ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2016 року Справа № 904/3776/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Дмитренко Г.К.- доповідач

суддів Джихур О.В., Іванова О.Г.

при секретарі Крицькій Я.Б.

За участю представників сторін:

від позивача: Казанцев С.В., представник, довіреність б/н від 10.08.2016 р.;

представники відповідачів-1,2 у судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства закритого типу "Промпобутуніверсал" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2016 року у справі № 904/3776/16

за позовом акціонерного товариства закритого типу "Промпобутуніверсал", м. Дніпро

до відповідача-1: сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Берегиня", с. Львівські Отруби Бериславського району Херсонської області

відповідача-2: закритого акціонерного товариства "Промважмаш", м. Дніпро

про стягнення 153144 грн.

У травні 2016 року акціонерне товариство закритого типу "Промпобутуніверсал" звернулось до господарського суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Берегиня" 69000 грн. передплати, що були перераховані за договором від 05.06.2013 року б/н, і 83144 грн. штрафних санкцій, а також стягнути солідарно з відповідачів 1000 грн. за договором поруки від 28.06.2013 року № 2806/13.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2016 року (суддя Загинайко Т.В.) з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Берегиня" на користь акціонерного товариства закритого типу „Промпобутуніверсал" стягнуто 69000 грн. попередньої оплати та 1378 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, акціонерне товариство закритого типу "Промпобутуніверсал" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Берегиня" і закрите акціонерне товариство "Промважмаш" відзиви на апеляційну скаргу не надали, правом участі у засіданнях суду не скористались.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню приймаючи до уваги таке.

05.06.2013 року між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Берегиня", як виконавцем, та акціонерним товариством закритого типу „Промпобутуніверсал", як замовником, було укладено договір про надання послуг, предметом якого відповідно п.1.1 є виконання виконавцем за завданням замовника робіт по готуванню землі сільськогосподарського призначення до посіву (знищення бур'янів за допомогою гербіциду) та посів насіння соняшника кондитерського сорту „Донской крупноплодный" на площах замовника 152 га.

Згідно пункту 2.1.2 договору розділу «Зобов'язання сторін» передбачено розпочати роботи за цим договором не пізніше 05.05.2013 року і закінчити їх не пізніше 01.07.2013 року. У разі виникнення несприятливих для посіву насіння соняшника погодних умов або виходу з ладу сільськогосподарської техніки виконавця у період виконання договірних зобов'язань передбачені строки проведення робіт продовжуються на час тривалості таких погодних умов. При цьому сторони погоджують продовження цих строків додатковою угодою до цього договору.

У відповідності з п. 3.1 договору вартість робіт за цим договором проводиться із розрахунку на 1 га площі 547 грн.

Таким чином загальна вартість робіт за договором становить 83144 грн. із розрахунку 547 грн. х 152 га.

Замовник проводить попередню оплату згідно за обсяг робіт, передбачений в цьому договорі (п.3.4 договору).

Пунктом 3.5 договору встановлено, що оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

В подальшому відповідачем-1 виставлено позивачеві рахунок-фактуру від 08.05.2013 року №СФ-0000025 на суму 100000 грн. за послуги з обробки ґрунту та посіву соняшника на площі 200 га (а.с. 18).

Позивачем вказаний рахунок було оплачено частково у сумі 70000 грн., про що свідчать платіжні доручення від 08.05.2013 року №235998 на суму 50000 грн. та від 27.05.2013 року №1117822 на суму 20000 грн. (а.с. 19, 20).

За пунктом 3.3 договору результат виконаних робіт згідно цього договору фіксується сторонами в актах виконаних робіт, в яких обов'язково вказується загальний об'єм виконаних робіт, їх якість, вартість із розрахунку за 1 га та загальна вартість, і які підписують уповноважені представники сторін.

Визначені п.3.3. договору акти виконаних робіт у матеріалах справи відсутні. Інші докази, які надано відповідачем (облікові листи №№72, 97, 98 тракториста-машиніста (т.1, а.с. 61-63), посвідчення про проходження спеціальної підготовки з питань безпечного проведення робіт з пестицидами і агрохімікатами (т.1, а.с. 171, 174-175), довідка управління агропромислового розвитку Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області від 20.05.2016 року №02-14/66-01-16/16 (т.1, а.с. 64) та дані статистичної звітності (т.1, а.с. 65-66) з відомостями щодо посіву 97 га соняшника, видаткові накладні на придбання дизпалива, насіння соняшника та гліфосату натрію (т.1, а.с. 172, 177-179)), правомірно не прийняті судом до уваги, оскільки не доводять виконання сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Берегиня" робіт за договором від 05.06.2013 року.

В силу статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наданий відповідачем-1 акт від 28.06.2013 року прийому-передачі виконаних робіт підписаний тільки сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Берегиня". Належних доказів надання чи відправки його позивачу матеріали справи не містять, а наданий відповідачем витяг з журналу реєстрації вихідних документів за червень 2013 року не може бути належним доказом надання позивачу акту виконаних робіт за договором від 05.06.2013 року.

Отже, відповідачем не надано доказів в підтвердження виконання ним робіт за договором від 05.06.2013 року.

Позивачем надано до суду копію договору підряду від 15.03.2013 року №03/17, укладеного між позивачем та відкритим акціонерним товариством „Спеціалізована пересувна механізована колона №596" (т.1, а.с. 114-117), на виконання якого останнім виконано роботи по посіву соняшника сорту „Донской крупноплодный" на площі 97 га на ділянках замовника, про що свідчить акт від 23.05.2013 року приймання-передачі виконаних робіт (т.1, а.с. 118).

В силу статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану робот. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл.

Згідно статті 852 Цивільного кодексу України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних наслідків замовник має право розірвання договору та відшкодування збитків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до пункту 5.3 договору сторона, що порушила цей договір, зобов'язана відшкодувати збитки, завдані таким порушенням, незалежно від вжиття іншою стороною будь-яких заходів щодо запобігання збиткам або зменшення збитків, окрім випадків коли остання своїм винним (умисним або необережним) діянням (дією чи бездіяльністю) сприяла настанню або збільшенню збитків.

Враховуючи невиконання сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Берегиня" робіт за договором від 05.06.2013 року у встановлений строк і з урахуванням того, що позивачем пред'явлено вимогу до відповідача-1 щодо повернення попередньої оплати у сумі 69000 грн., судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позов в цій частині.

З матеріалів справи вбачається, що 28.06.2013 року між закритим акціонерним товариством "Промважмаш", як поручителем, та акціонерним товариством закритого типу "Промпобутуніверсал", як кредитором, укладено договір поруки №2806/13, відповідно до пункту 1.1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Берегиня", як боржником, щодо зобов'язань останнього з належного виконання послуг, передбачених статтею 2 цього договору.

Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником умов основного договору (пункт 1.2 договору поруки).

У пункті 2.1 договору поруки вказано, що під основним договором в цьому договорі розуміють договір на надання послуг від 05.05.2013 року б/н (згідно опечатки 05.06.2013 року), що укладений між кредитором (в основному договорі іменується як акціонерне товариство закритого типу "Промпобутуніверсал") та боржником (в основному договорі іменується сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Берегиня").

Пунктом 3.1 договору поруки встановлено, що поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку за основним договором сплатити кредитору витрати в сумі, передбаченій пунктом 3.2 цього договору.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником згідно основного договору у сумі, що дорівнює 1000 грн. (пункт 3.2 договору поруки).

У відповідності з частиною 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу унормовано, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, виходячи з умов договору поруки, закрите акціонерне товариство "Промважмаш" відповідає перед позивачем за виконання сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Берегиня" зобов'язань за договором від 05.06.2013 року, причому відповідачі несуть солідарну відповідальність. Умовами договору поруки не передбачено відповідальність поручителя за повернення боржником (сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Берегиня") суми попередньої оплати за договором про надання послуг від 05.06.2013 року. Тому вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідачів 1000 грн., яка становить частину попередньої оплати за договором, правомірно визнано господарським судом безпідставними.

Також позивачем заявлено до стягнення 83144 грн. штрафу, нарахованого згідно п.5.4 договору від 05.06.2013 року, де зазначено, що у випадку порушення виконавцем умов цього договору щодо порядку чи якості виконання робіт (їх результату) він повинен сплатити на користь замовника штраф у розмірі сто відсотків від обсягу робіт, зазначеному в цьому договорі.

Оскільки умовами договору про надання послуг від 05.06.2013 року не передбачено відповідальність за порушення строків виконання робіт, а п.5.4 згаданого вище договору встановлено штраф за порушення виконавцем умов цього договору щодо порядку чи якості виконання робіт, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про відмову у стягненні 83144 грн. штрафу. До того ж, як вірно вказано судом першої інстанції, порядок виконання робіт умовами договору про надання послуг не визначений.

З наведених вище підстав судом апеляційної інстанції відхиляються доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, а рішення господарського суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2016 року у справі № 904/3776/16 залишити без змін, а скаргу акціонерного товариства закритого типу "Промпобутуніверсал" без задоволення.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя О.В. Джихур

Суддя О.Г. Іванов

повний текст постанови виготовлений 04.11.16р.