КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р. Справа№ 910/16474/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача : Яцко В.В. за довіреністю від 07.09.2016, Горбенко К.О. за довіреністю від 07.09.2016;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи 1: Мурильов О.О. за довіреністю від 01.11.2016;

від третьої особи 2: Мурильов О.О. за довіреністю від 01.11.2016;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Сервіс ЛТД"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2016

у справі № 910/16474/16 (суддя О.В. Гумега)

за заявою Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест"

від третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товаристо з обмеженою відповідальність «Девелопмент трейд»

від третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Рітейл сервіс лтд»

про вжиття запобіжних заходів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 Заяву Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" про вжиття запобіжних заходів від 06.09.2016 задовольнити частково.

Вжито запобіжні заходи, а саме накладено арешт на:

- квартири, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 3, 1, 25, 29, 65, 138, 172, 162, 235, 237, 291, 299, 308, 249, 281, 323, 359, 324, 332, 380, 396, 419, 427, 527, 69;

- нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м.Київ, вул.Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 643, 644, 645, 651, 652, 653;

- машиномісця (гаражі) у підземному паркінгу, що розташовані за адресою: м.Київ, вул.Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 134, 131, 132, 157, 220, 136, 204, 138, 158, 210, 240, 205, 139, 165, 222, 201, 166, 223, 254, 202, 256, 203, 239, 258, 230, 241, 260, 234, 242, 237, 167.

В іншій частині заяви Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" про вжиття запобіжних заходів від 06.09.2016 - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2016, Товариство з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Трейд" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 скасувати та відмовити у задоволенні заяви Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" про вжиття запобіжних заходів.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2016, Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Сервіс ЛТД" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 скасувати та відмовити у задоволенні заяви Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" про вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, справу №910/16474/16 за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Трейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Сервіс ЛТД" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г. суддів Пономаренко Є.Ю. та Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2016 справу №910/16474/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.11.2016.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного Господарського суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

У судове засідання 02.11.2016 з'явились представники позивача та третьої особи 1,2. Представники третьої особи у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники відповідача не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) України, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача.

Представник третіх осіб у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційних скаргах, та просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 скасувати та відмовити у задоволенні заяви Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" про вжиття запобіжних заходів.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття, передбачених статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних заходів до подання позову.

Отже, за змістом статті 43-1 вказаного Кодексу, підставами вжиття запобіжних заходів є обставини, які дозволяють заінтересованій особі стверджувати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення. При цьому, заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову.

Отже, заяву про вжиття запобіжних заходів може подати особа, яка:

а) має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою;

б) має підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення.

Запобіжні заходи забезпечують вимогу, яка ще не оформлена у вигляді позову, та надають додаткову гарантію збереження доказів чи реальності виконання рішення суду.

Ефект запобіжних заходів досягається завдяки несподіваності цих заходів для порушника прав заявника.

Відповідно до ст. 43-2 ГПК України запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Перелік видів запобіжних заходів, які може застосовувати суд, є вичерпним і розширенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 43-4 ГПК України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

Як зазначено у п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" відповідно до пункту 4 частини першої статті 43-3 ГПК заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити відомості про обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття таких заходів. Ці обставини мають узгоджуватися з приписами статті 43-1 ГПК, а за змістом пункту 5 частини першої статті 43-3 і частини третьої статті 43-4 ГПК - також й підтверджуватись відповідними доказами з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 названого Кодексу. Витребування і оцінка відповідних доказів, а також доказів наявності у заявника права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт або інший відповідний правочин тощо) здійснюється господарським судом за загальними правилами ГПК про докази.

Відповідно до п. 15 наведеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи;

наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 433 ГПК;

імовірності настання обставин, зазначених у статті 431 ГПК;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно ч. 5 ст. 43-4 ГПК України про вжиття запобіжних заходів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначає обрані запобіжні заходи, підстави їх обрання, порядок і спосіб їх виконання, розмір застави, якщо така призначена.

В силу положень ч. 6 ст. 43-4 ГПК України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

З поданої до суду 06.09.2016 заяви про вжиття запобіжних заходів і доданих до неї документів, а також документів, доданих до клопотання заявника, поданого в судовому засіданні 08.09.2016, вбачається, що 30.01.2004 між Українською студією телевізійних фільмів "Укртелефільм" (заявник) та ЗАТ "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс" (правонаступником якого є ПрАТ "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс") було укладено Договір про спільну діяльність без створення юридичної особи (надалі - Договір про спільну діяльність).

11.05.2005 та 24.02.2009 сторони Договору про спільну діяльність на його підставі уклали Акти розподілу квартир в адміністративно-житловому комплексі за адресою: вул. Ованеса Туманяна 15а у Дніпровському районі м. Києва.

Зазначеним актами розподілу квартир сторони вказаного договору визначили перелік житлових та нежитлових приміщень, які передаються у власність кожного з них відповідно з умовами Договору про спільну діяльність.

Отже, відповідно до ч. 2 статті 367 Цивільного кодексу України, пунктів 2.6, 3.5, 13.1, 13.4 Договору про спільну діяльність (з врахуванням додаткових угод до цього догоовру) позивач став власником майнових прав на об'єкти нерухомості, що були розподілені йому згідно Актів розподілу квартир, право спільної часткової власності на ці об'єкти було припинено. Зазначена обставина підтверджується постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.01.2015 року у справі №910/4784/14.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.08.2016 у справі №910/1941/14 (зокрема, про визнання недійсним інвестиційного договору № 1 від 17.06.2013) було підтверджено належність заявнику майнових прав на квартири та нежитлові приміщення, відчужені за оспорюваним інвестиційним договором.

Зокрема, наведеною постановою Вищого господарського суду України було зазначено, що підписанням актів розподілу майна від 11.10.2005 та від 24.02.2009, з урахуванням зміненої нумерації квартир, урахованої сторонами на підставі порівняльної відомості від 26.06.2013, сторони здійснили поділ спільного часткового майна, створеного за результатами спільної діяльності, набувши при цьому права власності, кожен на свою частку, згідно пропорції, визначеної договором. Тому на час укладення спірного інвестиційного договору, позивачу належали майнові права на частину житлових та нежитлових приміщень у адміністративно-житловому комплексу за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а, та які є предметом інвестиційного договору №1 від 17.06.2013 року.

Зважаючи на наведене, заявник вважає себе власником майнових прав на спірні об'єкти нерухомого майна ще з 11.10.2005.

Натомість, заявнику стало відомо про існування Заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 16.08.2016 року по справі №202/5056/16-ц, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест" права власності на спірні об'єкти нерухомості.

Об'єктами нерухомості, на які було звернуто стягнення згідно зазначеного Заочного рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, є:

квартири, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 3, 1, 25, 29, 65, 172, 162, 235, 237, 299, 308, 249, 281, 323, 359, 324, 332, 380, 396, 419, 427, 527, 69;

нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 643, 644, 645, 649, 651, 652, 653;

машиномісця (гаражі) у підземному паркінгу, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 134, 131, 132, 157, 220, 136, 204, 138, 158, 210, 240, 205, 139, 165, 222, 201, 166, 223, 254, 202, 256, 203, 239, 258, 230, 241, 260, 234, 242, 237, 167.

Підставою для винесення наведеного рішення став Договір іпотеки від 07.09.2006, зареєстрований за реєстровим номером №4941, укладений між Акціонерним комерційним банком "Форум" та ЗАТ "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс", права по якому в подальшому були придбані Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест".

Вищезазначений договір іпотеки заявник вважає недійсним, у зв'язку з чим має намір звернутись до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Банк Форум" (яке є правонаступником Акціонерного комерційного банку "Форум", ПрАТ "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс", (яке є правонаступником ЗАТ "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс") та ТОВ "Фінансова компанія "Еверест".

Заявник вважає, що внаслідок винесення Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська наведеного заочного рішення від 16.08.2016, право власності на спірні об'єкти нерухомості, майнові права на які належать заявнику, може бути зареєстроване за ТОВ "Фінансова компанія "Еверест" та в подальшому відчужене ним на користь будь-яких осіб.

Заявник вважає, що невжиття визначених ним у заяві запобіжних заходів, надасть ТОВ "Фінансова компанія "Еверест" можливість здійснити перепродаж квартир та нежитлових приміщень, майнові права на які належать позивачу, що призведе до порушення прав останнього.

На підтвердження зазначеної ймовірності дій ТОВ "Фінансова компанія "Еверест" заявник вказав цілий ряд обставин, зокрема, щодо наявності судового розгляду справ за участю ПрАТ "Міжнародна інвестиційна компанія "Інтерінвестсервіс", ТОВ "Сілтек ЛТД" щодо будинку за адресою м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а; заявник звернув увагу, що позов до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська було подано 09.08.2016, при цьому Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" не отримувала повісток та копії позову, та вже 16.08.2016 по вказаній справі винесено рішення, яке 29.08.2016 року набрало законної сили; вказаним судовим рішенням було скасовано арешти, накладені ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2014 року по справі №910/1352/14. Також заявник зазначив, що вказане судове рішення вже подане на виконання. Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, право власності на спірні об'єкти нерухомості вже зареєстровано за ТОВ "Фінансова компанія "Еверест".

Вирішуючи питання про вжиття заявлених Українською студією телевізійних фільмів "Укртелефільм" запобіжних заходів, судом з урахуванням приписів п. 15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" було здійснено оцінку обґрунтованості вищенаведених доводів заявника щодо необхідності застосування запобіжних заходів, зокрема, шляхом накладення арешту на відповідні об'єкти нерухомості (квартири, нежитлові приміщення, машиномісця (гаражі) у підземному паркінгу), що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а, при цьому враховано: розумність, обґрунтованість і адекватність вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи; наявність зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 433 ГПК; імовірність настання обставин, зазначених у статті 431 ГПК; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

При цьому суд взяв до уваги надані заявником в судовому засіданні 08.09.2016 Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо спірних об'єктів нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а, а саме:

квартир - №№ 3, 1, 25, 29, 65, 138, 172, 162, 235, 237, 291, 299, 308, 249, 281, 323, 359, 324, 332, 380, 396, 419, 427, 527, 69;

нежитлових приміщень - №№ 643, 644, 645, 651, 652, 653;

машиномісць - №№ 134, 131, 132, 157, 220, 136, 204, 138, 158, 210, 240, 205, 139, 165, 222, 201, 166, 223, 254, 202, 256, 203, 239, 258, 230, 241, 260, 234, 242, 237, 167.

Відповідно до наданих заявником інформаційних довідок, сформованих станом на 07.09.2016, вбачається, що власником вищевказаних об'єктів нерухомого майна зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест" (, країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 01103, м. Київ, бульвар Дружби народів, будинок 30Б), а в якості підстави виникнення права власності - заочне рішення суду у справі №202/5056/16-ц (провадження 2/0202/2499/2016, серія та номер: б/н, виданий 16.08.2016: видавник: Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Таким чином, наведені інформаційні довідки станом на час розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів підтверджують здійснену за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еверест" (особа, щодо якої заявник просить вжити запобіжні заходи) державну реєстрацію речових прав на спірні об'єкти нерухомого майна. Отже, в силу приписів статті 316 Цивільного кодексу України, вказане товариство, як власник майна, має право володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

З огляду на наведене та враховуючи правові норми ст.ст. 43-1, 43-2 ГПК України, а також доводи заявника, викладені в заяві про вжиття запобіжних заходів, подані заявником докази, суд дійшов висновку про підставність обраного заявником виду запобіжних заходів - накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої заявник просить вжити запобіжні заходи, а тому вважає за необхідне задовольнити заяву Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" про вжиття запобіжних заходів № б/н від 06.09.2016 частково та вжити запобіжні заходи, а саме:

накласти арешт на:

- квартири, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 3, 1, 25, 29, 65, 138, 172, 162, 235, 237, 291, 299, 308, 249, 281, 323, 359, 324, 332, 380, 396, 419, 427, 527, 69;

- нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м.Київ, вул.Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 643, 644, 645, 651, 652, 653;

- машиномісця (гаражі) у підземному паркінгу, що розташовані за адресою: м.Київ, вул.Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 134, 131, 132, 157, 220, 136, 204, 138, 158, 210, 240, 205, 139, 165, 222, 201, 166, 223, 254, 202, 256, 203, 239, 258, 230, 241, 260, 234, 242, 237, 167.

Стосовно вимог заявника про вжиття запобіжних заходів в частині накладення арешту на нежитлове приміщення № 649, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а, суд зазначає наступне.

Стаття 331 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) регулює порядок набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва.

Відповідно до частини першої цієї статті ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Відповідно до частини 2 статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 4 статті 334 ЦК України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Статтею 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначені речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації, зокрема, право власності; право власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Заявник станом на час розгляду судом заяви про вжиття запобіжних заходів не надав суду доказів здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно - нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а № 649 за ТОВ "Фінансова компанія "Еверест", рівно як і доказів подання відповідної заяви про реєстрацію таких прав на вказане нежитлове приміщення.

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку що заявник належними засобами доказування не довів належність майна - нежитлового приміщення № 649, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а, на праві власності особі, щодо якої заявник просить вжити запобіжні заходи.

Отже, в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів в частині накладення арешту на нежитлове приміщення № 649, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а, слід відмовити, оскільки відповідно до положень ст. 43-2 ГПК України запобіжні заходи включають, зокрема, накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи.

Крім того, в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів в частині заборони органам державної реєстрації та державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо:

- квартир, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 3, 1, 25, 29, 65, 138, 172, 162, 235, 237, 291, 299, 308, 249, 281, 323, 359, 324, 332, 380, 396, 419, 427, 527, 69;

- нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 643, 644, 645, 649, 651, 652, 653;

- машиномісць (гаражів) у підземному паркінгу, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Ованеса Туманяна, буд. 15а - №№ 134, 131, 132, 157, 220, 136, 204, 138, 158, 210, 240, 205, 139, 165, 222, 201, 166, 223, 254, 202, 256, 203, 239, 258, 230, 241, 260, 234, 242, 237, 167,

заявнику слід також відмовити, оскільки вказаний вид запобіжних заходів не встановлений ст. 43-2 ГПК України, тоді як вище зазначалось, що перелік видів запобіжних заходів, які може застосовувати суд, є вичерпним. Така ж думка наведена і у п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суд України від 20.04.2007 № 01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів".

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 у справі №910/16474/16.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Девелопмент Трейд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 у справі №910/16474/16 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітейл Сервіс ЛТД" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 у справі №910/16474/16 залишити без задоволення.

3. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 08.09.2016 у справі №910/16474/16 залишити без змін.

4. Матеріали справи №910/16474/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко