ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р. Справа № 5010/1152/2012-22/56

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного

товариства ОСОБА_2 Аваль,

№ 140-В-2-00/16-456 від 27.09.2016р.

(вх. № апеляційного суду 01-05/4905/16 від 18.10.2016р.)

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р.

про визнання наказу Господарського суду Івано-Франківської області

№1110 від 05.11.2012 року таким, що не підлягає виконанню

у справі № 5010/1152/2012-22/56 (суддя Деделюк Б.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль в особі

Івано-Франківської обласної дирекції, м. Івано-Франківськ

до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Карпати постач,

с. Смодна Косівського району Івано-Франківської області

про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24950,92 дол. США

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4 представник згідно довіреності № 423/16 від 08.07.2016р.

від відповідача: ОСОБА_5 представник згідно довіреності б/н від 16.02.2016р.

від Відділу ДВС: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 17.03.2016р. у справі №5010/1152/2012-22/56 задоволено заяву ТОВ "Карпати-постач" та визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 05.11.2012р. № 1110 (т. 1 а.с. 171-172).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 17.03.2016р. у справі №5010/1152/2012-22/56 залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" без задоволення (т. 2 а.с. 37-40).

Постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2016р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" задоволено частково. Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 17.03.2016р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. у справі № 5010/1152/2012-22/56 скасовано. Справу № 5010/1152/2012-22/56 направлено на новий розгляд до господарського суду Івано-Франківської області (т. 2 а.с. 64-69).

В постанові Вищого господарського суду України від 20.07.2016р. у даній справі вказано, що судами попередніх інстанцій не встановлено виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2012р. у справі №5010/1152/2012-22/56.

При цьому, Вищий господарський суд України зазначив, що судами не дано належної оцінки, зокрема, листу ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" від 08.06.2015р. № 140-13-2-00/16-224, яким давалась відповідь ВДВС Косівського РУЮ щодо питань при виконанні наказу від 05.11.2012р. № 1110 та в якому зазначено, що станом на 08.05.2015р. заборгованість за кредитним договором №014/14-10/422 G 010/14-20/507 становить 2855,05 дол. США, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту 1706,28дол. США, заборгованість по відсотках 551,13 дол. США, пеня 597,64 дол. США.

Також, Вищий господарський суд України звернув увагу на те, що суди не зясували, чи входить сума заборгованості, визначена позивачем (1706,28 дол. США) до суми, яка була предметом розгляду у даній справі (23598,21 дол. США). Також це стосується сум заборгованості по відсотках (в рішенні від 16.10.2012 570,37 дол. США) та пені (в рішенні від 16.10.2012 782,34 дол. США).

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р. у справі №5010/1152/2012-22/56 задоволено заяву ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карпати-постач" від 02.03.2016р. про визнання наказу господарського суду Івано-Франківської області № 1110 від 05.11.2012р. таким, що не підлягає виконанню. Визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Івано-Франківської області № 1110 від 05.11.2012р.

Ухвала суду мотивована положеннями ст. 117 ГПК України та тим, що ТзОВ "Карпати-постач" сплачено заборгованість за кредитним договором № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р. в повному обсязі.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що рішенням Косівського районного суду від 24.11.2015р. встановлено відсутність заборгованості кредитним договором № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р., а також припинилось зобов'язання ТзОВ "Карпати-постач" за договором іпотеки від 25.04.2006р.

Позивач Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 Аваль, не погодившись з винесеною ухвалою, подало апеляційну скаргу № 140-В-2-00/16-456 від 27.09.2016р. (вх. № апеляційного суду 01-05/4905/16 від 18.10.2016р.), в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р. у справі № 5010/1152/2012-22/56 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ТзОВ «Карпати-Постач» про визнання наказу № 1110, виданого господарським судом Івано-Франківської області, таким, що не підлягає виконанню.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що заборгованість за Кредитним договором № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р., за яким проводиться стягнення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (згідно наказу № 1110, виданого 05.11.2012р. господарським судом Івано-Франківської області) не погашена.

Разом з тим, скаржник звертає увагу на те, що боргові зобовязання за Кредитним договором № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р. не виконані боржником в повному обсязі, кредитний договір не розірвано в судовому порядку, а тому, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 Аваль, як кредитор вправі на задоволення своїх вимог, зокрема, звернення стягнення на предмет іпотеки, який був переданий ТзОВ «Карпати-Постач» в забезпечення виконання ОСОБА_6 своїх кредитних зобовязань за Кредитним договором № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р.

Скаржник також зазначає, що господарським судом Івано-Франківської області не враховано, що заборгованість за наказом від 05.12.2012р. боржником не погашена, а погашено лише заборгованість за виконавчим листом від 11.08.2014р. При цьому, апелянт вважає, що боржник здійснював погашення заборгованості за період, що не охоплений ні рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 16.11.2012р., ні рішенням Косівського районного суду від 28.02.2014р., в порядку черговості зарахування коштів, визначеної та погодженої сторонами умови кредитного договору, а саме в першу чергу, за нарахованими відсотками за період з 2012р. по 2014р.

Поряд з цим, на думку апелянта, боржником на виконання рішення Косівського районного суду сплачено 4 291,59 дол. США (що вбачаться з меморіальних ордерів №1 від 23.09.2014р. та № 008/244-6 від 25.09.2014р. з вказаним призначенням платежу). Внаслідок чого і було закінчено виконавче провадження по виконанню рішення Косівського районного суду. Однак, даний факт не свідчить про сплату боргу за наказом № 1110 від 05.12.2012р. в тому числі і за кредитним договором.

Таким чином, апелянт вважає, що господарський суду Івано-Франківської області порушив вимоги ст. 41-48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4-3, 32, 33, 34 ГПК України, не встановивши всі обставини, що стосуються примусового виконання наказу господарського суду, а також часткового добровільного погашення заборгованості позивальником за кредитним договором, припустився неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 4-7 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення всіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 ГПК України стосовно всебічного, повного та обєктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та виніс незаконну ухвалу, якою незаконно визнано таким, що не підлягає виконанню наказ № 1110, виданий господарським судом Івано-Франківської області про звернення стягнення на заставне майно.

Відповідач ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Карпати постач, у відзиві б/н від 17.10.2016р. (вх. № апеляційного суду 01-04/7637/16 від 21.10.2016р.) заперечує доводи апеляційної скарги та покликається на те, що боржником повністю було погашено заборгованість по Кредитному договору № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р., у звязку з чим, повністю були виконані зобовязання по іпотеці.

Відповідач вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали місцевого господарського суду, оскільки рішеннями Косівського районного суду від 28.02.2014р. та від 24.01.2015р. і ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.01.2016р. чітко доведено, що боржником свої зобовязання по Кредитному договору № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р. повністю були виконані 02.10.2014р., а отже зобовязання по договору іпотеки також були виконані та припинені. При цьому, відповідач зазначає, що вищевказані рішення судів мають приюдиційне значення для вирішення даного спору.

Разом з тим, Відповідач покликається на те, що стягнення заборгованості по Кредитному договору № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р. в сумі 2 855,05 дол. США, є надуманим, оскільки ця сума нічим не підтверджується і вже була взята до уваги при розгляді справ у Косівському районному суді та Апеляційному суду Івано-Франківської області. Поряд з цим вважає, що виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2012р., згідно якого видано наказ № 1110 від 05.11.2012р., ВДВС Косівського РУЮ не проводилось.

Таким чином, Відповідач вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р. без змін.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.10.2016р. (з врахуванням ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 25.10.2016р.) прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль, № 140-В-2-00/16-456 від 27.09.2016р. (вх. № апеляційного суду 01-05/4905/16 від 18.10.2016р.) на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016 р. у справі №5010/1152/2012-22/56 до свого провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 01.11.2016 року в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т.

24.10.2016 р. в канцелярію Львівського апеляційного господарського суду від представника Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль поступило клопотання б/н, б/д (вх. № апеляційного суду 01-04/7685/16 від 24.10.2016 р.) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 25.10.0216р. вказане клопотання представника Позивача задоволено, судове засідання, призначене на 01.11.2016р. ухвалено провести в режимі відеоконференції, проведення якої доручено господарському суду Івано-Франківської області.

В судове засідання 01.11.2016р. зявилися представники Позивача та Відповідача.

Відділ державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а.с. 123).

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача у судовому засіданні, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали місцевого господарського суду нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2012р. у справі №5010/1152/2012-22/56 задоволено позов ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" в особі Івано-Франківської ОДАТ "ОСОБА_2 Аваль" до ТОВ "Карпати-постач" про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/14-10/442 G10/14-20/507 від 04.09.2008 в сумі 24 950,92 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ становить 199 432,70 грн., а саме: заборгованості по кредиту - 23598,21 дол. США, заборгованості по відсотках - 570,37 дол. США, пені - 782,34 дол. США, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - СТОА, що знаходиться за адресою с. Смодна, вул.Незалежності (вул. Леніна), №50 Косівського району Івано-Франківської області.

В погашення заборгованості за генеральною кредитною угодою № 010/14-20/507 від 20.04.2006р. та укладеному в її межах кредитного договору № 014/14-10/442 G10/14-20/507 від 04.09.2008р. в сумі 24 950,92 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ становить 199432,70 грн., а саме заборгованість по кредиту - 23 598,21 дол. США, заборгованості по відсотках - 570,37 дол. США, пеня - 782,34 дол. США, звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором іпотеки, посвідченим 25.04.2006р. приватним нотаріусом Косівського РНО ОСОБА_7 за реєстровим № 1018, а саме: СТОА, що знаходиться за адресою: с. Смодна, вул. Незалежності (вул. Леніна), № 50 (п'ятдесят), Косівського району, Івано-Франківської області, який належить ТзОВ "Карпати-постач" на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 Косівського районного нотаріального округу 09.07.2004р. за реєстровим № 1367, зареєстрованого в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації 10.09.2004р., номер запису 388 в книзі 14 НФ, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, який видано Коломийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації 10.09.2004р. за № 4705845; визначено способом реалізації предмета іпотеки - проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 1 060 854,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карпати-постач" в користь публічного акціонерного товариства "ОСОБА_2 Аваль" в особі Івано-Франківської ОДАТ "ОСОБА_2 Аваль" 3 988,26 грн. (три тисячі дев'ятсот вісімдесят вісім гривень 26 копійок) сплаченого судового збору (т. 1 а.с. 107-109).

На виконання вказаного рішення видано наказ від 05.11.2012р. №1109 щодо стягнення з відповідача судового збору (т. 1 а.с. 111) та наказ від 05.11.2012 №1110 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки (т. 1 а.с. 110).

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Карпати-постач" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області із заявою від 02.03.2016р. (вх. № 1954/16 від 03.03.2016р.) про визнання наказу господарського суду Івано-Франківської області № 1110 від 05.11.2012р. таким, що не підлягає виконанню (т. 1 а.с. 154-156).

Заява ТзОВ "Карпати-постач" мотивована тим, що за рішенням Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2014р. стягнуто солідарно з позичальника та поручителя заборгованість, яка існувала станом на 24.02.2014р. за Кредитним договором №014/14-10/442G10/14-20/507 від 04.09.2008р., що в еквіваленті відповідно до курсу НБУ становила 54901,67 грн. Зазначає, що частину заборгованості за рішенням загального місцевого суду було сплачено позичальником відповідно до меморіального ордеру від 25.03.2014р., решта заборгованості була виплачена при здійсненні виконавчого провадження по виконавчому листу Косівського районного суду від 11.08.2014р.. Враховуючи повне виконання боржником рішення Косівського районного суду від 28.02.2014р., державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 02.10.2014р.

Також заявник посилається на рішення Косівського районного суду від 24.01.2015р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області, згідно з якою відмовлено в задоволенні позову ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" в особі Івано-Франківської ОДАТ "ОСОБА_2 Аваль" до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.09.2008р. №014/14-10/442G010/14-20/507 в сумі 2855,05 дол. США, як курсової різниці, оскільки заборгованість по даному кредитному договору погашена повністю.

Заявник вважає, що наказ № 1110, виданий на виконання рішення господарського суду про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.09.2008р. №014/14-10/442G10/14-20/507 в сумі 24 950,92 дол. США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки позичальником повністю погашено заборгованість за даним кредитним договором шляхом виконання рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2014р.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Згідно з ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Разом з тим, статтею 117 ГПК України передбачено, що наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 18 Закону України Про виконавче провадження у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Крім цього, пунктом 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012р. №9 (з наступними змінами і доповненнями) передбачено, що ч. 4 ст. 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

При цьому, наведений перелік підстав є вичерпним.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, за результатами розгляду позову ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" в особі Івано-Франківської ОДАТ "ОСОБА_2 Аваль" до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості по кредитному договору від 04.09.2008 №014/14-10/442G010/14-20/507, солідарно стягнуто з відповідачів 54901,67 грн заборгованості по зазначеному договору.

Відповідно до меморіального ордеру № 008/244-6від 25.03.2014 ОСОБА_6 сплачено на рахунок позивача 655,72дол. США (т. 1 а.с. 136).

Постановою від 22.08.2014р. було відкрито виконавче провадження ВП №44483582 за заявою стягувача про примусове виконання за виконавчим листом №347/2298/13-ц від 11.08.2014р. щодо стягнення в солідарному порядку з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором в сумі 54901,67 грн та судового збору в сумі 1069,96грн.

Відповідно до постанови від 02.10.2014р. зазначене виконавче провадження з примусового виконання рішення було закінчено у звязку з повною оплатою заборгованості відповідно до квитанцій від 10.09.2014 та меморіального ордеру від 25.03.2014.

В подальшому позичальник звертався із заявою до банку про видачу довідки щодо відсутності заборгованості за кредитним договором №014/14-10/442G010/14-20/507, але банк листом від 14.05.2015р. повідомив про наявність станом на 08.05.2015р. заборгованості в сумі 2855,05 дол. США, що стало підставою для подання відповідного позову до Косівського районного суду.

Рішенням Косівського районного суду від 24.11.2015р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 20.01.2016р., відмовлено в задоволенні позову ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" в особі Івано-Франківської ОДАТ "ОСОБА_2 Аваль" до ОСОБА_6, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором №014/14-10/442G010/14-20/507 в сумі 2855,05 дол. США, як курсової різниці. Судом відмовлено в частині позовних вимог до поручителя з тих підстав, що порука припинилась відповідно до норм законодавства. В частині позовних вимог до позичальника ОСОБА_6 судом встановлено, що заборгованість останнього по кредитному договору №014/14-10/422 G 010/14-20/507 погашена повністю. Дане рішення вступило в законну силу на підставі ст. 223 ЦПК України.

Колегія суддів зазначає, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2012р. звернуто стягнення на предмет іпотеки, який належить ТзОВ "Карпати-постач", в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/14-10/442G10/14-20/507 від 04.09.2008р. в сумі 24 950,92 дол. США станом на 17.08.2012р.

Враховуючи положення ст. 111-12 ГПК України та беручи до уваги вказівки, що містяться у постанові Вищого господарського суду України від 20.07.2016р. у даній справі, досліджуючи документальні докази у справі, судова колегія звертає увагу на те, що рішенням Косівського районного суду від 28.02.2014р. встановлено, що станом на 24.02.2014р. існує заборгованість за кредитним договором № 014/14-10/442G10/14-20/507 від 04.09.2008р. в сумі 54901,67 грн. А відповідно до рішення Косівського районного суду від 24.11.2015р. заборгованість за кредитним договором № 014/14-10/422 G 010/14-20/507 від 04.09.2008р. відсутня.

Відповідно до абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному зясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6).

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 № 8 передбачено, що за змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002, Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007 одним з основних елементів верховенства права визнано принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку встановленому цим Кодексом та Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, з огляду на викладене та спростовуючи доводи апеляційної скарги, судова колегія звертає увагу на те, що у позичальника відсутня заборгованість за кредитним договором № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р., що підтверджується рішенням Косівського районного суду від 24.11.2015р., яке набрало законної сили.

Крім цього, з огляду на викладені обставини, покликання на лист ПАТ "ОСОБА_2 Аваль" від 08.06.2015р. № 140-13-2-00/16-224, яким давалась відповідь ВДВС Косівського РУЮ щодо питань при виконанні наказу від 05.11.2012р. № 1110 та в якому зазначено, що станом на 08.05.2015р. заборгованість за кредитним договором №014/14-10/422 G 010/14-20/507 становить 2855,05 дол. США, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту 1706,28дол. США, заборгованість по відсотках 551,13 дол. США, пеня 597,64 дол. США, який складено до винесення рішення Косівського районного суду від 24.11.2015р. є безпідставними, оскільки в листі не наведено ні періоду, ні підстав нарахування даної заборгованості.

Крім цього, дана сума була предметом розгляду при вирішенні справи Косівським районним судом і визначена як курсова різниця та врахована при винесенні рішення від 24.11.2015р.

Відтак, враховуючи те, що позичальником сплачено заборгованість за кредитним договором № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р. в повному обсязі, рішенням Косівського районного суду від 24.11.2015р. встановлено відсутність заборгованості за даним кредитним договором, припинилось і зобов'язання ТзОВ "Карпати-постач" за договором іпотеки від 25.04.2006р.

Разом з тим, перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині покликання скаржника на те, що боргові зобовязання за Кредитним договором № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р. не виконані боржником в повному обсязі, кредитний договір не розірвано в судовому порядку, а тому, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 Аваль, як кредитор вправі на задоволення своїх вимог, зокрема, звернення стягнення на предмет іпотеки, який був переданий ТзОВ «Карпати-Постач» в забезпечення виконання ОСОБА_6 своїх кредитних зобовязань за Кредитним договором № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобовязання, відповідно до статті 526 ЦК України, вважається виконання, проведене відповідно до вимог законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище, на виконання рішення Косівського районного суду від 28.02.2014р. щодо стягнення заборгованості по кредитному договору № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р. та відповідно до квитанцій №N15JQ33645 від 10.09.2014р., №N15JQ33368 від 10.09.2014р., меморіального ордеру № 1 від 23.09.2014р. і меморіального ордеру № 008/244-6 від 25.03.2014р. ОСОБА_6 сплачено на рахунок позивача 6803,88 дол. США з призначенням платежу: погашення позики (т. 1 а.с. 136, 204).

Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів вважає безпідставними.

Покликання скаржника на те, що господарським судом Івано-Франківської області не враховано, що заборгованість за наказом від 05.12.2012р. боржником не погашена, а погашено лише заборгованість за виконавчим листом від 11.08.2014р. судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки погашення заборгованості вчинено по кредитному договору № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р., який і був предметом спору у справі № 5010/1152/2012-22/56 на виконання рішення у якій господарським судом Івано-Франківської області видано наказ № 1110.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наказ господарського суду Івано-Франківської області № 1110 від 05.11.2012р. слід визнати таким, що не підлягає виконанню у зв'язку з припиненням зобов'язання боржника за даним наказом шляхом сплати всієї заборгованості іншою особою - позичальником за кредитним договором № 014/14-10/422G010/14-20/507 від 04.09.2008р.

Крім того, судова колегія звертає увагу на ту обставину, що на виконання наказу господарського суду Івано-Франківської області № 1110 від 27.12.2012р. відкрито виконавче провадження ВП №35835883 (т. 1 а.с. 120).

З часу відкриття виконавчого провадження 27.12.2012р. (т. 1 а.с. 120) до моменту винесення постанови про його закінчення 18.03.2016р.(т. 2 а.с. 111), Позивач не мав претензій до органів ДВС в звязку з невиконанням наказу.

За період з 27.12.2012р. до 18.03.2016р. суттєво змінився курс долара США, чим і обумовлена відповідь Позивача у листі від 08.06.2015р. № 140-13-2-00/16-224.

Враховуючи викладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про задоволення заяви ТзОВ "Карпати-постач" та визнання таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Івано-Франківської області від 05.11.2012р. № 1110.

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Аваль, № 140-В-2-00/16-456 від 27.09.2016р. (вх. № апеляційного суду 01-05/4905/16 від 18.10.2016р.) залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 23.09.2016р. у справі №5010/1152/2012-22/56- без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 03.11.2016 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Судді Гриців В.М.

ОСОБА_1