ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"07" листопада 2016 р.Справа № 922/3779/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши матеріали

позовної заявиФізичної особи ОСОБА_1, м. Харків
до відповідача 1: Фермерського господарства "Федорик", с. Леб'яже , відповідача 2: Фізичної особи ОСОБА_2, м. Новомосковськ , відповідача 3: Фізичної особи ОСОБА_3, м. Новомосковськ
проскасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 (позивач) звернулась до господарського суду Харківської області із позовом до Фермерського господарства "Федорик" (відповідача 1), Фізичної особи ОСОБА_2 (відповідач 2) та до Фізичної особи ОСОБА_3 (відповідач 3) про:

- скасування рішення співвласників фермерського господарства "Федорик" про виключення ОСОБА_1 зі складу членів (власників).

- визначення вартості частки у майні фермерського господарства на підставі даних бухгалтерського обліку;

- у порядку підготовки справи до розгляду витребувати у відповідачів оригінал рішення про виключення позивача зі складу членів (власників) фермерського господарства "Федорик" витребувати дані бухгалтерського обліку, щодо вартості майна фермерського господарства "Федорик".

Розглянувши матеріали позовної заяви № б/н від 12.10.2016 року (вх. № 3779/16), господарський суд дійшов до висновку про повернення позовної заяви з додатками без розгляду з огляду на наступне.

До позовної заяви № б/н від 12.10.2016 року (вх. № 3779/16) не додано доказів оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", відповідно до якого за подання позовних заяв до господарського суду сплачується судовий збір.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви № б/н від 12.10.2016 року (вх. № 3779/16), позивачем заявлено дві вимоги, одну вимогу немайнового характеру (скасування рішення) та одну вимогу майнового характеру (визначення вартості частки у майні) доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку позивачем до суду не надано.

Натомість позивачем надано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування наданого клопотання заявник посилається на важке фінансове становище та цілковиту відсутність коштів. У зв'язку із чим позивач не може сплатити судовий збір.

Розглянувши заявлене позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору, господарський суд дійшов до висновку про відмову у його задоволенні, з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Заява про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини пов'язані із відсутністю у ньому коштів на оплату судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону, і зі своєї ініціативи з наведенням в ухвалі відповідних мотивів (пункт 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України").

Таким чином особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати до суду докази на підтвердження того, що її майновий стан є таким, що перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Сам факт посилання на важке фінансове становище та відсутність коштів, як підстава відстрочення сплати судового збору не може бути підставою для вирішення судом питання про відстрочення сплати судового збору.

У зв'язку із тим, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження заявленого клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд не вбачає підстав для його задоволення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VI від 19.05.2011 року, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів листом з описом вкладення.

Отже, із урахуванням вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України належним доказом відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладення, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбиток календарного штемпеля поштового повідомлення (пункт 61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Позивачем у якості доказу направлення копії позовної заяви № б/н від 12.10.2016 року (вх. № 3779/16) та доданих до неї документів на адресу відповідачів додані копії квитанцій.

Суд не приймає надані позивачем копії квитанцій у якості доказу направлення позовної заяви на адресу відповідачів, оскільки вони не відповідають вимогам пункту 61 Правил надання послуг поштового зв'язку та з них не можливо встановити що саме було направлено на адресу відповідачів.

Таким чином, позивачем не надано до суду належних доказів надсилання відповідачам копії позовної заяви № б/н від 12.10.2016 року (вх. № 3779/16) та доданих до неї документів, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для повернення позовної заяви і доданої до неї документів без розгляду.

Також суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що чинним законодавством України (статті 56 Господарського процесуального кодексу України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам відповідні копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідачів про подання позову до суду шляхом направлення на їх адресу копії позовної заяви з додатками. Таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження у справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не відповідатиме статті 6 Конвенції.

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Також суд звертає увагу Фізичної особи ОСОБА_1, що ухвалами суду від 31.10.2016 року та від 04.11.2016 року було повернуто без розгляду позовну заяву для усунення вищезазначених допущених порушень.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви № б/н від 12.10.2016 року (вх. № 3779/16) вищезазначені недоліки усунені не були, що є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, статтею 56, 57, пунктами 4, 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Фізичній особі ОСОБА_1 та додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява на 11 аркушах.

Суддя О.О. Ємельянова