донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

01.11.2016р. справа №905/2378/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів ОСОБА_1О ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників учасників справи:
від позивача:ОСОБА_5М.(довіреність №01/07-1 від 01.07.2016р.);
від відповідача:не зявився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуДержавного підприємства «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая», м. Вугледар Донецької області
на рішення господарського судуДонецької області
від05.09.2016р. (повний текст підписано 12.09.2016р.)
у справі№905/2378/16 (судя ОСОБА_6В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач», м. Київ
до Державного підприємства «Шахта «Південнодонбаська №3 ім.М.С.Сургая», м. Вугледар Донецької області
прозобовязання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач», м. Київ (Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая», м. Вугледар Донецької області (Відповідач) про зобовязання вчинити певні дії, а саме зобовязати Державне підприємство «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая» поставити Позивачу 263855,53т. рядового вугілля для перероблення на умовах, визначених договором №2к/т від 14.03.2016р.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 05.09.2016р. (повний текст підписано 12.09.2016р.) по справі №905/2378/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач» були задоволені частково - зобовязано Державне підприємство «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая» поставити Позивачу 236417,21т. рядового вугілля для перероблення на умовах, визначених договором №2к/т від 14.03.2016р.

Рішення місцевого господарського суду було вмотивовано доведеністю матеріалами справи факту недопостачання Відповідачем рядового вугілля станом на 01.08.2016р. саме в розмірі 236417,21т., тоді як частина заявленого Позивачем вугілля в розмірі 27438,31т. було поставлене останньому ще в липні 2016р.

Державне підприємство «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 05.09.2016р. у справі №905/2378/16 та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неврахування останнім наказів Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №822 від 21.11.2014р., №859 від 01.12.2014р., якими фактично було виключено положення наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №790 від 06.11.2014р., на які посилався суд першої інстанції та які встановлювали правонаступником усіх прав і обовязків Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», повязаних з діяльністю його відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая» за передавальним актом - Державне підприємство «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая», з чого на думку апелянта вбачається, що він не веде діяльності з видобування вугілля, а створений виключно для здійснення виробничої та фінансово господарської діяльності Відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М. С. Сургая» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» та діє на підставі договору комісії №1 від 09.02.2015р., укладеного з Відокремленим підрозділом «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М. С. Сургая» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія». Окрім того, апелянт зазначає, що виконання умов договору саме в кількості 755000т. не є можливим через відсутність у нього такої кількості вугілля, що також підтверджується протоколом №1 про затвердження показників прогнозованого обсягу видобутку рядового вугілля в кількості 380000т., прийнятого на засіданні Галузевої комісії Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 17.02.2016р., що свідчить про необхідність застосування 607 Цивільного кодексу України. Також апелянт зазначає, що ним не було порушено строку постачання вугілля відповідно до укладених сторонами Специфікацій, а відтак умови договору виконувалися з його боку належним чином.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Зубченко В.І. та Радіонова О.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.10.2016р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 01.11.2016р. об 14.40.

Протоколом автоматичної зміни складу суддів від 27.10.2016р. у звязку з перебування судді Зубченко І.В. у відпустці, її у складі колегії було замінено на суддю Ломовцеву Н.В.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове засідання 01.11.2016р., попри належне повідомлення не зявився.

Представник Позивача у судове засідання 01.11.2016р. зявився, проти задоволення апеляційної скарги заперечував, наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення.

За висновком судової колегії, відсутність у судовому засіданні належним чином повідомленого представника Скаржника, з огляду на достатність наявних матеріалів справи з викладенням його позиції безпосередньо в апеляційній скарзі та не визнання його явки обовязковою, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, за результатами проведення конкурсних торгів: ДК 016-2010 05.10.1 - вугілля камяне (вугілля камяне (послуги з переробки) - 755000т. (повідомлення про акцепт пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції №063480, ВДЗ №42 від 02.03.2016р. (а.с.10), 14.03.2016р. між Державним підприємством «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. Н.С. Сургая» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач» (Виконавець) було укладено договір №2 к/т на переробку рядового вугілля (Договір - а.с.а.с.11-18), відповідно до п.1.1 якого, Замовник зобовязується передати (поставити) Виконавцю для переробки рядове вугілля на умовах DDP ЦЗФ вантажоодержувач (в редакції Інкотермс 2000) у найменуванні, кількості, марочному складі, з якісними показниками згідно специфікацій, які оформлюються окремими додатками, що є невідємною частиною даного договору. У специфікаціях можуть бути обумовлені інші відомості, необхідні для виконання даного договору.

В п.п.1.2.,1.3. договору сторони узгодили, що Виконавець зобовязується переробити рядове вугілля на збагачувальній фабриці, узгодженій сторонами в специфікації, та на умовах FCA - станція вантажоодержувача (в редакції Інкотермс 2000) відвантажити одержаний вугільний концентрат за реквізитами, вказаними Замовником, а Замовник зобовязується оплатити Виконавцю вартість робіт по переробці рядового вугілля та відшкодувати всі витрати, повязані з оплатою транспортних послуг, у порядку та на умовах, передбачених даним договором.

В свою чергу, відповідно до положень п.п.2.1.1., 2.1.2., 2.1.8. договору, Замовник зобовязується забезпечити поставку рядового вугілля згідно з умовами даного договору залізничним транспортом в справних люкових напіввагонах рівномірно протягом місяця (згідно планів перевезень) та передати Виконавцю супровідні документи на рядове вугілля; здійснювати планування перевезень на рядове вугілля та до 10го числа місяця, що передує запланованому, надати Виконавцю письмову заявку на планування обємів перевезень продуктів збагачення (з зазначенням відвантажувальних реквізитів, необхідних залізниці), на підставі якої Виконавець буде здійснювати планування перевезень продуктів збагачення. Замовник надає дану заявку із врахуванням того, що в запланованому місяці ним буде поставлений належний обєм рядового вугілля для виконання плану перевезення продуктів збагачення, визначаючи обєм виходу продуктів збагачення згідно п. 1.4. даного договору. Замовник зобовязується відшкодувати витрати (збитки) Виконавцю за невиконання плану перевезення продуктів збагачення і в тому випадку, якщо в подальшому сторони підпишуть специфікацію на переробку такого обєму рядового вугілля, при якому неможливо буде отримати запланований обєм продуктів збагачення для виконання плану перевезень продуктів збагачення; передати Виконавцю рядове вугілля для його подальшого збагачення по акту приймання передачі.

Згідно з п.4.1 договору, загальна вартість договору не повинна перевищувати 43790000,00грн.

Відповідно до п.8.1 договору, останній вступає в дію з його підписання та діє по 31.12.2016р., а по фінансовим зобовязанням до повного їх виконання, між тим, сплив строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце протягом дії договору.

На підставі протоколу узгодження договірної ціни послуг по переробці рядового вугілля від 14.03.2016р. (а.с.19), сторонами було визначено, що з 14.03.2016р. вартість переробки 1т рядового вугілля на Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЦОФ «Селидівська» буде складати 58,00грн.

На виконання умов договору сторонами були підписані наступні Специфікації:

- Специфікація за березень-квітень 2016р. від 14.03.2016р. (а.с.а.с.20,21), в яких обєм вугілля марки Г0-200, що передається на збагачення становить 15000т.+/-10%, та 11500т.+/-10% відповідно.

- Специфікація за квітень 2016р. від 28.03.2016р. (а.с.а.с.51), в якій обєм вугілля марки Г0-200, що передається на збагачення, становить 31000т.+/-10%, та Специфікація за квітень 2016р. від 28.03.2016р., відповідно якої обєм вугілля на поставку становить 20000т.+/-10% (а.с.23) Між тим, з пояснень Позивача та його листа від 02.09.2016р. (а.с.79) вбачається , що вірною є Специфікація, де збагачувальною фабрикою визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЗФ Селидівська», тобто на поставку 31000т.+/-10% вугілля, що відповідає акцептованій Пропозиції конкурсних торгів (а.с.9) та, з огляду на відсутність спростування означеного твердження з боку Відповідача, враховується судом.

- Специфікація за травень 2016р. від 29.04.2016р. (а.с.24), в якій обєм вугілля марки Г0-200, що передається на збагачення, становить 38000т. +/-10%.

- Специфікація за червень 2016р. від 01.06.2016р. (а.с.25), в якій обєм вугілля марки Г0-200, що передається на збагачення, становить 15000т. +/-10%.

- Специфікація за липень 2016р. від 01.07.2016р.(а.с.64), в якій обєм вугілля марки Г0-200, що передається на збагачення становить 30000т. +/-10%

Таким чином, всього сторонами було підписано Специфікацій, які передбачали передачу Замовником у березні-липні 2016р. Виконавцю вугілля марки Г0-200 на переробку на збагачувальній фабриці ТОВ «ЦЗФ «Селидівська» в розмірі 140500т +/-10%

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до актів звірки поставлених обємів рядового вугілля за період березень липень 2016р. (а.с.а.с.26-29,62), Відповідачем на виконання Специфікацій було передано на перобку рядового вугілля загальною масою 121 214,35т., що узгоджується із відомостями наявних актів здачі-приймання послуг (робіт) за договором №2 к/т від 14.03.2016р. (а.с.а.с.65-70, ), актів приймання вугільної продукції (а.с.а.с.85-88, 92-99, 105-114, 122-126, 136) та актів приймання-передачі вугільного концентрату (а.с.а.с.89,90, 100-103, 115-120,127-134, 137-139)

Окрім того, матеріали справи містять наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №790 від 06.11.2014р. (а.с.42) відповідно до якого було вирішено створити на базі відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» Державне підприємство «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая». В абз.4 п.2 цього наказу було встановлено, що Державне підприємство «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» є правонаступником усіх прав та обовязків державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», повязаних з діяльністю його відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» відповідно до передавального акту.

Згодом, наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №822 від 21.11.2014р. (а.с.43) абз.4 п.2 наказу №790 від 06.11.2014р. було виключено.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №859 від 01.12.2014р. (а.с.44) було внесено зміни до наказу №790 від 06.11.2014р., виклавши п.1 в наступній редакції: «Утворити Державне підприємство «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая».

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, протоколом №1 від 17.02.2016р. на засіданні Галузевої комісії Міністерства енергетики та вугільної промисловості України були затверджені показники прогнозованого обсягу видобутку рядового вугілля та готової товарної вугільної продукції по вугледобувним підприємствам, зокрема прогнозований обсяг видобутку рядового вугілля на 2016р. по відокремленому підрозділу «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С. Сургая» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» становить 380000т. (а.с.50).

Також судом першої інстанції було встановлено, що 09.02.2015р. між Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія» в особі Відокремленого підрозділу «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая» ДП «ДВЕК» (Комітент) та Державним підприємством «Шахта «Південнодонбаська № 3 ім. М.С. Сургая» (Комісіонер) укладений договір комісії №1 (а.с.а.с.53,54), відповідно до умов якого Комісіонер зобовязується за дорученням Комітента за винагороду укладати від свого імені за рахунок Комітента: договори поставки товарів необхідних для комітента (договори поставки); договори на надання послуг та виконання робіт на обєктах, з обладнанням та іншим майном комітента (договори підряду); договори купівлі продажу вугілля, належного Комітенту (договори поставки вугільної продукції). Виступаючи від свого імені, Комісіонер самостійно укладає договір, в т.ч. із застосуванням тендерних процедур, з третіми особами («постачальники, «покупці», «підрядники», «виконавці»).

Між тим, Господарський суд Донецької області, встановивши доведеність матеріалами справи факту недопостачання Відповідачем рядового вугілля за договором №2 к/т від 14.03.2016р. станом на 01.08.2016р. саме в розмірі 236417,21т. (враховуючи зменшення на 27438,31т. переданого в липні 2016р. вугілля) прийняв оскаржуване рішення, яким задовольнив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач» частково.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Враховуючи правову природу та змісту укладеного між сторонами договору №2 к/т на переробку рядового вугілля від 14.03.2016р., який у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Апеляційний суд погоджується із наданою місцевим судом кваліфікацією укладеного договору саме як підрядного, зважаючи на положення ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України щодо можливості укладання договору підряду на переробку речі, адже результатом виконання такого договору сторони визначили отримання з приналежного Замовнику рядового вугілля його концентрату (п.1.6. договору), що цілком узгоджується із ч.1 ст.840 цього Кодексу та відрізняє від мети договорів про надання послуг у розумінні ст.901 Цивільного кодексу України (надання послуг, що споживаються Замовником в процесі надання)

Сутність заявлених позовних вимог полягає у спонуканні Відповідача поставити Позивачу 263855,53т рядового вугілля, недопоставленого протягом 4,5 місяців з моменту укладення договору №2 к/т від 14.03.2016р. для перероблення на умовах, визначених цим договором, з урахуванням необхідності його постачання щомісячно в розмірі 79473,68т.

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач» щодо стягнення недопоставленого вугілля, суд виходив з правомірності тверджень останнього про зобовязання Відповідача при рівномірному постачанні надавати Позивачу щомісячно 79473,68т. вугілля з урахуванням фактичної виробничої потужності збагачувальної фабрики.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції з означеними висновком суду погодитись не може з огляду на наступне.

По-перше, безпосередньо сам укладений договір №2к/т від 14.03.2016р. не визначає загального обсягу вугілля, яке має бути перероблено в період його дії. Визначення такого обсягу місцевим судом було здійснено зважаючи на результати проведеної закупівлі і складених документів про неї. Втім, визначаючи істотну умову договору підряду за змістом ДКТ та акцептованої конкурсної пропозиції Позивача, місцевий суд залишив поза увагою, що п.2.1 Документації конкурсних торгів на закупівлю послуг 05.10.1 «Вугілля камяне» передбачає наявність серед істотних умов договору, який повинен був бути укладений за результатами цих торгів, право Замовника зменшувати обєм продукції в залежності від його фактичного фінансування.

По-друге, п. 1.1 договору № 2 к/т на переробку рядового вугілля від 14.03.2016р. встановлює, що, кількість, марочний склад та якісні показники визначаються сторонами в Специфікаціях до договору, що також узгоджується з п.3.1 означеного договору. Отже, зважаючи на відсутність конкретної визначеності обсягу вугілля для пробки в самому договорі та передбаченого ДКТ права Замовника зменшувати визначений процедурою закупівлі обсяг переробки, здійсненню фактичної передачі Замовником вугілля на переробку Виконавцю має передувати укладання сторонами специфікації щодо відповідного обсягу вугілля, періоду його поставки та переробки та інших істотних умов і обовязковість дотримання означених положень договору зумовлена приписами ст.629 Цивільного кодексу України.

Між тим, ані відносно кількості вугілля в розмірі 263855,53т. (за 4,5 місяців починаючи з 14.03.2016р. за мінусом здійснених поставок Відповідачем), ані відносно кількості вугілля для переробки, визначеної місцевим судом, специфікацій сторонами укладено не було. Більш того, як пояснив представник Позивача у судовому засіданні 01.11.2016р. на запитання суду, Виконавець навіть не звертався до Замовника із пропозиціями відносно укладання/підписання специфікацій відносно передачі на переробку решти обсягу визначеного умовами закупівлі вугілля.

Відсутність таких специфікацій у світлі наведених вище міркувань зумовлює висновок і про відсутність у Відповідача обовязку з передачі спірного обсягу вугілля на переробку Позивачеві, що цілком узгоджується із ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, адже підрядник не управнений формулювати (безпосередньо або за шляхом подання позову) завдання для себе від імені замовника, яке, до того ж, ще й встановлює для останнього певні обовязки.

Оскільки належних підстав для існування обвязку Відповідача з передачі Позивачеві на переробку заявленою або визначеної судом кількості вугілля матеріали справи не містять, остільки в силу ст.509 Цивільного кодексу України в розглядуваному випадку відсутнє і субєктивне право Виконавця вимагати такої передачі, що зумовлює безпідставність задоволення позовних вимог, адже за змістом ч.1 ст.19 Конституції України та ч.ч.1,2 ст.14 Цивільного кодексу України суд не має право примушувати особу до виконання необовязкових для неї дій.

При цьому, колегія суддів також звертає увагу на безпідставність перебирання місцевим судом на себе повноважень із розрахунку щомісячних обсягів постачання, оскільки це відноситься до повноважень сторін договору, а умова про рівномірність поставки за змістом п.2.1.1. договору стосується обсягів вугілля, передбачених до передачі Виконавцю протягом відповідного місяця (згідно плану перевезень).

Таким чином, місцевий суд не тільки захистив відсутнє у Позивача субєктивне право на отримання в переробку рядового вугілля від Відповідача у розмірі 236417,21т. за договором, строк дії якого ще не сплив, встановивши всупереч ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України фактично відсутнє прострочення у Відповідача обовязку з надання такого вугілля, але й самостійно запровадив умови виконання такого обовязку, що не відповідає ч.2 ст.19 Конституції України.

Допущені місцевим судом порушення норм матеріального права через невідповідність висновків фактичним обставинам справи за змістом ч.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України зумовлюють необхідність скасування переглядуваного рішення та прийняття нового про відмову у задоволені позовних вимог.

Відтак, апеляційна скарга Державного підприємства «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая» підлягає задоволенню, що за змістом ст.49 Господарського процесуального кодексу України зумовлює віднесення на рахунок Позивача витрат зі сплати судового збору за подання як позову, так і апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая», м. Вугледар Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 05.09.2016р. (повний текст підписано 12.09.2016р.) по справі №905/2378/16 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Донецької області від 05.09.2016р. (повний текст підписано 12.09.2016р.) по справі №905/2378/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі №905/2378/16, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач», м. Київ до Державного підприємства «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая», м. Вугледар Донецької областвідмовити відмовити в повному обсязі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «Збагачувач» (вул.Інститутська, буд.18А, оф.2, м. Київ, 01021, ) на користь Державного підприємства «Шахта «Південнодонбаська №3 ім. М.С.Сургая» (м. Вугледар, Донецька область, 85670, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1515,80грн.

5. Доручити Господарського суду Донецької області видати відповідний наказ про примусове виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2016р., оформивши його у відповідності до приписів ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

6. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О.Попков

Судді: Н.В.Ломовцева

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1-2 - сторонам, 3-у справу, 4- ДАГС, 5 - ГСДО