ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р.Справа № 916/632/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Морщагіної Н.С.

суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Селиверстова М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за дорученням;

від відповідача: не з'явився,

від 3-ї особи: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська нива»

на рішення господарського суду Одеської області

від 31 травня 2016 року

у справі №916/632/16

за позовом: Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська нива»

до відповідача: Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Одеської обласної державної адміністрації

про: внесення змін до договору

В С Т А Н О В И В:

Аграрнорибогосподарський кооператив «Придунайська нива» (позивач) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області (відповідач) про внесення змін до п.1.1 Договору оренди земельної ділянки від 06.06.2003, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу ОСОБА_2 06.06.2003, що зареєстрований в реєстрі за № 853 та зареєстрований у Ізмаїльському районному відділі земельних ресурсів 10.06.2003 за № 08-99, щодо земельної ділянки загальною площею 1468,32 га , що розташована на території Кислицької сільської ради (за межами населеного пункту), а саме:

- викласти п.1.1. Договору у наступній редакції:

« 1.1. «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 06 травня 2003 року № 346/ А-2003, надає, а «ОРЕНДАР» приймає у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Кислицької сільської ради (за межами населеного пункту) з земель запасу, і вказана на плані тимчасового землекористування.

Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. Зазначена земельна ділянка повинна бути передана в оренду за актом прийому-передачі, який оформлюється не пізніше семи днів з моменту набуття чинності даного договору.

Орендодавець свідчить, що зазначена земельна ділянка на момент посвідчення цього договору нікому іншому не продана, не відчужена іншим способом, не заставлена, правами третіх осіб не обтяжена, під арештом не перебуває.

В оренду передається земельна ділянка площею 733,51 га, боліт. Місце розташування земельної ділянки передбачено проектом відводу, який є невід`ємним додатком до цього договору».

Заявою від 26.05.2016 позивач уточнив позовні вимоги та просив викласти п.1.1. Договору у наступній редакції: «п. 1.1. «ОРЕНДОДАВЕЦЬ» на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації від 06 травня 2003 року № 346/ А-2003, надає, а «ОРЕНДАР» приймає у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Кислицької сільської ради (за межами населеного пункту) з земель запасу, і вказана на плані тимчасового землекористування.

Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. Зазначена земельна ділянка повинна бути передана в оренду за актом прийому-передачі, який оформлюється не пізніше семи днів з моменту набуття чинності даного договору.

Орендодавець свідчить, що зазначена земельна ділянка на момент посвідчення цього договору нікому іншому не продана, не відчужена іншим способом, не заставлена, правами третіх осіб не обтяжена, під арештом не перебуває.

В оренду передається земельна ділянка площею 836,29 га, боліт. Місце розташування земельної ділянки передбачено проектом відводу, який є невід`ємним додатком до цього договору.».

Позов з посиланням на норми ст. 652 ЦК України мотивований істотною зміною обставин, що полягають в ініціюванні відповідачем питання про збільшення розміру орендної плати спірної земельної ділянки і як наслідок нерентабільність подальшої оренди спірної земельної ділянки. Додатково позивач зазначає, що фактично за цільовим призначенням ним використовується лише 836,29 га, боліт, оскільки, згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку частина орендованої позивачем земельної ділянки, що розташована на території Кислицької сільської ради (за межами населеного пункту) кадастровий номер :01:001:0493 площею 632,03 га відноситься до земель природно-заповідного фонду і в силу ч. 3 ст.7 Закону України «Про природно-заповідний фонд» передання в оренду земельної ділянки до складу якої входять землі природно-заповідного фонду для здійснення господарської діяльності (риборозведення) є порушенням норм природоохоронного законодавства.

Рішенням господарського суду Одеської області від 31.05.2016 (суддя Рога Н.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване недоведеністю позивачем визначених ст. 652 Цивільного кодексу України підстав зміни умов договору. Крім того, місцевий господарський суд з огляду на зміни в земельному законодавстві з реалізації права власності держави на землі, зазначив, що позивач не позбавлений права припинити орендні відносини з Ізмаїльською райдержадміністрацією стосовно земельної ділянки загальною площею 1468,32 га, що розташована на території Кислицької сільської ради (за межами населеного пункту), та вступити у договірні відносини Одеською обласною державною адміністрацією щодо земельної ділянки іншої площі в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Не погодившись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Одеської області скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заявник апеляційної скарги вважає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, по-перше, земельна ділянка площею 632,03 га відноситься до земель природно-заповідного фонду, а земельна ділянка площею 102,78 га знаходиться під гідроспорудами, а тому не може використовуватися позивачем для рибогосподарських потреб, у звязку з чим відповідно до ч. 3 ст.7 Закону України «Про природно-заповідний фонд» передання в оренду земельної ділянки до складу якої входять землі природно-заповідного фонду для здійснення господарської діяльності (риборозведення) є порушенням норм природоохоронного законодавства. По-друге, збільшення розміру орендної плати у 25 разів за землі, які фактично не використовуються, порушують майнові інтереси позивача, тоді як в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Одеську обласну державну адміністрацію.

Представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач згідно поданих заперечень та пояснень на апеляційну скаргу зазначив, що з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо розмежування земель державної та комунальної форми власності» змінився зміст повноважень районних та обласних державних адміністрацій щодо розпорядження землями державної власності, у звязку з чим, позивач реалізуючи право на зміну умов договору мав звернутися до Одеської обласної державної адміністрації. Крім того, вважав безпідставними доводи апелянта щодо наявності у земельної ділянки площею 632,03 га окремого проекту землеустрою та кадастрового номеру, оскільки дана земельна ділянка увійшла до ландшафтного заказника місцевого значення «Лунг», при цьому проект землеустрою розроблений на всю площу заказника 1452,85 га, в т.ч. 632,03 га на території Кислицької сільської ради. Згідно поданих клопотань, просив розглянути справу без участі його представника.

Третя особа надала письмові пояснення на апеляційну скаргу з посиланням на норми ч. ч. 4, 5 ст. 122 Земельного кодексу України зазначила про правомірність висновків місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні позовних вимог, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до статей 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України, здійснена фіксація судового процесу технічними засобами здійснена та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 06.06.2003 між сторонами у справі укладено Договір оренди земельної ділянки, за умовами якого Орендодавець на підставі розпорядження Ізмаїльської райдержадміністрації від 06.05.2003 за № 346/А-2003 надає, а Орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку, загальною площею 1468,32 га, яка знаходиться на території Кислицької сільської ради (за межами населеного пункту) з земель запасу, і вказана на плані тимчасового землекористування.

Договір посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу ОСОБА_2 06.06.2003, зареєстрований в реєстрі за № 853 та зареєстрований у Ізмаїльському районному відділі земельних ресурсів 10.06.2003 за № 08-99.

Згідно п. 1.1. договору, в оренду передається земельна ділянка площею 1 468,32 га, боліт. Місце розташування земельної ділянки передбачено проектом відводу, який є невід`ємним додатком до цього договору. Грошова оцінка земельної ділянки складає 6 312 439 грн. 30 коп. (згідно довідки Ізмаїльського районного відділу земельних ресурсів за № 661п від 23.04.2003).

Відповідно до п. 2.2. договору, останній укладається на термін 25 (двадцять пять) років і набуває чинності з моменту його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації у Ізмаїльському районному відділі земельних ресурсів По закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення.

Додатковою угодою від 27.05.2011 до Договору оренди № 08-99 від 06.06.2003 сторони встановили, що земельна ділянка передана АРК «Придунайська нива» для рибогосподарських потреб та з щорічним використанням 20% площі прудів-риборозплідників, що дорівнює 167,26 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За умовами п.4 Договору зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін. У разі відсутності взаємної згоди сторін щодо змін умов цього договору, його дострокового розірвання на вимогу заінтересованої сторони, ці питання вирішуються у судовому порядку.

Листом від 05.01.2016 орендодавець, Ізмаїльська райдержадміністрація повідомила, АРК «Придунайська нива» про необхідність укладення додаткової угоди до Договору оренди щодо розміру орендної плати за землю, у звязку із необхідністю приведення умов Договору у відповідність до вимог Податкового кодексу України.

З метою досягнути згоди зо щодо приведення Договору оренди у відповідність до норм чинного законодавству та вирішити питання у досудовому порядку АРК «Придунайська нива» звернулося до Ізмаїльської райдержадміністрації з відповідним листом-проханням № 13 від 22.01.2016 про внесення змін до Договору оренди № 08-99 від 06.06.2003 за взаємною згодою. Але, згідно відповіді Ізмаїльської райдержадміністрації за № 02/01-26/132/285 від 08.02.2016, відповідач повідомив, що з урахуванням положень п. 5 ст.122 Земельного кодексу України, він не наділений повноваженнями щодо внесення змін до договорів оренди земельних ділянок для рибогосподарських потреб.

Відмову відповідача у внесенні змін до Договору оренди земельної ділянки від 06.06.2003 щодо розміру орендованої земельної ділянки позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи правильність застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального законодавства в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги з огляду на таке:

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога позивача про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 06.06.2003 на підставі статті 652 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Частиною 2 статті 652 вказаного Кодексу встановлено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що укладаючи договір сторони розраховують на його належне виконання і досягнення поставлених ним цілей. Проте, в ході виконання договору можуть виявлятися обставини, які не могли бути враховані сторонами при укладенні договору, але істотно впливають на інтереси однієї чи обох сторін. При укладенні договору та визначені його умов сторони повинні розумно оцінювати ті обставини, при яких він буде виконуватися.

Інтереси сторін можуть порушуватися будь - якою зміною обставин, що виникають у ході виконання договору, проте, лише істотна зміна обставин визнається підставою для вимоги про зміну чи розірвання договору.

Зміна обставин вважається істотною, тільки якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

При цьому, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин. Одночасна наявність чотирьох умов, перелічених у частині 2 статті 652 Цивільного кодексу України, зважаючи на конкретну ситуацію, акцентує увагу на тому, яким чином виконання договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На думку судової колегії, наведені позивачем підстави не можуть розцінюватися у якості підтвердження всіх передбачених ст. 652 Цивільного кодексу України умов для задоволення заявлених позовних вимог (хоча і вказана зміна законодавчого регулювання питань нормативно-грошової оцінки дійсно не залежала від позивача та не могла бути ним усунута), з огляду на таке:

- із змісту спірного договору не вбачається, що сторони покладали його укладання у залежність від існуючого порядку визначення нормативно-грошової оцінки земель;

- з матеріалів справи не вбачається, що зміна такої істотної умови договору як розмір орендної плати настала і вона дійсно змінена (збільшена); наявність пропозиції орендодавця (відповідача), ще не свідчить про зміну обставин. Крім того, така пропозиція (лист Ізмаїльської РДА № 01/01-26118 від 05.01.2016, т. 1 а. с. 17) носить інформативно-інструктивний характер щодо необхідності приведення умов договору у відповідність до вимог чинного законодавства без посилань на будь-який новий розмір орендної плати;

- виконання договору не призводить до втрати позивачем того, на що він розраховував при укладанні договору, адже мета такого договору для орендаря виходячи з його змісту та положень ст. 13 Закону України «Про оренду землі», ст.759 Цивільного кодексу України є отримання право користування майном за визначену плату. Наразі, з матеріалів справи не вбачається, що наведені в позовній заяві обставини щодо можливого збільшення розміру орендної плати обмежують права позивача як орендаря стосовно обєкту оренди;

- у світлі встановлених ст. 42 цього Кодексу ознак господарської діяльності зміна умов орендної плати у розглядуваному випадку відноситься до підприємницьких ризиків орендаря.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідно зазначити, що учасники цивільних правовідносин за власним розсудом, вступають у договірні відносини, виходячи із певних обставин господарювання, і тим самим вибирають ті чи інші засоби реалізації своїх інтересів, якими є суб'єктивні цивільні права та кореспондуючи їм обов'язків. Договором або виходячи із суті зобов'язання може бути передбачено і відповідно випливати, що зміна обставин була передбачуваною, названі зміни охоплювалися ризиками, що були взяті на себе за договором стороною його виконання.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Отже, зміна такої істотної умови договору оренди землі як обєкт оренди має наслідком як зміну розміру земельної ділянки, так і зміну її кадастрового номеру, розробку технічної документації та затвердження її орендодавцем, встановлення в натурі меж нової земельної ділянки тощо.

Зокрема, в момент укладення Договору оренди земельної ділянки від 06.06.2003 вже була наявна технічна документація, розроблена фахівцями Ізраїльської районної філії Державного підприємства «Одеський регіональний центр державного земельного кадастру», на яку у якості обґрунтування позовних вимог посилається позивач, та відповідно до якої земельна ділянка площею 632,03 га відноситься до земель природно-заповідного фонду, а земельна ділянка площею 102,78 га знаходиться під гідроспорудами.

Згідно з розділом 3.2 Договору оренди орендар прийняв на себе зобовязання вчинити рід заходів щодо розробки проекту організації території ландшафтного заказника місцевого значення «Лунг», проведення робіт з винесення в натуру границь заказника.

Таким чином, укладаючи спірний договір позивач, як Орендар земельної ділянки, знав про всі недоліки земельної ділянки та погодився орендувати саме таку земельну ділянку, що у світлі положень ст. 652 Цивільного кодексу України не може бути кваліфіковане як істотна зміна обставин. Питання законності виділення даної категорії земель для рибогосподарських потреб не є предметом оцінки даного судового провадження виходячи з підстав заявленого позову.

Крім того, як підставно зазначено місцевим господарським судом, з метою подальшого здійснення господарської діяльності позивач не позбавлений можливості припинити орендні відносини з Ізмаїльською райдержадміністрацією стосовно земельної ділянки загальною площею 1468,32 га, що розташована на території Кислицької сільської ради (за межами населеного пункту), та вступити у договірні відносини Одеською обласною державною адміністрацією щодо земельної ділянки іншої площі в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

На підставі вищевикладеного, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська нива» задоволенню не підлягає, що згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на рахунок останнього витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська нива» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 31.05.2016 у справі № 916/632/16 без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України в порядку передбаченому розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя: Н.С.Морщагіна

Судді: Т.Я.Гладишева

ОСОБА_3