ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 р. Справа № 909/819/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 76018,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2, 77500,

про стягнення заборгованості за договором оренди в сумі 10 260, 97 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_3 - представник, (довіреність зареєстровано в реєстрі за № 3028 від 17.10.2016 року)

від відповідача: представники не з'явилися

встановив: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором оренди в сумі 10 260 грн. 97 коп., з них: 7 730 грн.11 коп. - заборгованість за орендними платежами, 1 461 грн.01 коп. - експлуатаційні витрати, 548 грн. 84 коп.. - пеня та 521 грн.01 коп. - проценти річних за користування чужими коштами.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо сплати орендних платежів, відшкодування експлуатаційних витрат та комунальних послуг.

В судовому засіданні представник позивачадача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, явки уповноваженого представника в судові засідання жодного разу не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлений ухвалою суду від 18.10.16. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи суду не подав.

Відповідно до ч.3ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно з п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд констатує, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, вислухавши представника позивача, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

01 березня 2016 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (по договору - орендодавець/по справі - позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (по договору - орендар/по справі - відповідач) укладено договір оренди нежитлового приміщення, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 28,5 м.кв. розташоване за адресою вул. Грушевського, будинок, 28а/35, м. Долина, Івано-Франківська область.

Згідно п. 5.1 Договору місячний розмір орендної плати за об'єкт оренди становить в сумі еквівалентній 1000, 00 доларів США по курсу на момент розрахунку за перший місяць дії даного Договору і в подальшому підлягає щомісячному перерахунку з врахуванням змін офіційного індексу інфляції в Україні.

Відповідно до п.5.2 Договору термін сплати орендної плати визначено 30 числа кожного місяця, факт сплати якого повинен посвідчуватися відповідним документом виданим орендодавцем або банківською установою.

Згідно п.5.5 та абз.4 п.8.1 Договору, відповідач зобов'язався з моменту приймання ним об'єкту оренди і до його повернення орендодавцю оплачувати всі витрати, які пов'язані з його утриманням, експлуатацією та поточним обслуговуванням. Зокрема, показники лічильників обліку спожитої електроенергії та води на день передачі об"єкту відповідачу було зафіксовано в вище згаданому акті приймання-передачі від 01.03.2016 року і становили відповідно 28907 кВт та 125 м.куб.

29 червня 2016 року позивачем направлено на адресу відповідача ОСОБА_5 про розірвання раніше укладеного Договору.

30 червня 2016 року позивачем підписано Додаткову угоду №1 до Договору оренди про його припинення з 01.07.2016 року .

01.07.2016 року, підписано Акт здачі-приймання об'єкту оренди від орендаря до орендодавця, в якому було зафіксовано поточні показники лічильників.

06 липня 2016 року позивач надіслав на адресу відповідача цінного листа №142 з Претензією (вимогою) щодо сплати заборгованості по орендній платі в сумі еквівалентній 300 доларам США та за користування комунальними послугами, а саме:151 грн.05 коп. - електроенергії, 65 грн. 80 коп. за воду, 1 101 грн. 36 коп. - оренди землі, 142 грн. 80 коп. - послуги ЖЕО.

Відповідач вимоги позивача не виконав, що спонукало позивача звернутись з позовом до суду.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з правочинів. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В спірному випадку між сторонами по справі виникли правовідносини на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2016 року.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором оренди наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п.1.1 вказаного договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення площею 28,5 м.кв. розташоване за адресою вул. Грушевського, будинок, 28а/35, м. Долина, Івано-Франківська область.

Факт виконання позивачем зобов'язань щодо передачі та отримання відповідачем приміщення в оренду підтверджується Актом прийому-передачі від 01.03.2016 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

В розумінні ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з договору та інших угод, передбачених законодавством, а також з угод, які не передбачені законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов"язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З поданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що в порушення п.5.1-5.4, п.5.5. та п.8.1 Договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі проводив оплату, внаслідок чого виникла заборгованість по договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2016, зокрема: 7 730 грн.11 коп. - заборгованість по орендних платежах за квітень-червень 2016 року, 1 461 грн.01 коп. - експлуатаційні витрати, з них: 151 грн.05 коп. (265 кВт х 0,57грн.) - витрати за електроенергії, 65 грн. 80 коп. (2 куб.м. х32,9грн.) - витрати за воду, 1 101 грн. 36 коп. (ц міс. х 275,34 грн.) - за оренду землі, 142 грн. 80 коп. (4 міс. х 35,70 грн.) - послуги ЖЕО.

Як встановлено судом обсяг спожитої за час дії договору оренди електроенергії та води зафіксовані сторонами на підставі показників лічильників та відображені у відповідних актах здачі-приймання приміщення, підписаних сторонами, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до тарифів розрахунку електроенергії за період з 01.03.2016 року по 01.09.2016 року, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №220 від 26.02.15 зареєстрованою в Міністерстві юстиції 02.03.2015 за №234/26679 тариф за електроенергію для побутових споживачів, які споживають до 100кВт/год за вказаний вище період складає 0,57 грн. за 1кВт/год.

На підставі Рішення Долинської районної ради Івано-Франківської області "Про тарифи на послуги централізованого водопостачання" №608/37/2014 від 29.12.14, який було введено в дію з 01.01.15 експлуатаційні витрати на воду складаються з тарифу на водопостачання та водовідведення і становлять для суб'єктів підприємницької діяльності 14,90 грн./100л і 18грн./100л.

Витрати за користування земельною ділянкою здійснені з урахуванням Договору оренди земельної ділянки від 17.08.2011 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Розмір плати за послуги комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація" Долинської міської ради вирахуваний на підставі рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області "Про погодження розрахунку скоригованого тарифу" №383 від 12.12.2012 року з Додатком до нього, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На день розгляду справи відповідачем у справі не спростовано факт наявності заборгованості по орендній платі в сумі 7 730 грн. 11 коп. та заборгованість за експлуатаційні витрати в сумі 1 461 грн.01 коп. по договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2016 року.

Таким чином, суд здійснивши перевірку нарахування заборгованості по орендній платі в сумі 7 730 грн. 11 коп. та заборгованості за експлуатаційні витрати в сумі 1 461 грн.01 коп. по договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2016 року, приходить до висновку про обгрунтованість їх нарахування та таких, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, та процентів річних, то суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до ст. 549 ЦК України, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання є пенею. Відповідні положення містяться в ст.ст. 230-232 ГК України. В ч. 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Умовами п.9.2 Договору сторонами погоджено, що у разі прострочення орендарем виконання взятих на себе грошових зобов"язань , він зобов"язується окрім іншого сплатити орендодавцю пеню в розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочення, а також 30% річних від простроченої суми за весь період прострочення платежу за користування чужими коштами.

Згідно розрахунку, здійсненого позивачем із урахування норми ст. 232 ГК України, за прострочення сплати орендних платежів згідно договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2016 року нарахована пеня за в сумі 548 грн. 84 коп.

Окрім того статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено договором, зокрема п.9.2 за прострочення орендарем виконання взятих на себе грошових зобов"язань встановлено стягнення 30% річних від простроченої суми за весь період прострочення платежу за користування чужими коштами.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості проценти річних за користування чужими коштами складають 521 грн. 01 коп.

Оскільки відповідачем не подано суду доказів вчасного виконання зобов'язання за Договорам оренди нежитлового приміщення від 01.03.2016 року та встановлення судом факту прострочення відповідачем виконання грошового зобов"язання, суд здійснивши перерахунок нарахування пені та проценти річних, приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог щодо їх стягнення, зокрема пені в сумі 548 грн. 84 коп. та проценти річних за несвоєчасне здійснення орендних платежів в сумі 521 грн. 01 коп.

З аналізу наведеного вище суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в повному обсязі та таких, що підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст.11, 509, 525, 526, 530, 546, 548, 549, 610, 612, 625, 629, 759 Цивільного кодексу України, ст. ст. 174, 175, 230, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 49, 75, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

задовольнити позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди в сумі 10 260 грн. 97 коп., з них: 7 730 грн.11 коп. - заборгованість за орендними платежами, 1 461 грн.01 коп. - експлуатаційні витрати, 548 грн. 84 коп. - пені та 521 грн.01 коп. - процентів річних за користування чужими коштами.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) - 10 260 грн. 97 коп. (десять тисяч двісті шістдесят гривень дев"яносто сім копійки) заборгованості за договором оренди від 01.03.2016 року, з них: 7 730 грн.11 коп. (сім тисяч сімсот тридцять гривень одинадцять копійок) - заборгованість за орендними платежами, 1 461 грн.01 коп. (одну тисячу чотириста шістдесят одну гривню одну копійку) - експлуатаційних витрати, 548 грн. 84 коп. (п'ятсот сорок вісім гривень вісімдесят чотири копійки) - пені, 521 грн.01 коп. (п'ятсот двадцять одну гривню одну копійку) - процентів річних за користування чужими коштами та 1 378 грн. 00 коп. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.11.16

Суддя Фанда О. М.