УХВАЛА

31.10.2016№ 910/10109/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

Coveris Rigid Polska Sp z.o.o. (Коверіс Рігід Польща Сп. з.о.о.; далі - Компанія), Республіка Польща, Семяновице Шльонські,

про відвід судді господарського суду міста Києва Марченко О.В. від участі у розгляді

справи № 910/10109/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Коверіс Рігід Україна», м. Київ,

до Компанії

про визнання недійсними договорів,

за участю представників:

позивача - Яковенка В.В. (довіреність від 11.04.2016 №01/04);

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коверіс Рігід Україна» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсними договорів від 08.02.2016 №D/2/2/2016, №D/3/2/2016, №D/4/2/2016 та №D/5/2/2016 про відступлення права вимоги, укладених Товариством та Coveris Rigid Polska Sp z.o.o. (Коверіс Рігід Польща Сп. з.о.о., далі - Компанія).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2016 порушено провадження у справі.

08.06.2016 Компанія подала суду заяву про відвід судді Марченко О.В. від розгляду справи №910/10109/16, мотивовану тим, що:

- пунктами 6.1 та 6.2 оспорюваних договорів передбачено, що розбіжності чи вимоги, що виникають із цих договорів, у тому числі пов'язані з їх недійсністю, регламентуються (регулюються) нормами чинного законодавства (правом) Республіки Польща та підлягають вирішенню у загальному суді за місцем реєстрації Компанії; таким чином, даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України; проте, суддею Марченко О.В. у винесенні ухвали від 03.06.2016 про порушення провадження у справі №910/10109/16 зазначеного не враховано, чим грубо порушено вимоги чинного законодавства України, чинних міжнародно-правових договорів України;

- в провадженні господарського суду міста Києва перебувають 4 (чотири) справи за позовами Товариства до підприємств-покупців про стягнення заборгованості за договорами поставки; одна із таких справ - справа №910/6813/16 за позовом Товариства до публічного акціонерного товариства «Кременчуцький міськмолокозавод» про стягнення 100 000 грн. перебуває у провадженні судді Марченко О.В.; одночасний розгляд справи про стягнення заборгованості та справи про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги щодо стягнення цієї заборгованості одним суддею може порушити принципи заборони суміщення судового розгляду пов'язаних справ та безсторонності судді; крім того, суддею Марченко О.В. в межах розгляду справи №910/6813/16 ігнорується заява Компанії про залучення останньої до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору;

- суддею Марченко О.В. в порушення вимог закону та судової практики допущено прийняття до провадження позову з об'єднаними позовними вимогами, об'єднання яких недопустимо; прийняття суддею даного позову з порушенням правил об'єднання позовних вимог «сприяє» позивачу у сплаті судового збору у меншому розмірі; вказане в свою чергу призводить до зменшення надходження коштів до державного бюджету України.

Представник позивача у судовому засіданні 31.10.2016 заперечив проти задоволення заяви відповідача про відвід судді Марченко О.В. від розгляду даної справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оцінивши та проаналізувавши мотиви заяви, господарський суд міста Києва дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні такої заяви з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, третьої і п'ятої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

В абзаці другому підпункту 1.2.1 пункту 1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Як вбачається з матеріалів справи, Компанія 13.10.2016 подала суду клопотання про припинення провадження у справі, мотивоване тим, що пунктами 6.1 та 6.2 оспорюваних договорів передбачено, що розбіжності чи вимоги, що виникають із цих договорів, у тому числі пов'язані з їх недійсністю, регламентуються (регулюються) нормами чинного законодавства (правом) Республіки Польща та підлягають вирішенню у загальному суді за місцем реєстрації Компанії; таким чином, даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.10.2016 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про припинення провадження у справі з огляду на таке:

- відповідно до пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України;

- відповідно до статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон) суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України;

- як встановлено судом, сторонами в оспорюваних договорах визначено, що розбіжності чи вимоги, що виникають із цих договорів, у тому числі пов'язані з їх недійсністю, регламентуються (регулюються) нормами чинного законодавства (правом) Республіки Польща, та підлягають вирішенню у загальному суді за місцем реєстрації Компанії;

- так, за змістом вказаної норми Закону, спір підлягає розгляду в судах України у разі, зокрема, зазначення про це сторонами безпосередньо в угоді, проте таке не зазначення не позбавляє права на звернення до суду України;

- згідно зі статтею 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України;

- як зазначено в пункті 5 роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 №04-5/608 «Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій» господарським судам слід враховувати, що сторони зовнішньоекономічного договору мають право передбачити у ньому або шляхом укладення окремої угоди (арбітражна умова, арбітражне застереження) передачу спорів, що виникають з такого договору, на вирішення третейського суду (постійно діючого або створеного для вирішення конкретного спору - ad hoc. Ця домовленість повинна чітко визначати, який саме орган вирішення спорів обрали сторони: Міжнародний комерційний арбітражний суд, Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України або інший третейський суд в Україні чи за кордоном; Господарський суд може порушити провадження зі справи у випадку наявності у зовнішньоекономічному договорі арбітражної угоди, якщо визначить, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; Так, арбітражна угода не може бути виконана, якщо сторони неправильно виклали назву третейського суду або зазначили арбітражну установу, якої не існує;

- сторонами в спірних правочинах віднесено вирішення спорів до «загального суду за місцем реєстрації Нового кредитора», тобто за місцем реєстрації Компанії; проте така арбітражна угода не може бути виконана, оскільки не визначає конкретного органу, який має вирішувати спір, а тому даний спір підсудний господарському суду міста Києва.

Компанія 17.10.2016 подала суду клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення окружним судом в місті Катовіце (Республіка Польща) спору за позовом Компанії до Товариства про визнання договору про відступлення права вимоги від 08.02.2016 №D/4/2/2016 дійсним.

Клопотання мотивоване тим, що вказаний договір, зокрема, оспорюється у справі №910/10109/16, що перебуває в провадженні господарського суду міста Києва, та розгляд даної справи не є можливим до вирішення спору окружним судом в місті Катовіце (Республіка Польща), оскільки від результату розгляду справи польським судом залежатиме рішення у цій справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.10.2016 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі з огляду на таке:

- відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави;

- при цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК України);

- під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин;

- іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі (пункт 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»);

- таким чином, іншим судом необхідно вважати будь-який орган, що входить до складу судової системи України; так, оскільки Компанія просить зупинити провадження у справі до вирішення іншої пов'язаної справи окружним судом в місті Катовіце (Республіка Польща), який, відповідно, є судом, що входить до судової системи Республіки Польща, то господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні вказаного клопотання відповідача та можливість і право суду самостійно дати оцінку дійсності правочину; слід зазначити, що як доказ прийняття окружним судом в місті Катовіце (Республіка Польща), відповідачем 28.10.2016 подано суду копію позовної заяви із штампом вказаного суду, проте ухвали суду про порушення або відкриття провадження у справі за позовом Компанії до Товариства про визнання наявності юридичних відносин, відповідачем суду не подано.

Так, в заяві про відвід Компанія вказує на те, що судом неправомірно прийнято до розгляду позовну заяву з порушенням правил об'єднання позовних вимог.

З приводу вказаного суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Крім того, пунктом 3.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Отже, у прийнятті даного позову до розгляду судом було встановлено, що позовні вимоги Товариства є пов'язаними між собою як підставою виникнення, так і поданими доказами, у зв'язку з чим підстав для повернення позовної заяви Товариства на підставі пункту 5 частини першої статті 63 ГПК України суд не вбачав.

Що ж до сплати Товариством суми судового збору меншої, ніж була б у зверненні Товариства з чотирма окремими позовами, то слід зазначити, що позивачем в даному позові заявлено чотири вимоги немайнового характеру, за які Товариством сплачено 5 512 грн. (1 378 грн.*4). Отже, як при зверненні з даним позовом, так і при зверненні з окремим позовами (за кожним із чотирьох договорів), сума судового збору, яка буде сплачена в доход державного бюджету України, становитиме 5 512 грн.

Стосовно розгляду суддею Марченко О.В. даної справи і пов'язаної з нею справи №910/6813/16 за позовом Товариства до публічного акціонерного товариства «Кременчуцький міськмолокозавод», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Компанія, про стягнення 100 000 грн., то слід зазначити, що чинним законодавством України не встановлено обмеження щодо розгляду одним і тим самим суддею пов'язаних між собою справ.

Слід також зазначити, що у справі №910/6813/16 ухвалою господарського суду міста Києва від 13.06.2016 Компанію залучено до участі у справі як тертю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, тому доводи Компанії щодо ігнорування суддею заяви Компанії про залучення останньої до участі у справі №910/6813/16 як третьої особи є безпідставними, і такими, що не відповідають дійсності.

Крім того, Компанія зазначає, що суд не повідомляє відповідача про дату, час та місце проведення належним чином згідно із чинними міжнародними договором. З приводу вказаного слід зазначити таке:

- ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2016 порушено провадження у справі; зобов'язано позивача подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на польську мову ухвали господарського суду міста Києва від 03.06.2016 у трьох примірниках та позовної заяви з додатками у трьох примірниках;

- 07.06.2016 Компанією подано суду заяву про повернення позовної заяви Товариству;

- 08.06.2016 Компанією подано суду апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду міста Києва від 03.06.2016 порушено провадження у справі, клопотання про припинення провадження у справі і заяву про відвід судді Марченко О.В. від розгляду справи №910/10109/16;

- ухвалою господарського суду міста Києва від 09.06.2016 відмовлено Компанії у прийнятті апеляційної скарги; апеляційну скаргу і додані до неї документи повернуто Компанії;

- 15.06.2016 судом отримано від позивача належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на польську мову ухвали господарського суду міста Києва від 03.06.2016 у трьох примірниках та позовної заяви з додатками у трьох примірниках;

- ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2016 у зв'язку зі зверненням господарського суду міста Києва із судовим дорученням про надання правової допомоги до Міністерства юстиції Республіки Польща для вручення судових документів на території Республіки Польща провадження у справі № 910/10109/16 зупинено; два примірники належним чином (нотаріально) засвідчених перекладів на польську мову ухвали господарського суду міста Києва від 03.06.2016 та позовної заяви з додатками надіслано до Міністерства юстиції Республіки Польща для вручення судових документів на території Республіки Польща; один примірник - безпосередньо на юридичну адресу Компанії;

- 05.07.2016 до суду повернувся конверт з адреси Компанії з повідомленням про те, що відповідач не має права отримувати процесуальні документи з іноземного суду напряму, оскільки це є порушенням Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах;

- 07.07.2016 судом отримано від Міністерства юстиції Республіки Польща повідомлення про повернення судових процесуальних документів, надісланих для вручення відповідачу, у зв'язку з тим, що відповідне доручення суду про вручення документів неможливо виконати до дати судового засідання по справі №910/10109/16, тобто до 11.07.2016;

- ухвалою господарського суду міста Києва від 11.07.2016 поновлено провадження у справі №910/10109/16;

- 11.07.2016 ухвалою господарського суду міста Києва відкладено розгляд справи на 17.10.2016 для забезпечення можливості представнику Компанії прибути у судове засідання; зобов'язано Товариство подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на польську мову ухвали господарського суду міста Києва від 11.07.2016 у трьох примірниках для надіслання ухвали господарського суду міста Києва від 11.07.2016 польською мовою для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Договором між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, через Міністерство юстиції Республіки Польща, а також безпосередньо відповідачеві;

- на виконання вимог ухвали суду від 11.07.2016 судом отримано від позивача належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на польську мову ухвали господарського суду міста Києва від 11.07.2016 у трьох примірниках;

- ухвалою господарського суду міста Києва від 01.08.2016 у зв'язку зі зверненням господарського суду міста Києва із судовим дорученням про надання правової допомоги до Міністерства юстиції Республіки Польща для вручення судових документів на території Республіки Польща провадження у справі № 910/10109/16 зупинено; надіслано два примірники належним чином (нотаріально) засвідченого перекладу на польську мову ухвали господарського суду міста Києва від 11.07.2016 до Міністерства юстиції Республіки Польща для вручення судових документів на території Республіки Польща; один примірник - безпосередньо на юридичну адресу відповідача;

- 13.10.2016 представником Компанії Крижовим С.В. подано суду клопотання про припинення провадження у справі та зупинення провадження у справі;

- отже, Компанія обізнана про існування даного господарського спору, дату, час та місце проведення судових засідань, в свою чергу Компанія ухиляється від отримання надісланих судом процесуальних документів, тому доводи відповідача щодо неналежного повідомлення Компанії про дату, час та місце проведення судових засідань є безпідставними.

Таким чином, із заяви вбачається, що фактично заявником викладено незгоду з відмовою суду у задоволенні поданих відповідачем клопотань, разом з тим, підстав для відводу, зазначених у статті 20 ГПК України, не наведено.

Отже, за результатами розгляду заяви про відвід господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В. дійшов висновку про відсутність передбачених статтею 20 ГПК України підстав для відводу названої судді.

Керуючись статтями 20, 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Заяву Coveris Rigid Polska Sp z.o.o. (Коверіс Рігід Польща Сп. з.о.о.) про відвід судді господарського суду міста Києва Марченко О.В. від участі у розгляді справи №910/10109/16 залишити без задоволення.

Суддя О. Марченко