ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2016 р.Справа № 924/734/16

за позовом державного підприємства "Підприємство Райківецької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області № 78, с. Райківці Хмельницького району Хмельницької області

до приватного підприємства "Вікторія-Д", м. Хмельницький

про стягнення 1439,73 грн. основної заборгованості

Суддя Смаровоз М.В.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 22.09.2016р., ОСОБА_2 - за довіреністю від 31.08.2016р.;

відповідача: не зявився.

У судовому засіданні 24.10.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 1439,73 грн. основної заборгованості. В обгрунтування поданої заяви позивач вказує на те, що підприємство Райківецької виправної колонії (№78) згідно рахунку-фактури № СФ-0001866 від 06.08.2013р., виставленого приватним підприємством „Вікторія-Д, здійснило передоплату за металопродукцію 08.08.2013р. згідно з платіжним дорученням № 506 у сумі 12842,30 грн. 30.08.2013р. товарознавець відділу маркетингу, збуту та матеріально-технічного постачання ОСОБА_3 за виданою йому підприємством довіреністю №157 від 30.08.2013р. частково отримав від ПП „Вікторія-Д товар - металопродукцію за видатковими накладними № РН-0001488 та № РН-0001491 від 30.08.2013р. на загальну суму 11402,57 грн. Як зазначив позивач, залишалось недоотримано замовленої продукції на суму 1439,73 грн. і на даний час підприємство замовлений товар не отримувало. Будь - яких повноважень іншим особам отримувати товар підприємством не надавалось, доручення на інших осіб на отримання товару від ПП „Вікторія-Д не виписувались та металопродукція на склади підприємства Райківецької виправної колонії №71 не поступала, стверджує позивач. У зв'язку з тим, що в подальшому відпала потреба у замовленій металопродукції і не було автотранспорту для доставки товару, підприємство Райківецької виправної колонії (№78) не отримувало вищевказаний товар металопродукцію і грошові кошти у сумі 1439,73 грн. залишились на рахунку ПП „Вікторія-Д і рахуються як дебіторська заборгованість станом на 19.07.2016р.

Як вказує позивач, свої зобов'язання підприємство Райківської виправної колонії (№78) виконало в повному обсязі. На неодноразові звернення про повернення грошових коштів в сумі 1439,73 грн., на яку підприємство Райківецької виправної колонії (№78) недоотримало товар, ПП „Вікторія-Д грошові кошти не повертало. Також, як зазначив позивач, ПП „Вікторія-Д грубо порушено Наказ Міністерства фінансів України № 99 від 16.05.1996р. „Про затвердження Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, а саме норми Інструкції № 99 п. 1 п. 12, здійснено підробку в наданій підприємством Райківецької виправної колонії (№78) довіреності на отримання товару (внесено ще один підпис особи, яка в довіреності не записана, та паспортні дані або дані іншого документа, що засвідчує дану особу не вказані, повноваження на отримання товару їй не надавались). Крім того, приватним підприємством „Вікторія-Д були підроблені документи і виписано дві накладних за № РН-001486 від 30.08.2013р. на суму 878,24 грн. та № РН-01487 від 30.08.2013р. на суму 561,49 грн., які підписані особою, якій повноважень на отримання товару не надавалось, довіреність на отримання товару на її ім'я не виписувалась. З метою уникнення відповідальності від повернення грошових коштів ПП „Вікторія-Д здійснено підробку у видатковій накладній за № РН- 0001488 від .30.08.2013р.

Як стверджує позивач, в липні 2014р. на прохання позивача з метою звірки розрахунків ПП „Вікторія-Д факсом були відправлені видаткові накладні, в одній з яких, а саме № РН-0001488 є підпис отримувача товару ОСОБА_3 і підпис представника ПП „Вікторія-Д, однак в надісланих поштою копіях, у видатковій накладній від 30.08.2013р. № РН- 0001488 є інші підписи: представника ПП „Вікторія-Д і представника підприємства Райківецької виправної колонії (№78). Металопродукція за накладними № РН-001486 від 30.08.2013р. на суму 878,24 грн. та № РН-0001487 від 30.08.2013р. на суму 561,49 грн. на підприємство Райківецької виправної колонії (№78) не надходила, автотранспорт на її доставку не виділявся. Станом на 19.07.2016р. заборгованість ПП „Вікторія-Д перед підприємством Райківецької виправної колонії (№78) становить 1439,73 грн. Факт перерахування грошових коштів підприємством Райківецької виправної колонії (№78) на розрахунковий рахунок ПП „Вікторія-Д відповідач визнав, що підтверджується платіжним дорученням від 08.08.2013р. № 506 і не заперечується ним. Різниця між перерахованими коштами і сумою, на яку отриманий товар-металопродукція, становить 1439,73 грн., яка на даний час відповідачем не перерахована, вказує позивач.

Крім того, позивачем зазначено, що 06.08.2013р. ПП „Вікторія-Д було надіслано на підприємство Райківецької виправної колонії (№78) факсимільним зв'язком рахунок на замовлений металопрокат на загальну суму 12842,30 грн. На підставі рахунку № СФ-0001866 підприємством було сформовано платіжне доручення № 506 від 08.08.2013р. та перераховано кошти в сумі 12842,30 грн. на розрахунковий рахунок ПП „Вікторія-Д, як 100% попередню оплату. Посилаючись на умови ст. 187, п. 187.1. Податкового кодексу України, позивач вказує на те, що після отримання попередньої оплати за металопрокат ПП „ВікторіяД було складено податкову накладну від 08.08.2013р. № 59 на суму 12842,30 грн. Податкову накладну № 59 від 08.08.2013р. на суму 12842,30 грн. підприємством Райківецької виправної колонії (№78) було включено до реєстру отриманих та виданих податкових накладний та декларації з податку на додану вартість за серпень місяць 2013р.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, вказуючи, що згідно з рахунком-фактурою № СФ-0001866 від 06.08.2013р., виставленим позивачу на передоплату за металопродукцію 08.08.2013р., ПП „Вікторія-Д отримано кошти в сумі 12842,30 грн. Як зазначив позивач, 30.08.2013р. відповідачем передано, а позивачем отримано товар-металопродукцію за видатковими накладними № РН-0001488 та № РН-0001491 від 30.08.2013р., на загальну суму 11402,57 грн. Згідно з видатковими накладними № РН-0001487 від 30.08.2013р. на суму 561,49 грн. та № РН-0001486 від 30.08.2013р. на суму 878,24 грн. ПП „Вікторія-Д передано, а позивачем отримано товар на решту суми, тобто на суму, яку має намір стягнути позивач.

Крім того, як стверджує відповідач, підписи особи, яка отримувала товар, є ідентичними. Відповідач заперечує проти твердження позивача щодо того, що приватним підприємством „Вікторія-Д були підроблені документи і виписано дві накладних за № РН-001486 від 30.08.2013р. на суму 878,24 грн. та № РН-01487 від 30.08.2013р. на суму 561,49 грн., які підписані особою, якій повноважень на отримання товару не надавалось. На думку позивача, позивач намагається отримати незаконну вигоду в сумі 1439,73 грн.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у позові.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено таке.

Відповідно до копії платіжного доручення № 506 від 08.08.2013р. платником („Райківці, виправна колонія) перераховано на користь ПП „Вікторія-Д (отримувача) 12842,3 грн. за метал згідно з рахунком № сф-0001866 від 06.08.2013р.

30.08.2013р. позивачем на ім'я ОСОБА_3 видано довіреність № 157 на отримання від ПП „Вікторія-Д цінностей (металопрокату вагою 1670 кг) відповідно до рахунку-фактури № СФ-0001866 від 06.08.2013р. Вказана довіреність скріплена підписами керівника, головного бухгалтера підприємства „Підприємства Райківецької виправної колонії (№78)", при цьому на ній наявні два зразки підписів особи, на імя якої видано довіреність.

Підтвердженням фактів поставки відповідачем позивачеві передбачених вищевказаною довіреністю цінностей на загальну суму 11402,57 грн. є видаткові накладні № РН-0001488 та № РН-0001491 від 30.08.2013р., на суму 1439,73 грн. - видаткові накладні № РН-001486 від 30.08.2013р. на суму 878,24 грн. та № РН-01487 від 30.08.2013р. на суму 561,49 грн.

Як вбачається зі змісту означених накладних, вказані видаткові накладні скріплено печаткою постачальника, підписами представників обох сторін (зокрема, зі сторони отримувача ОСОБА_3 за довіреністю №157 від 30.08.2013р.).

У листі Райківецької виправної колонії (№78) № 6929 від 27.11.2014р., адресованому директору ПП „Вікторія-Д, зазначено про те, що 06.08.2013р. Державним підприємством „Підприємство Райківецької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області (№78) у приватного підприємства „Вікторія-Д в телефонному режимі було замовлено металопрокат і згідно виставленого ПП „Вікторія-Д рахунку-фактури №СФ-0001866 від 06.08.2013р. за труби було проплачено згідно з платіжним дорученням № 506 від 08.08.2014р. грошові кошти в сумі 12842,30 грн. Також, повідомлено про те, що 30.08.2013р. ОСОБА_3 за виданою йому довіреністю № 157 від 30.08.2013р. частково отримав від ПП „Вікторія-Д товар за видатковими накладними № 1488 та № 1491 30.08.2013р. на загальну суму 11402,57грн. Будь-яких повноважень іншим особам отримувати товар підприємством не надавалось, доручення не виписувались та металопродукція на склади підприємства Райківецької виправної колонії (№78) не поступала. Крім того, як вказано у цьому листі, у зв'язку з тим, що в подальшому відпала потреба в замовленій металопродукції і відсутністю автотранспорту для доставки товару, підприємство Райківецької виправної колонії (№78) не отримувало вищевказаний товар і грошові кошти у сумі 1439,73грн. залишились на рахунку ПП „Вікторія-Д. В даний час на підприємстві не достатньо обігових коштів для забезпечення господарської діяльності, забезпечення засуджених.

Враховуючи вищевикладене, Райківецька виправна колонії просить перерахувати кошти в сумі 1439,73 грн.

У відповіді на лист № 162 від 10.12.2014р., адресованій начальнику Райківецької виправної колонії (№78), ПП „Вікторія-Д повідомило про те, що за даними обліку ПП „Вікторія-Д заборгованість по розрахунку з Райківецькою виправною колонією (№78) відсутня та просить прийняти до уваги накладні № 1487 від 30.08.2014р. на суму 561,49 грн. та № 1486 від 30.08.2014р. на суму 878,24 грн. та підписати акт звірки.

В матеріалах справи також наявні: довідка № 146/3 від 26.09.2016р., копії акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.07.2015р., листа № 7500 від 22.12.2014р., претензії № 5011 від 23.09.2015р., витягу з журналу реєстрації довіреностей; податкової накладної № 59 від 08.08.2013р. тощо.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги таке.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як встановлено судом, підтвердженням фактів поставки відповідачем позивачеві передбачених довіреністю № 157 від 30.08.2013р. цінностей на загальну на суму 1439,73 грн. є видаткові накладні № РН-001486 від 30.08.2013р. на суму 878,24 грн. та № РН-01487 від 30.08.2013р. на суму 561,49 грн. Як вбачається зі змісту означених накладних, вказані видаткові накладні скріплено печаткою постачальника, підписами представників обох сторін.

Крім того, додатковим свідченням проведення сторонами у справі спірних господарських операцій є також документально підтверджене матеріалами справи їх відображення у податковому обліку. При цьому, судом відзначається, що всупереч вимогам ст.33 ГПК України позивачем не доведено фактів підроблення довіреності № 157 від 30.08.2013р. та видаткових накладних № РН-0001487 від 30.08.2013р., № РН-0001486 від 30.08.2016р. з огляду на відсутність відповідних рішень компетентних органів щодо підроблення вказаних документів.

Також судом взято до уваги, що позивач просить суд стягнути з відповідача 1439,73 грн. на користь державного підприємства "Підприємство Райківецької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області № 78, однак відповідно до копії платіжного доручення № 506 від 08.08.2013р., платником коштів, частину яких просить повернути позивач, зазначено „Райківці, виправна колонія (а не „Державне підприємство "Підприємство Райківецької виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Хмельницькій області № 78).

За таких обставин, суд вважає, що позов про про стягнення 1439,73 грн. основної заборгованості є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Тому у позові слід відмовити. При вирішенні спору також звертається увага на те, що у разі встановлення компетентними органами фактів підроблення документів (про яке зазначає позивач), позивач не позбавлений права звернутись до господарського суду із заявою про перегляд даного судового рішення за нововиявленими обставинами в порядку, визначеному розділом XIII ГПК України.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 45, 12, 13, 33, 43, 49, 82-85, 115 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 31.10.2016р.

Суддя М. В. Смаровоз

Віддрук. 2 прим.: 1 - до справи; 2 - відповідачу (АДРЕСА_1).