номер провадження справи 2/72/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.11.2016 справа № 908/3167/15

Суддя Носівець Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву про розстрочку виконання судового рішення у справі № 908/3167/15:

за позовом концерну Міські теплові мережі в особі філії концерну Міські теплові мережі Вознесенівського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69057: м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4)

до відповідача приватного підприємства Спеціалізоване підприємство Офіс-Центр (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 80)

про стягнення 64585,36 грн.

орган виконання: Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, просп. Металургів, 6)

Представники сторін:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, довіреність № 243/20-19 від 11.07.2016 р.;

від заявника (боржника, відповідача): ОСОБА_2, договір № 14/ХП від 07.11.2016 р.;

від органу виконання: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області 28.10.2016 р. звернувся відповідач у справі приватне підприємство Спеціалізоване підприємство Офіс-Центр із заявою про розстрочення виконання рішення суду строком на 12 місяців (один рік) з 30.10.2016 р. по 29.10.2017 р. зі сплатою заборгованості рівними частинами.

У відповідності до ст. 2-1 ГПК України в звязку з закінченням повноважень судді Мойсеєнко Т.В. згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2016 р. справу для розгляду заяви передано судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 31.10.2016 р. заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 07.11.2016 р.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву про розстрочку виконання судового рішення суду у справі № 908/3167/15 від 23.06.2015 р., надав документи, витребувані судом. В обґрунтування заяви зазначив, що у ПП Спеціалізоване підприємство Офіс-Центр є значні складнощі з виконанням зазначеного рішення в повному обсязі у короткий термін, що повязано зі скрутним фінансовим становищем підприємства на цей час. Окрім того, існують інші судові рішення про стягнення грошових сум на користь того ж позивача, з огляду на що виконавчою службою відкрито виконавче провадження про стягнення з підприємства відповідача 110775,59 грн., що також значно ускладнює виконання підприємством судового рішення. В той же час ПП Спеціалізоване підприємство Офіс-Центр у змозі виконувати рішення господарського суду частинами протягом року. Заявник вважає, що зазначені вище обставини є винятковими та будуть сприяти реальному виконанню судового рішення.

Представник позивача проти розстрочки виконання рішення заперечив та просив відмовити в її задоволенні з підстав зазначених у відзиві. У відзиві на заяву вказує, що причиною неможливості виконання рішення відповідач наводить скрутне фінансове становище підприємства на цей час, відповідачем не надано доказів відсутності на банківських рахунках грошових коштів, на які могло бути звернено стягнення на виконання рішення суду. Також відповідач не обґрунтував наявність загрози банкрутства через стягнення такої невеликої суми заборгованості у розмірі 66412,36 грн. Зазначив, що фінансовий стан позивача має гірший стан аніж фінансовий стан відповідача.

Заслухавши представників сторін, вивчивши надані матеріали, суд встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.06.2015 р. (суддя Мойсеєнко Т.В.) позовні вимоги концерну Міські теплові мережі в особі філії концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району про стягнення з приватного підприємства Спеціалізоване підприємство Офіс-Центр 64585,36 грн. задоволені в повному обсязі.

У відповідності до ст. 116 ГПК України на виконання рішення суду видані 20.07.2015 р. накази про примусове стягнення.

Вознесенівським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області відкрито зведене виконавче провадження № 50660350.

Обґрунтовуючи неможливість на даний час виконання рішення суду у даній справі, заявник посилається на скрутне фінансове становище підприємства.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом (абзац другий підпункту 7.1 пункту 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

Відповідно до п. 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Господарське процесуальне законодавство не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами, встановленими ст. 43 ГПК України.

Оцінивши вказані заявником обставини, суд зазначає, що і позивач і відповідач є суб'єктами господарської діяльності, тому невиконання зобов'язань в однаковій мірі впливає на матеріальний стан обох підприємств та може бути підставою до понесення ними збитків. Несвоєчасне виконання рішення суду порушує матеріальні інтереси позивача та впливає на його фінансовий стан, що може призвести до негативних наслідків господарської діяльності останнього.

Оскільки законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити, що наведені відповідачем підстави для розстрочення виконання судового рішення не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для розстрочення виконання судового рішення, оскільки по-перше, важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось обєктивних, незалежних від відповідача обставин, по-друге, після постановлення рішення від 23.06.2015 р. у даній справі минуло більше року та за вказаний проміжок часу відповідач сплатив незначний розмір заборгованості у загальній сумі 5453,27 грн., згідно квитанції від 13.10.2016 р. № 071320024, після проведення опису й арешту майна відповідача 21.09.2016 р. у ВП № 50660350, внаслідок примусових дій органу виконання, направлених на виконання, в тому числі, рішення суду у даній справі.

Положеннями ст.ст. 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Вказані докази повинні містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

За таких обставин, суд вважає, що заявником належними та допустимими доказами не доведено наявності підстав, які свідчать про неможливість виконання рішення суду.

Суд приймає до уваги факти та доводи, викладені боржником і стягувачем та відмовляє в задоволенні заяви про надання розстрочки виконання рішення.

Крім того, позивачем у справі повідомлено суд про зміну його назви.

Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. Заміна сторони у стадіях судового процесу, однією з яких є виконання судового рішення, відбувається у порядку, визначеному ст. 25 ГПК України та ст. 8 Закону України Про виконавче провадження.

На підставі розпорядження мера міста Запоріжжя Про виконання Закону України від 09.04.2015 № 317-VIII Про засудження комуністичного і націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні і заборону їх символіки" про перейменування топонімів міського підпорядкування і демонтажі об'єктів монументального мистецтва" перейменовано район обласного центру Орджонікідзевський на Вознесенівський, у звязку з чим теплопостачальна організація змінила назву на Концерн Міські теплові мережі в особі філії концерну Міські теплові мережі Вознесенівського району.

Пунктом 1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Якщо ж зміна найменування юридичної особи пов'язана зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи (статті 104 - 108 Цивільного кодексу України), то йдеться про її реорганізацію, що потребує вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 25 ГПК; крім того, про винесення відповідної ухвали зазначається в описовій частині рішення, прийнятого по суті справи.

Про здійснену заміну учасника судового процесу обов'язково зазначається в описовій частині рішення суду, прийнятого по суті справи, навіть якщо раніше про це вже йшлося у відповідній ухвалі.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне здійснити заміну найменування позивача у справі № 908/3167/15 з концерну Міські теплові мережі в особі філії концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району на концерн Міські теплові мережі в особі філії концерну Міські теплові мережі Вознесенівського району.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Замінити найменування позивача у справі № 908/3167/15 - концерн Міські теплові мережі в особі філії концерну Міські теплові мережі Орджонікідзевського району та вважати позивачем у справі № 908/3167/15 концерн Міські теплові мережі в особі філії концерну Міські теплові мережі Вознесенівського району (юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69057: м. Запоріжжя, вулиця Адмірала Нахімова, 4)

2. В задоволенні заяви приватного підприємства Спеціалізоване підприємство Офіс-Центр про розстрочення виконання рішення суду від 23.06.2015 р. у справі № 908/3167/15 відмовити.

Примірник ухвали направити сторонам у справі та Вознесенівському відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Ухвала суду набрала законної сили 07.11.2016 р.

Суддя В.В. Носівець