РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016Справа №910/16106/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "АСТРОІНВЕСТ-Україна"
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ПРЕМІУМ-ОІЛ"
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ОЙЛ ТРАНС"
Простягнення 1 120 224,88 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процессу:

від позивача: ОСОБА_1 представник за дов.;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов.;

від третьої особи: ОСОБА_3;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСТРОІНВЕСТ-Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ПРЕМІУМ-ОІЛ" про стягнення 1 120 224,88 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 порушено провадження у справі № 910/16106/16, залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ОЙЛ ТРАНС" та призначено розгляд справи на 23.09.2016 року.

19.09.2016 року представник відповідача подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву та 21.09.2016 року подав клопотання про витребування у старшого слідчого СВ Овруцького ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 належно завірених матеріалів кримінального провадження за № 0000227 від 22.03.2016 року.

22.09.2016 року представник позивача подав до канцелярії суду документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі та клопотання про фіксування розгляду справи.

23.09.2016 року представник третьої особи подав до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із неодержанням ухвали про порушення провадження у справі.

В судовому засіданні 23.09.2016 року представник позивача заперечував проти задоволення, поданого представником третьої особи, клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом розглянуто та відхилено вищезазначене клопотання, у звязку із тим, що в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення 13.09.2016 поштового відправлення(ухвали про порушення провадження у справі) представнику третьої особи - Шевченко, що спростовує твердження третьої особи про неотримання ухвали про порушення провадження у справі.

Окрім того, судом розглянуто та задоволено клопотання представника відповідача щодо витребування у старшого слідчого СВ Овруцького ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 належно завірених матеріалів кримінального провадження за № 0000227 від 22.03.2016 року.

В судовому засіданні 23.09.2016 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, в даному судовому засіданні, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

23.09.2016 року представник третьої особи в судове засідання не зявився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У звязку із необхідністю витребування додаткових доказів, суд оголосив ухвалу про відкладення розгляду справи на 10.10.2016 року та направлення запиту до Овруцького відділення Головного управління в Житомирській області Національної поліції України.

10.10.2016 року в судовому засіданні представники сторін надали усні пояснення по суті спору.

Представник третьої особи в дане судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 10.10.2016 судом оголошено перерву до 24.10.2016 о 15-00.

Представник відповідача 24.10.2016 року подав до канцелярії суду письмові пояснення.

24.10.2016 року в судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в даному судовому засіданні подав клопотання про долучення додаткових доказів по справі, яке судом розглянуто та задоволено.

24.10.2016 року представник третьої особи в судове засідання не зявився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про дату та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 24.10.2016 судом оголошено перерву до 31.10.2016 о 15-25.

31.10.2016 року представник позивача подав до канцелярії суду письмові пояснення, які в судовому засіданні 31.10.2016 року підтримав та просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в даному судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд позивачу в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи надав суду для огляду оригінали витребуваних документів та усні пояснення по справі.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 31.10.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «АСТРОІНВЕСТ-Україна» (в подальшому поклажодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО-ПРЕМІУМ-ОІЛ» (в подальшому зберігач, відповідач) було укладено договір надання послуг зі зберігання нафтопродуктів № 14/11-17 від 17.10.2014 року (надалі договір), пунктом 1.1 якого передбачено, що поклажодавець доручає, а зберігач зобовязується надати послуги по прийманню, відповідальному зберіганню та відвантаженню по довіреності поклажодавця дизельного палива(в подальшому продукція). Зберігання продукції відбувається у резервуарному парку обємом до 250 метрів кубічних, який знаходиться за адресою: 11106, Житомирська обл., Овручський район, м. Овруч, вул. Правди, 47. Кількість та обєм резервуарів може змінюватися зберігачем самостійно в залежності від обєму та потреб поклажодавця.

Відповідно до п. п. 1.2 та 1.3 договору, зберігання продукції відбувається зберігачем в спеціально обладнаних резервуарах, які виключають змішування з аналогічною продукцією інших виробників. При цьому, можливе змішування, у разі згоди поклажодавця. Зберігач зобовязується приймати та зберігати продукцію, яку йому передає поклажодавець та повертати (відвантажувати, відпускати) продукцію по першій вимозі поклажодавця та інших, уповноважених поклажодавцем осіб на умовах, передбачених даним договором.

Умовами п. 2.1.1 договору передбачено, що зберігач зобовязаний надати поклажодавцю наступний комплекс послуг зберігання: - подавати, забирати вагоно-цистерни до складу та зі складу зберігача; - розвантаження продукції з транспорту на склад зберігача; - зберігання продукції на складі зберігача, відповідно до ст. 5 цього договору; - передача продукції третім особам, відповідно до ст. 6 цього договору; - інші послуги зберігача, повязані із технологією приймання-відпуску продукції та її зберігання; - мертві залишки нафтопродуктів у ємностях та трубопроводах зберігача в повному обсязі повертаються поклажодавцю.

Відповідно до п. п. 2.2.1, 2.2.2 та 2.2.3 договору, поклажодавець зобовязаний здійснити поставку продукції та її передачу зберігачу відповідно до ст. 4 цього договору, забезпечити приймання продукції або передачу продукції третім особам, відповідно до ст. 6 цього договору та сплатити зберігачу за послуги зберігання, відповідно до ст. 3 цього договору.

Згідно з п. 4.1 договору, поклажодавець здійснює поставку продукції зберігачу за наступними реквізитами: отримувач та адреса: ФОП ОСОБА_5, 11106, Житомирська обл., м. Овруч, вул. Правди, 47; код отримувача: 6594; станція призначення: ст. Овруч, Пів.-Зах. Залізниця; код станції: 346806.

Фактом приймання-передачі продукції від поклажодавця зберігачу є факт приймання-передачі продукції зберігачу, який підтверджується відповідним актом приймання-передачі продукції та залізничними накладними.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2, 5.3, 5.4 та 5.5 договору, складом зберігача є резервуарний парк, який знаходиться в оренді зберігача згідно з договором суборенди-зберігання з ТОВ «ОСОБА_6 Транс». Зберігач забезпечує збереження кількості та якості продукції по сортам та маркам, не здійснюючи змішання продукції, яка передана поклажодавцем зберігачу на зберігання. Продукція, яка передана поклажедавцем на зберігання, є власністю поклажедавця. Зберігач несе повну матеріальну відповідальність за порчу, втрату та недостачу зверх норми продукції.

Зберігач зобовязується надавати інформацію на письмові запити поклажодавця щодо кількості відпущеної продукції та її залишках з наданням підтверджуючих документів в строки, які не перевищують 2-х робочих днів з дати надходження відповідного письмового запиту від поклажодавця.

Розділом 6 договору сторони передбачили порядок повернення продукції зберігачем поклажодавцю.

Відповідно до п. п. 6.1.1 та 6.1.2 договору, зберігач здійснює повернення продукції поклажодавцю шляхом відвантаження продукції зі складу зберігача на умовах ОСОБА_7 зберігача та шляхом передачі продукції поклажодавця третім особам на умовах ОСОБА_7 зберігача.

Умовами п. п. 6.2.1, 6.2.2. та 6.2.4 договору передбачено, що для здійснення відвантаження продукції автотранспортом поклажодавець надає зберігачу доручення на отримання продукції. Зберігач здійснює відвантаження продукції поклажодавцю на протязі робочого дня з моменту передачі доручення зберігачу поклажодавцем. Факт приймання-передачі продукції поклажодавцем від зберігача оформлюється товарно-транспортною накладною, яка видається вантажовідправником. Датою приймання-передачі продукції поклажодавцем від зберігача вважається дата, яка зазначена у даній накладній.

Передача продукції поклажодавця третій особі на умовах Франко-Склад зберігача здійснюється шляхом підписання зберігачем та третьою особою трьохстороннього акту приймання-передачі або листа поклажодавця.

Продукція вважається переданою зберігачем поклажодавцю в асортименті та кількості, зазначених в акті приймання-передачі, підписаному відповідно до пункту 6.3.1 даного договору. Датою приймання-передачі продукції вважається дата підписання трьохстороннього акту приймання-передачі.

Зберігач, на протязі 24 (двадцяти чотирьох) годин з дати передачі акту приймання-передачі, підписаного поклажодавцем та третьою особою, підписує даний акт. Зберігач зобовязан надати підписаний ним трьохсторонній акт приймання-передачі поклажодавцю та третій особі, кожному по одному екземпляру(п. п. 6.3.1, 6.3.2, 6.3.3. та 6.3.4 договору).

Відповідно до п. п. 11.1 та 11.2 договору, даний договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання зобовязань по договору. У випадку, якщо жодна із сторін в письмову вигляді не повідомила іншу сторону щодо наміру розірвання даного договору, то він автоматично вважається пролонгованим на ще один календарний рік.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв на відповідальне зберігання дизельне паливо ДТ-Л-К5, сорт С, код УКТ ЗЕД НОМЕР_1 в загальній кількості 100 000,00 л., що підтверджується актами передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання від 19.06.2015 року, 22.06.2015 року, 23.06.2015 року та від 24.06.2015 року, копії яких містяться у матеріалах справи.

07.06.2016 року позивач направив відповідачу повідомлення, в якому зазначив, що у останнього, станом на 06.06.2016 року, на відповідальному зберіганні залишилось дизельне паливо в загальній кількості 69 562,0 л., у звязку із чим просив повідомити про готовність здійснення відвантаження дизельного палива в зазначеному обсязі в період з 08 по 09 червня 2016 року.

В свою чергу, відповідач, надав позивачу відповідь за вих. № 13-06/2016 від 13.06.2016 року, в якій повідомив, що по факту привласнення, розтрати майна, шляхом зловживання службовим становищем, Овруцьким відділенням поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, порушено кримінальне провадження за № 0000227 та проводиться досудове слідство.

Крім того, в ході досудового розслідування, заступник директора ТОВ «ОСОБА_8 Транс» - ОСОБА_9, визнав факт недостачі дизельного палива, яке знаходилося у нього на зберіганні, та зобовязався його повернути, власноручно написавши розписку з цього приводу.

Також, відповідач зазначив, що він докладає зусиль, щоб даний контрагент, а саме ТОВ «ОСОБА_8 Транс»(третя особа по справі) повернув дизельне паливо в повному обсязі, у звязку із чим не має можливості вказати точний період відвантаження позивачу дизельного палива в обсязі 69 562 літра.

Отримавши зазначену відповідь відповідача, позивач надіслав останньому лист-вимогу за вих. № 92 від 24.06.2016 року, в якій вимагав від відповідача в строк, до 01.07.2016 року включно, повернути дизельне паливо, яке належить позивачу або компенсувати його вартість в сумі 1 120 224, 88 грн., шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Астроінвест-Україна»(копія листа та доказів його надіслання містяться у матеріалах справи).

Дана вимога позивача залишена відповідачем без належного реагування, у звязку із чим позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі вартості втраченого дизельного палива в сумі 1 120 224,88 грн.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає, що між сторонами по справі, окрім правовідносин, які стосуються договору надання послуг зі зберігання нафтопродуктів № 14/11-17 від 17.10.2014 року, ще існують правовідносини, які виникають з умов генерального договору поставки нафтопродуктів № 01-0204/15 АІU, підписаного сторонами 02.04.2015 року.

Щодо генерального договору поставки нафтопродуктів № 01-0204/15 АІU від 02.04.2015 року та додаткової угоди № 5 від 19.06.2015 року(далі - додаткова угода) до нього слід зазначити наступне.

Пунктом 1 додаткової угоди визначено, що постачальник зобовязується передати (поставити) у власність покупця, а покупець зобовязується прийняти у свою власність та оплатити товар, асортимент (найменування), одиниця виміру, ціна, кількість якого та загальна вартість зазначаються в таблиці(далі - товар): паливо дизельне автомобільне ДТ-Л-К5, сорт С, одиниця виміру л., в кількості 100 000,0 л., ціна товару без ПДВ 13,42 грн., ціна товару з ПДВ 16,10 грн., загальна вартість товару без ПДВ 1 341 666,67 грн., загальна вартість товару з ПДВ 1 610 000,00 грн.

На виконання генерального договору поставки нафтопродуктів № 01-0204/15 АІU від 02.04.2015 року та додаткової угоди № 5 від 19.06.2015 року до нього, відповідач поставив, а позивач прийняв 100 000,00 л. дизельного палива ДТ-Л-К5, сорт С, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними № РН-О0006/4 від 19.06.2015 року, № РН-О0006/5 від 22.06.2015 року, № РН-О0006/8 від 23.06.2015 року та № РН-О0006/10 від 24.06.2015 року, копії яких містяться у матеріалах справи.

Зазначене дизельне паливо і було передано позивачем відповідачу на відповідальне зберігання по договору надання послуг зі зберігання нафтопродуктів № 14/11-17 від 17.10.2014 року.

Крім того, судом досліджений договір суборенди резервуарів без права експлуатації та обслуговування, а також надання послуг по зберіганню нафтопродуктів № А3/10/14-1 від 30.10.2014 року, підписаний ТОВ «Єко-Преміум-Оіл»(поклажодавець, відповідач) та ТОВ «ОСОБА_6 Транс»(зберігач, третя особа),(копія наявна у матеріалах справи), відповідно до п. 1.1 якого сторони узгодили, що зберігач передає поклажодавцю в невиключну оренду, для цілей зберігання нафтопродуктів ємності під дизельне паливо (в подальшому - продукція), обємом 250 (двісті пятдесят) метрів кубічних 4 (чотири) шт., які знаходяться на території зберігача, за адресою: 11106, Житомирська обл., Овручський р-н, м. Овруч, вул. Правди, 47, без права експлуатації та обслуговування. Експлуатація та обслуговування ємностей здійснюється безпосередньо силами та коштами зберігача, вартість всіх послуг зберігача входить в вартість зберігання нафтопродуктів. Кількість та обєм резервуарів може змінюватися зберігачем самостійно в залежності від обєму та потреб поклажодавця.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання та діє до повного виконання зобовязань по договору. У випадку, якщо жодна із сторін в письмовому вигляді не попередила іншу сторону щодо наміру розірвання договору, то він автоматично вважається пролонгованим на ще один календарний рік.

Враховуючи наявність зазначеного договору, відповідач, у своєму відзиві, проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на наступне.

За твердженням відповідача, частина, переданих позивачем останньому, нафтопродуктів фактично зберігалась у ТОВ «ОСОБА_6 Транс»(третьої особи), що було погоджено сторонами і прописано в договорі. За погодженням, відповідач має на увазі, включення до умов договору надання послуг зі зберігання нафтопродуктів № 14/11-17 від 17.10.2014 року пункту 5.1, який визначає, що складом зберігача є резервуарний парк, який знаходиться в оренді зберігача згідно з договором суборенди-зберігання з ТОВ «ОСОБА_6 Транс».

Крім того, у звязку із наявністю, в матеріалах кримінального провадження, розписки ОСОБА_9 заступника директора ТОВ «ОСОБА_6 Транс»(третьої особи), в якій останній зобовязується повернути дизельне паливо в обємі 69 588, 00 л.(без зазначення кому), відповідач вважає, що в діях ТОВ «ОСОБА_6 Транс»(третьої особи) є весь склад цивільного правопорушення, у звязку із чим відшкодування завданої шкоди позивачу має покладатися на ТОВ «ОСОБА_6 Транс»(третю особу).

Разом із тим, господарський суд не погоджується з твердженнями відповідача з огляду на наступне.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ст. 936 Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Пунктами 1 ст. ст. 942, 943 Цивільного кодексу України визначено, що зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Зберігач зобов'язаний виконувати свої обов'язки за договором зберігання особисто.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до пунктів 1 ст. ст. 953, 946 Цивільного кодексу України, зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився. Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Оскільки позивач звернувся до відповідача листом-повідомленням від 07.06.2016 року, в якому просив повернути йому зі зберігання дизельне паливо в обсязі 69 562,0 л., то відповідач, у відповідності до п. 6.1.1 договору надання послуг зі зберігання нафтопродуктів № 14/11-17 від 17.10.2014 року, був зобовязаний здійснити повернення продукції поклажодавцю(позивачу), а саме, дизельного палива.

В порушення умов договору та чинного законодавства України повернення продукції зі сторони відповідача позивачу так і не відбулось, про що було зазначено у листі-відповіді відповідачем вих. № 13-06/2016 від 13.06.2016, посилаючись на кримінальне провадження № 0000227.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 950 Цивільного кодексу України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Умовами п. 1 ст. 951 Цивільного кодексу України визначено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості, а також у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Відповідно до п. 5.4 договору надання послуг зі зберігання нафтопродуктів № 14/11-17 від 17.10.2014 року, зберігач несе повну матеріальну відповідальність за порчу, втрату та недостачу зверх норми продукції.

Згідно з п. п. 8.3 та 8.4 договору надання послуг зі зберігання нафтопродуктів № 14/11-17 від 17.10.2014 року, за порчу, недостачу зверх норми продукції, зберігач відшкодовує поклажодавцю повну вартість втраченої, пошкодженої, невистачаючої продукції по цінам поклажодавця, на протязі трьох днів, або відновлює продукцію в повному обємі та відповідної якості в зазначений термін.

У разі відсутності грошових коштів зберігача на відшкодування вартості зіпсованої, втраченої або невистачаючої продукції, зберігач несе відповідальність перед поклажодавцем, згідно з чинним законодавством України. Оплата штрафів та пені не звільняє сторін від виконання своїх зобовязань по договору.

Враховуючи вищенаведене та у звязку із втратою дизельного палива позивач звернувся до відповідача із вимогою вих. № 92 від 24.06.2016 року щодо повернення дизельного палива або відшкодування його вартості в сумі 1 120 224,88 грн., яка залишена останнім без належного реагування.

Вартість речі, як граничний розмір відшкодування, визначається з документів, що підтверджують передання речі на зберігання, при цьому, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення згідно статті 623 ЦК України.

У звязку із тим, що в актах передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання зазначено тільки яке дизельне паливо та в якій кількості передане, а саме: дизельне паливо ДТ-Л-К5, сорт С, без зазначення вартості, тому суд бере до уваги ціну, визначену у видаткових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи, згідно до яких вартість одного літра дизельного палива ДТ-Л-К5, сорт с, складає 13,42 грн. без ПДВ.

Щодо кількості дизельного палива, яке мало бути повернено відповідачем позивачу, господарський суд зазначає, що в матеріалах справи наявний розрахунок сплати за зберігання дизельного палива по договору № 14/11-17 від 17.10.2014 року, підписаного сторонами, згідно якого, станом на 01.03.2016 року, залишок дизельного палива ДТ-Л-К5, сорт С на відповідальному зберіганні у відповідача становить 57,479 тонн, а також, в своєму листі-відповіді відповідач підтвердив наявність в нього зобовязання відвантаження позивачу дизельного палива в кількості 69 562,0 л.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідачем порушені умови договору щодо належного зберігання та повернення переданого йому позивачем на відповідальне зберігання дизельного палива в обємі 69 562,0 л., загальною вартістю 1 120 226,45 грн.(69 562,0 грн. x 13,42 грн. х 1,2(ПДВ)), господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми збитків нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 1 120 224,88 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Преміум-Оіл» (місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул. Старосільська, 1-У, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Астроінвест - Україна» (місцезнаходження: 38100, АДРЕСА_1, ) 1 120 224 (один мільйон сто двадцять тисяч двісті двадцять чотири) грн. 88 коп. збитків та 16 803 (шістнадцять тисяч вісімсот три) грн. 37 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

07.11.2016

Суддя Спичак О.М.