У Х В А Л А

09 листопада 2016 року Справа № 913/829/16

Провадження № 9/913/829/16

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ «Укртелеком», м. Харків

на дії ГУ ДКСУ у Луганській області

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м. Київ

до Управління Служби безпеки України в Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 2096 грн. 26 коп.

органи виконання судових рішень - Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

суддя Ворожцов А.Г.

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача (стягувача) - ОСОБА_1, довіреність № 1992 від 28.12.2015,

від відповідача (боржника) - представник не прибув,

від ГУ ДКСУ - представник не прибув,

в с т а н о в и в:

11 жовтня 2016 року до господарського суду Луганської області звернувся позивач (стягувач) у справі Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ «Укртелеком», зі скаргою на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області (далі ГУ ДКСУ), в якій заявлено вимоги:

- визнати незаконними та протиправними дії ГУДКСУ у Луганській області щодо повернення без виконання наказу господарського суду Луганської області від 23.08.2016 по справі № 913/829/16, з підстав відсутності завіреної копії рішення суду;

- визнати незаконними та протиправними дії ГУДКСУ у Луганській області щодо повернення без виконання наказу господарського суду Луганської області від 23.08.2016 по справі № 913/829/16, з підстав невідповідності наказу суду вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобовязати ГУДКСУ у Луганській області здійснити дії, що передбачені Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, на виконання наказу господарського суду Луганської області № 913/829/16 від 23.08.2016.

У судове засідання прибув представник позивача (стягувача).

Відповідач (боржник) та ГУДКСУ у Луганській області явки своїх представників у засідання суду не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового розгляду скарги судом повідомлялися належним чином.

ГУДКСУ у Луганській області на адресу суду надіслано письмові пояснення № 15-12/4788 від 21.10.2016, якими орган виконання судових рішень проти вимог скарги заперечив та просив відмовити у її задоволенні.

За доводами казначейської служби стягувачем до заяви про виконання судового рішення було надано копію рішення господарського суду Луганської області від 10.08.2016 у справі № 913/829/16, що не відповідає положенням п. 24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі Порядок).

Крім того, текс судового наказу за цією справою не відповідає резолютивній частині рішення суду, що суперечить положенням ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Розглянувши матеріали скарги, приймаючи позицію стягувача, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням господарського суду Луганської області від 10.08.2016 у справі № 913/829/16 позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до Управління Служби безпеки України в Луганській області про стягнення 2096,26 грн. задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість з орендної плати в сумі 1908,74 грн., пеню в розмірі 136,64 грн., інфляційні втрати в сумі 30,54 грн. та 3% річних у сумі 20,34 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн.

На виконання вказаного рішення позивачеві 30.08.2016 господарським судом Луганської області було надіслано наказ № 913/829/16 від 23.08.2016.

Судом з'ясовано, що 19.09.2016 стягувач звернувся до ГУ ДКСУ у Луганській області із заявою про примусове виконання судового рішення № 913/829/16, а 29.09.2016 виконавчий орган листом повернув судовий наказ стягувачу з підстав, викладених вище.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9 частиною 3 статтею 129 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписом ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів з бюджетних установ визначається Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 "Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників".

Відповідно до п. 6 Порядку у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового звязку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Відповідно до п.п. 1 п. 9 Порядку орган казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ:

- не підлягає виконанню органом Казначейства;

- подано особою, що не має відповідних повноважень;

- предявлено до виконання з пропущенням установленого строку;

- видано або оформлено з порушенням установлених вимог;

- рішення про стягнення коштів не набрало законної сили, крім випадків, коли судове рішення про стягнення коштів допущено до негайного виконання в установленому законом порядку;

- суми коштів, зазначених у судовому рішенні про стягнення коштів, повернуті стягувачеві за поданням органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або за рахунок таких коштів виконано грошові зобовязання чи погашено податковий борг стягувача перед державним або місцевим бюджетом;

- відсутній залишок невідшкодованого податку на додану вартість, узгоджений із стягувачем;

- стягувач відмовився від виконання виконавчого документа або відкликав його без виконання;

- наявні інші передбачені законом випадки.

Таким чином, нормою п.п. 1 п. 9 Порядку встановлено підстави для повернення органом казначейства виконавчого документа, а відповідно до пп. 2 п. 4, пп. 5 п. 5 Порядку органи казначейства зобовязані вживати заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку, і під час виконання виконавчих документів органи казначейства мають право звертатися у передбачених законом випадках до органу, який видав виконавчий документ, щодо роз'яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання, вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

Конституційний Суд України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно з приписами ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" суд зазначив, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("ОСОБА_2 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Суд звертає увагу виконавчого органу, що стягувач у виконавчому провадженні, надав органу виконання судовий наказ, який додатково містить ідентифікаційний код юридичної особи, та завірену копію судового рішення, що жодним чином не перешкоджало казначейській службі як виконавчому органу здійснювати виконавчі дії.

З огляду на вищевикладене, дії Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області щодо невиконання наказу господарського суду Луганської області № 913/829/16 від 10.08.2016 є незаконними та такими, що порушують принцип обовязковості виконання судових рішень, встановлений як нормами вітчизняного, так і міжнародного законодавства.

З урахуванням викладеного, скарга Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ «Укртелеком» на дії Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Харківської філії ПАТ «Укртелеком» задовольнити.

2. Визнати незаконними та протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області щодо повернення без виконання наказу господарського суду Луганської області від 23.08.2016 у справі № 913/829/16, з підстав відсутності завіреної копії рішення суду.

3. Визнати незаконними та протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області щодо повернення без виконання наказу господарського суду Луганської області від 23.08.2016 у справі № 913/829/16, з підстав невідповідності наказу суду вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

4. Зобовязати Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області здійснити дії, що передбачені Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, на виконання наказу господарського суду Луганської області № 913/829/16 від 23.08.2016.

Суддя А.Г. Ворожцов