ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 листопада 2016 року Справа № 920/275/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гольцової Л.А.(доповідач),
суддів:Козир Т.П., Кролевець О.А.
розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Аспект"
на ухвалуХарківського апеляційного господарського суду від 24.05.2016
у справі№ 920/275/14
Господарського суду Сумської області
за позовомДержавного підприємства "Селидіввугілля"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "Червоний металіст"
простягнення 103784,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, передбачено, що касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Касаційна скарга ПП "Аспект" від 05.10.2016 №АС01-05/10 підписана директором ОСОБА_4, але підтвердження повноважень якої не додані до касаційної скарги та відсутні в матеріалах справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено не приймається до розгляду і повертається судом.

Відповідно до п. 3 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Також, згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

ПП "Аспект" подано касаційну скаргу без доказів сплати судового збору, однак було подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Статтею 8 Закону передбачена можливість відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати цього збору з урахуванням майнового стану сторони.

Частиною першою цієї статті встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин та подання доказів, котрі свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

В клопотанні скаржник зазначає, що у ПП "Аспект" скрутне матеріальне становище .

Відтак, в даному випадку відсутні підстави для задоволення клопотання скаржника про відстрочення судового збору, передбачені статтею 8 Закону України "Про судовий збір".

Крім того, відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Пунктом 5 ч. 1 статті 1113 цього ж кодексу передбачено, що господарський суд повертає касаційну скаргу без розгляду, якщо її подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено про відновлення цього строку.

Оскаржувана ухвала Харківького апеляційного господарського суду у справі №920/275/14 винесена 24.05.2016, а касаційна скарга ПП "Аспект" подана до відділення зв'язку для направлення до Харківського апеляційного господарського суду лише 05.10.2016, тобто після закінчення строку, встановленого для її подання та без клопотання про відновлення цього строку.

Згідно ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Однак, у матеріалах касаційної скарги відсутнє клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, відповідно до п. 5 ч. 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підлягає поверненню.

Також, статтею 111 ГПК України визначено, що касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити, зокрема, вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Пунктом 62 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII 1 Господарського процесуального кодексу України" (із змінами і доповненнями) роз'яснено, що за приписом пункту 4 частини першої статті 111 ГПК у касаційній скарзі має бути зазначена суть порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права. Недодержання цієї вимоги тягне за собою повернення скарги на підставі пункту 6 частини першої статті 111 3 названого Кодексу. Отже, якщо в касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального і/або процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, то касаційна скарга до розгляду не приймається і підлягає поверненню судом.

В тексті касаційної скарги "ПП "Аспект" зазначено, що "…суд першої інстанції приписи ст. 47 ГПК України порушив. Це порушення полягає у тому, що оскаржувана ухвала суддею підписана не була (не містить ніякого підпису). Тому ми вважаємо, що наведене порушення норм процесуального права (а саме статті 47 ГПК України), яких припустився суд апеляційної інстанції, є підставою для висновку про недотримання судом права на справедливий судовий розгляд…".

Таким чином, оскаржуючи ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 у даній справі, скаржник в касаційній скарзі викладає свою думку лише стосовно дій суду першої інстанції та не зазначає, в чому полягає порушення або неправильне застосування норм права судом апеляційної інстанції при прийнятті ухвали від 24.05.2016.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 86, 111, п.п. 1, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Приватному підприємству "Аспект" в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору для подання касаційної скарги на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 у справі №920/275/14.

2.Касаційну скаргу Приватного підприємства "Аспект" на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 у справі №920/275/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Л.А. Гольцова

Судді Т.П. Козир

О.А. Кролевець