також, позивач зазначив, що за користування відповідачем кредитом йому було нараховано проценти у загальному розмірі 904 грн. 39 коп., з яких відповідачем було сплачено 19.02.2016 грошові кошти у розмірі 874 грн. 75 коп., у зв'язку з чим заборгованість відповідача зі сплати процентів за користування кредитом становила 29 грн. 64 коп. та була повністю погашена відповідачем 03.08.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 01.11.2016 подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи, надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 01.11.2016 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується довідкою відділення поштового зв'язку про повернення поштового відправлення у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання та поштовим конвертом, в якому поштове відправлення було надіслано відповідачу.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, беручи до уваги відсутність клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в матеріалах справи доказами.

У судовому засіданні 01.11.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

25.12.2014 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник) укладено Договір № 256 про надання овердрафту, відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 максимальний ліміт заборгованості по овердрафту (максимальна сума, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) становить 20000 грн. 00 коп. (встановлюється на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2).

Згідно з п. 2.4 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 дата остаточного повернення овердрафту - 24.12.2015.

Згідно з п. 2.9 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточний рахунок).

Відповідно до п. 4.1 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 позичальник зобов'язаний повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Відповідно до п. 4.6 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 погашення заборгованості за цим договором здійснюється у наступній черговості: сума перевищення діючого ліміту заборгованості по овердрафту; прострочені платежі по сплаті комісій за користування овердрафтом; прострочені платежі по сплаті процентів за користування овердрафтом; строкові платежі по сплаті нарахованих комісій за користування овердрафтом, термін сплати яких наступає в поточному місяці; строкові платежі по сплаті нарахованих процентів за користування овердрафтом, термін сплати яких наступив в момент надходження коштів; проценти за користування овердрафтом, термін сплати яких наступає в поточному місяці; пеня, штраф та інші види неустойки по овердрафту; строкові платежі по поверненню овердрафту (основного боргу). Сторони не вправі самостійно змінювати встановлену черговість погашення заборгованості. У випадку надходження від позичальника коштів з призначенням платежу, яке порушує встановлений вище порядок погашення, банк проводить погашення заборгованості позичальника відповідно до положень цього пункту незалежно від вказаного позичальником призначення платежу.

Відповідно до п. 10.1 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 він набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1069 Цивільного кодексу України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір плати за використання клієнтом коштів банку, яке не встановлене договором, не може перевищувати подвійну облікову ставку Національного банку України.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої обов'язки за Договором № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 та надав відповідачу кредит у розмірі 19704 грн. 36 коп., що підтверджується долученими позивачем до позовної заяви банківськими виписками з рахунку позивача та відображено у розрахунку заборгованості, який долучено позивачем до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.4 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 дата остаточного повернення овердрафту - 24.12.2015.

Таким чином, відповідач повинен був повернути позивачу кредит у строк до 24.12.2015 (включно).

Судом встановлено, що відповідач не у повному обсязі повернув наданий позивачем кредит, сплативши 03.08.2016 грошові кошти у розмірі 1880 грн. 36 коп., що підтверджується банківськими виписками з рахунку відповідача та відображено у долученому позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості, у зв'язку з чим у відповідача станом на 29.06.2016 виникла заборгованість за Договором № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 у сумі 17824 грн. 00 коп.

Доказів сплати грошових коштів у розмірі 17824 грн. 00 коп. (суми заборгованості за кредитом) станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за Договором № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 у сумі 17824 грн. 00 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суми основного боргу у розмірі 17824 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача комісію за адміністрування кредиту у розмірі 9 грн. 74 коп.

Відповідно до п. 2.3.1 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 комісія за управління кредитом (овердрафтом) становить 0,05%, яка нараховується від суми платежів, здійснених за рахунок овердрафту протягом одного операційного дня і сплачується при поступленні коштів на поточний рахунок позичальника, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який вона нарахована.

Відповідно до п. 3.3 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 позичальник сплачує проценти/комісії при поступленні коштів на його поточний рахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти/комісії.

01.11.2016 через канцелярію суду позивачем долучено до матеріалів справи письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що комісія за адміністрування (управління) кредитом у сумі 9 грн. 74 коп. була нарахована від суми кредиту, отриманої відповідачем 27.10.2015 на суму 19475 грн. 00 коп. (відповідно до банківської виписки, долученої позивачем до позовної заяви).

Враховуючи, що банківською випискою з рахунку відповідача підтверджується факт отримання ним 27.10.2015 кредиту (овердрафту) у розмірі 19475 грн. 00 коп., беручи до уваги встановлений у п. 3.3 договору розмір комісії, яка нараховується банком за надання кредиту, суд дійшов висновку в обґрунтованості розрахунку, здійсненого позивачем.

Таким чином, враховуючи строк сплати відповідачем комісії (не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані комісії, відповідно до п.п. 2.3.1, 3.3 договору), суд дійшов висновку, що відповідач повинен був сплатити позивачу грошові кошти у розмірі 9 грн. 74 коп. (комісію за управління кредитом) у строк до 30.10.2015 (включно).

Судом встановлено, що відповідач не сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 9 грн. 74 коп. (комісію за управління кредитом), зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати позивачу грошових коштів у розмірі 9 грн. 74 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 комісії за управління кредитом у розмірі 9 грн. 74 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 1064 грн. 64 коп., а саме: 1062 грн. 86 коп. пені за прострочення повернення кредиту, нараховану за період з 16.03.2016 по 15.09.2016; 1 грн. 24 коп. пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, нарахованої за період з 16.03.2016 по 02.08.2016; 0 грн. 54 коп. пені за прострочення сплати комісії за адміністрування (управління) кредитом, нарахованої за період з 16.03.2016 по 15.09.2016.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.1 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) банк має право стягнути з позичальника пеню у розмірі, визначеному у п. 2.6 цього договору.

Відповідно до п. 2.6 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором становить 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

У п. 2.5 постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14 зазначено, що щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі ст. 252 Цивільного кодексу України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що умова пункту 2.6 Договору № 256 про надання овердрафту від 25.12.2014 про нарахування пені за весь час прострочки не встановлює іншого строку нарахування пені, ніж той, що передбачений у ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку в його необґрунтованості, оскільки умова договору про нарахування пені за кожен день прострочки за весь час прострочки не встановлює іншого періоду нарахування пені, ніж той, що визначений у ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України (протягом шести місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано).

Таким чином, оскільки відповідач повинен був повернути кредит у строк до 24.12.2015 (включно), обґрунтованим для нарахування пені за прострочення виконання відповідачем обов'язку з повернення кредиту є період з 25.12.2015 по 25.06.2016.

Таким чином, суд здійснив власний розрахунок пені за прострочення повернення відповідачем кредиту в межах заявленого позивачем періоду нарахування - з 16.03.2016 по 25.06.2016 (19704 грн. 36 коп. * 0,03% * 107 днів = 632 грн. 51 коп.).

Таким чином, обґрунтованим розміром пені, яка підлягає стягненню з відповідача за прострочення повернення кредиту, є 632 грн. 51 коп.

Крім того, оскільки як встановлено судом, відповідач повинен був сплатити позивачу комісію за адміністрування (управління) кредиту у строк до 30.10.2015 (включно), обґрунтованим для нарахування пені за прострочення сплати комісії є період з 31.10.2015 по 31.04.2016.

Таким чином, суд здійснив власний розрахунок пені за прострочення сплати комісії в межах заявленого позивачем періоду нарахування - з 16.03.2016 по 31.04.2016 (9 грн. 74 коп. * 0,03% * 47 днів = 0 грн. 14 коп.).

Таким чином, обґрунтованим розміром пені, яка підлягає стягненню з відповідача за прострочення сплати комісії за адміністрування (управління) кредиту, є 0 грн. 14 коп.

Крім того, як вбачається з розрахунку пені, долученого позивачем до позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення з відповідачу 1 грн. 24 коп. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, нараховану за період з 16.03.2016 по 02.08.2016 на суму 29 грн. 64 коп. (сума несплачених процентів).

01.11.2016 через канцелярію суду позивачем долучено до матеріалів справи письмові пояснення, в яких зазначив, що за користування відповідачем кредитом йому було нараховано проценти у загальному розмірі 904 грн. 39 коп., з яких відповідачем було сплачено 19.02.2016 грошові кошти у розмірі 874 грн. 75 коп., у зв'язку з чим заборгованість відповідача зі сплати процентів за користування кредитом становила 29 грн. 64 коп. та була повністю погашена відповідачем 03.08.2016, що підтверджується банківською випискою з рахунку відповідача, долученому до позовної заяви.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку в його обґрунтованості у сумі 1 грн. 24 коп.

Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 пені у розмірі 1064 грн. 64 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 633 грн. 89 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст. 82, ст. 82-1, ст. 84, ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02091, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, Львівська обл., м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78; ідентифікаційний код: 09807862) заборгованість по кредиту у розмірі 17824 (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять чотири) грн. 00 коп., заборгованість зі сплати комісії за управління кредитом у розмірі 9 (дев'ять) грн. 74, пеню у розмірі 633 (шістсот тридцять три) грн. 89 коп. та судовий збір у розмірі 1346 (одна тисяча триста сорок шість) грн. 60 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 07.11.2016

Суддя І.М. Отрош