донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.10.2016 справа № 905/1949/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоСкакун О.А.,
суддів:Колядко Т.М. , Татенко В.М. ,
за участю представників сторін:
від позивача:не з'явився,
від відповідача:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуФізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Донецьк,
на рішення Господарського суду Донецької області
від15.10.2015
по справі№ 905/1949/15 (суддя Тоцький С. В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк", м. Київ,
доФізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Донецьк,
простягнення 17 914, 19 грн.

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк», Орендар), м. Київ, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4, Орендодавець), м. Донецьк, про стягнення 17 914, 19 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 15.10.2015 у справі № 905/1949/15 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Рішення мотивоване доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду від 15.10.2015 у справі № 905/1949/15 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема, апелянт посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм як матеріального, так і процесуального права, а також неповне з'ясування фактичних обставин, що мають значення для справи. Заявник апеляційної скарги вважає, що за умовами укладеного між сторонами договору оренди позивач має право здійснювати поліпшення орендованого приміщення виключно за власний рахунок та за згодою орендодавця, докази надання якої відсутні.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.08.2016 підтримав доводи і заперечення, викладені в апеляційній скарзі, та просить її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

У судове засідання 26.10.2016 представники позивача та відповідача не з'явились, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд -

В С Т А Н О В И В :

Між ФОП ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» 22.03.2013 було укладено Договір оренди нежитлового приміщення (далі - Договір), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно - вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 118, 1 м2, розташоване на першому поверсі приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 5-9).

Відповідно до пункту 3.1 Договору приміщення повинно бути передане Орендодавцем і прийняте Орендарем за Актом приймання-передачі у термін не пізніше 5 календарних днів з моменту набрання чинності цим Договором (за формою, що визначена в Додатку № 1 до цього Договору). Акт підписується Орендодавцем та уповноваженим представником Орендаря /або/ уповноваженими працівниками Сторін та скріплюється печатками Сторін (за наявності). До Акту долучається фотозвіт про стан Приміщення, яке передається в оренду (за формою, що визначена в Додатку № 3 до Договору). Цей Акт та фотозвіт є невід'ємними частинами цього Договору.

Згідно з пунктом 6.2 Договору строк оренди встановлюється з 01.04.2013 (але не раніше дати підписання Акту відповідно до пункту 3.1 цього Договору) по 31.03.2015, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за Договором.

По закінченню строку дії цього Договору, визначеному пунктом 6.2, Договір може бути продовжений за домовленістю Сторін, при цьому Орендар має переважне право на продовження або переукладення цього Договору на новий термін.

Якщо Орендар продовжує користуватися приміщенням після закінчення строку дії Договору, що визначений у пункті 6.2 цього Договору, то, за відсутності письмових заперечень Орендодавця протягом одного місяця, Договір вважається поновленим на новий аналогічний строк (пункт 6.4 Договору).

Відповідно до пункту 8.1.14 Договору виключно за умови письмового погодження з Орендодавцем Орендар зобов'язаний самостійно за свій рахунок робити поточний ремонт, будь-які поліпшення (у тому числі поліпшення, які можуть бути відокремлені від об'єкта оренди), перебудову й інші дії, що тягнуть за собою зміну об'єкта оренди. При цьому Сторони домовилися про те, що вартість поточного ремонту будь-яких поліпшень (у тому числі поліпшень, які можуть бути відокремлені від об'єкта оренди), перебудови й інших дій, що тягнуть за собою зміну об'єкта оренди у тому числі і його вартості, не підлягають відшкодуванню Орендарю. Крім того, вартість поточного ремонту, будь-яких поліпшень (у тому числі поліпшень, які можуть бути відокремлені від об'єкта оренди), перебудови й інших дій, що тягнуть за собою зміну об'єкта оренди, у будь-якому випадку не можуть бути зараховані в рахунок плати за користування об'єктом оренди (орендну плату), якщо інше не обумовлено сторонами додатково. Також Сторони домовилися про те, що якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою орендодавця, було створено новий об'єкт нерухомості, Орендар за будь-яких обставин не стає її співвласником.

У пункті 9.1 Договору сторони визначили, що під поліпшенням приміщення у рамках цього Договору Сторони розуміють проведення будь-яких робіт, пов'язаних з модернізацією, добудовою, дообладнанням, реконструкцією тощо, з використанням будь-яких матеріалів, що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які очікується одержати у майбутньому при використанні приміщення.

Згідно з пунктом 9.2 Договору Сторони у цьому Договорі визначили, що Орендарю дозволяється за рахунок власних коштів проведення поліпшення приміщення в частині встановлення охоронної, пожежної сигналізацій та структурованої кабельної мережі без пошкодження мереж Орендодавця та інших поточних ремонтів.

Будь-які поліпшення приміщення, крім зазначених у пункті 9.2 цього Договору, можливі тільки за письмовою згодою Орендодавця.

За Актом приймання-передачі від 22.03.2013 нежитлове приміщення було передане позивачу.

У 2013 році за замовленням ПАТ «ВіЕйБі Банк» у 2013 році в орендованому приміщенні було здійснено низку будівельних робіт: обладнання, монтаж та налагодження функціонування системи безпеки (відеоспостереження та запису) за актом виконаних робіт № 59 від 29.04.2013 на суму 12 671, 72 грн. (а. с. 11); виготовлення та встановлення конструкцій згідно з ДСТУ 4546:2006 та ДСТУ 4547:2006 за актом виконаних робіт № 168/13 на суму 45 500, 00 грн. (а. с. 14); монтаж та налагодження ОПС сигналізації за актом приймання виконаних робіт від 29.04.2013 на суму 24 233, 95 грн. (а. с. 17-18). Усього на загальну суму 80 333, 72 грн.

За твердженням позивача ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до ФОП ОСОБА_4 з вимогою про повернення вартості поліпшень орендованого приміщення у сумі 17 914, 19 грн. (а. с. 19).

Однак відповідач заперечує отримання цієї вимоги, а докази її направлення на адресу ФОП ОСОБА_4 у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_4 вартості поліпшень орендованого приміщення в сумі 17 914, 19 грн.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Апеляційний господарський суд, оцінивши зміст спірного Договору, дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором оренди, який підпадає під правове регулювання норм глави 58 ЦК України, § 5 глави 30 ГК України.

Згідно з частиною першою статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У зв'язку зі спливом строку дії спірного Договору та відсутності згоди сторін на його продовження, колегія суддів вважає, що на час розгляду справи Договір оренди від 02.03.2016, укладений між позивачем та відповідачем, припинив свою дію.

Частиною першою статті 778 ЦК України передбачено, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

При цьому, відповідно до частини третьої зазначеної статті, якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості (частина п'ята статті 778 ЦК України).

З наведеного вбачається, що обов'язковою умовою здійснення наймачем поліпшень є згода наймодавця.

Колегія суддів вважає, що за відсутності у законодавстві вимог щодо форми такої згоди вона може бути висловлена, зокрема, шляхом включення відповідного пункту (умови) безпосередньо до договору оренди.

Так, за змістом пункту 9.3 Договору будь-які інші поліпшення, крім зазначених у пункті 9.2 Договору (встановлення охоронної, пожежної сигналізацій та структурованої кабельної мережі), можливі тільки за письмовою згодою Орендодавця.

Отже, для проведення поліпшень приміщення в частині встановлення охоронної, пожежної сигналізації та структурованої кабельної мережі без пошкодження мереж Орендодавця та інших поточних ремонтів згода ФОП ОСОБА_7 не потребується.

Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що така згода надана Орендодавцем з урахуванням положень пункту 8.1.14 Договору, за умовами якого вартість поліпшень орендованого приміщення не підлягає відшкодуванню.

Таким чином, за змістом пунктів 8.1.14, 9.1, 9.2 та 9.3 Договору оренди Орендарю дозволяється проведення відповідних будівельних робіт в орендованому приміщенні, однак відшкодування їх вартості Орендодавцем не передбачено.

Інші докази надання ФОП ОСОБА_4 згоди на здійснення поліпшень об'єкта оренди у матеріалах справи відсутні.

Оскільки укладений між сторонами Договір не було визнано недійсним у встановленому законом порядку, то в силу приписів статті 204 ЦК України він є чинним.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом частини третьої статті 6 ЦК України сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, оскільки за умовами пунктів 8.1.4 та 9.2 Договору відповідач не давав згоди на здійснення поліпшень орендованого приміщення з відшкодуванням їх вартості, то колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» не підлягають задоволенню.

Крім того, позивач належним чином не обґрунтував розмір заявленої до стягнення суми та не надав пояснень щодо того, стягнення вартості яких саме робіт складає ціну позову.

Так, згідно з Актами виконаних робіт № 59 від 29.04.2013 (а. с. 11), № 168/13 (а. с. 14) та від 29.04.2013 (а. с. 17-18), усього було виконано робіт на загальну суму 80 333, 72 грн.

Зі змісту позовної заяви та зазначених актів не вбачається, вартість яких саме будівельних робіт позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_4, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції ухвалами від 25.08.2016, 07.09.2016 та 19.10.2016 неодноразово витребував у позивача письмові пояснення стосовно обґрунтування ціни позову, однак вимоги зазначених ухвал виконані не були.

Виходячи з викладеного, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга ФОП ОСОБА_4 підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Донецької області від 15.10.2015 у справі № 905/1949/15 підлягає скасуванню з наведених вище підстав, а позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» залишаються без задоволення.

Щодо розподілу судових витрат у зв'язку з розглядом справи колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується у доход державного бюджету пропорційно розміру задоволених позовних вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на дату звернення позивача до суду із позовною заявою (31.08.2015 згідно з календарним штемпелем УДППЗ «Укрпошта» на поштовому конверті), у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнена від сплати судового збору.

Отже, оскільки позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» залишено без задоволення, судовий збір за подання позовної заяви не стягується.

При цьому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015, який набрав чинності 01.09.2015, статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у новій редакції та позбавлено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб пільг зі сплати судового збору.

Отже, за загальним правилом статті 49 ГПК України у зв'язку з задоволенням апеляційної скарги судовий збір за її подання покладається на позивача.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, м. Донецьк, на рішення Господарського суду Донецької області від 15.10.2015 у справі № 905/1949/15 задовольнити.

Рішення Господарського суду Донецької області від 15.10.2015 у справі № 905/1949/15 скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», м. Київ, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (83000, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 339, 80 грн.

Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Т.М. Колядко

В.М. Татенко