донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

07.11.2016 справа №905/3003/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дучал Н.М.

судді Склярук О.І., Ушенко Л.В.

секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача від відповідача від ВДВС розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 не з»явився не з»явився не з»явився Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Покровськ Донецької області
на ухвалу господарського суду Донецької області

від за скаргою на дії 18.08.2016 року Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Покровськ Донецької області головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.05.2016 р. ВП №51190024
у справі№ 905/3003/15 (суддя Мельниченко Ю.С.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй", м. Київ
до про орган виконання судових рішень Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Покровськ Донецької області стягнення 333 334,92 грн. Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, м. Краматорськ Донецької області

ВСТАНОВИВ:

Відповідач, Служба автомобільних доріг у Донецькій області, звернувся до господарського суду Донецької області зі скаргою, в якій просив визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області «Про відкриття виконавчого провадження» від 23.05.2016 р. ВП №51190024 з виконання наказу № 905/3003/15, виданого 27.01.2016 р. господарським судом Донецької області, про стягнення зі Служби автомобільних доріг в Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» заборгованості за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 2-15 від 16.04.2013 р. в сумі 333 334,92 грн. та витрат зі сплати судового збору в сумі 5 000,02грн.

Скарга обґрунтована тим, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, рішення про стягнення коштів підприємств, установ та організацій, рахунки яких відкриті в органах Державної казначейської служби, виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Державної казначейської служби у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Враховуючи, що Служба автомобільних доріг в Донецькій області є державною організацією, одержувачем бюджетних коштів, судове рішення про стягнення з неї коштів має виконуватися виключно органами Державної казначейської служби України, що унеможливлює здійснення виконавчого провадження. Тому, державний виконавець повинен був відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Донецької області від 27.01.2016 р. у справі № 905/3003/15.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.08.2016 р. в задоволенні скарги вих. № 01.3-849 від 01.06.2016р. Служби автомобільних доріг Донецької області на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23.05.2016 р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу по справі № 905/3003/15, відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що скаржником не доведено та не обґрунтовано належним чином, що Служба автомобільних доріг в Донецькій області утримується виключно за рахунок державного бюджету чи місцевого бюджету та рахунки відкриті тільки в органах Державної казначейської служби, у звязку з чим рішення у справі № 905/3003/15 має виконуватися в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, Служба автомобільних доріг в Донецькій області звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 18.08.2016 р. у справі № 905/3003/15 та прийняти нову ухвалу, якою визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23.05.2016 р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 51190024.

Скаржник вважає, що ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що судом першої інстанції не наведено мотивів неприйняття до уваги доводів скаржника на підтвердження незаконності оскаржуваної постанови, не надано правової оцінки доказам, що свідчать про вчинення відповідачем дій в розумінні ст. 43 Бюджетного кодексу України, спрямованих на виконання зобовязань перед стягувачем (позивачем).

Також скаржник зазначає, що судом не прийнято до уваги та не застосовано Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 29.01.2016 р. № 01-06/131/16 «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням господарськими судами Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.10.2016 р. апеляційну скаргу у справі № 905/3003/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 07.11.2016р.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві № 02/11-в від 02.11.2016р. на апеляційну скаргу. Наполягає, що Служба автомобільних доріг у Донецькій області не є бюджетною установою в розумінні п.12 ст.2 Бюджетного кодексу України. Вважає, що дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 27.01.2016р. у справі № 905/3003/15 є правомірними та відповідають положенням чинного законодавства.

Сторони та Державна виконавча служба не скористалися правом участі представника в засіданні суду апеляційної інстанції, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Згідно з положеннями ст.ст. 101, 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.01.2016р. (повний текст підписано 16.01.2016р.) по справі №905/3003/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта град строй» до Служби автомобільних доріг в Донецькій області задоволено повністю: стягнуто зі Служби автомобільних доріг в Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта град строй» заборгованість за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 2-15 від 16.04.2013р. у сумі 333 334,92 грн. та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 5 000,02 грн.

На виконання вищевказаного рішення господарським судом Донецької області 27.01.2016р. виданий відповідний наказ.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22.03.2016р. апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг в Донецькій області на рішення господарського суду Донецької області від 12.01.2016р. у справі №905/3003/15 - залишено без задоволення. Рішення господарського суду Донецької області від 12.01.2016р. у справі №905/3003/15 - залишено без змін.

23.05.2016 р., за заявою стягувача, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області) ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №51190024 з примусового виконання наказу № 905/3003/15, виданого господарським судом Донецької області 27.01.2016 р., про що винесено відповідну постанову.

Боржник не погодився з такими діями виконавця та звернувся до господарського суду Донецької області з відповідною скаргою.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до положень Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Однією з засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (ст. 115 Господарського процесуального кодексу України).

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ст. 116 Господарського процесуального кодексу України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу» (ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу»).

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» наведено вичерпний перелік підстав, за яких державний виконавець відмовляє у відкритті провадження, зокрема: державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6-1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Як вбачається з п.п. 1.1., 1.4., 1.5. Положення про Службу автомобільних доріг у Донецькій області (далі Положення), Служба є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, неприбутковою організацією, одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування.

Відповідно до п. 1.3. Положення, Служба є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Джерелами формування майна Служби є: основні фонди, що визначаються самостійним балансом Служби; кошти, що надходять на дорожні роботи відповідно до законодавства; кредити банків та інших кредиторів; безоплатні та благодійні внески, пожертвування юридичних осіб і громадян; передане майно інших державних та комунальних підприємств та організацій; інші джерела, не заборонені законодавством (п.5.3. Положення).

Наведеним спростовується наполягання скаржника, що Служба автомобільних доріг у Донецькій області утримується виключно за рахунок коштів державного бюджету чи місцевого бюджету.

Статтею 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство), тощо.

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи встановлено ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», за приписами п.1 якої виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (п.2). Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2 - 4, 9 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача (п.3).

Отже, вчинення дій, передбачених ст.4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», у вигляді подання керівником відповідного органу державної виконавчої служби до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документів та відомостей, необхідних для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, для забезпечення виконання рішення суду про стягнення коштів із державного підприємства за рахунок коштів державного бюджету пов'язується із встановленням підстав, визначених положеннями п.п. 2 4, 9 частини першої ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення виконавчого документа стягувачу (крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій).

Зазначене підтверджується і п.7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845, у відповідності до якого у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Бюджетною установою, в розумінні п. 12 ч. 1 ст. 12 Бюджетного кодексу України, є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету.

Враховуючи, що Служба автомобільних доріг у Донецькій області не є бюджетною установою у розумінні приписів Бюджетного кодексу України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність дій державного виконавця, законність постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області «Про відкриття виконавчого провадження» від 23.05.2016р. за виконавчим провадженням ВП № 51190024 з виконання наказу № 905/3003/15, виданого 27.01.2016 р. господарським судом Донецької області, про стягнення зі Служби автомобільних доріг в Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» заборгованості за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 2-15 від 16.04.2013 р. в сумі 333 334,92 грн. та витрат зі сплати судового збору в сумі 5 000,02 грн., та відмову у задоволенні скарги вих. № 01.3-849 від 01.06.2016 р. Служби автомобільних доріг в Донецькій області.

Виходячи з вищезазначеного, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження, в звязку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Донецької області від 18.08.2016р. у справі № 905/3003/15.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг в Донецькій області на ухвалу господарського суду Донецької області від 18.08.2016 р. у справі № 905/3003/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 18.08.2016 р. у справі №905/3003/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді: О.І. Склярук

ОСОБА_3

Надруковано 6 екз.:

1-позивачу

1-відповідачу

1-ДВС

1-у справу

1-ДАГС

1-ГСДО