КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2016 р. Справа№ 910/8943/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін

від позивача: Лавринович В.О. - представник за дов. №2016-МК від 11.03.2016 року;

від відповідача : Чуйка Я.В. - представник за дов. №02-10/173 від 02.02.2016 року;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К."

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.07.2016 року

у справі № 910/8943/16 (суддя -Мудрий С.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К."

до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство А.В.К.

про визнання недійсним п. 9.5 договору застави від 15.10.2009 року

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Кондитерська фабрика "А.В.К." (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" (далі - відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Приватне акціонерне товариство А.В.К. (далі - третя особа) про визнання недійсним п.9.5 договору застави від 15.10.2009 року

Позовні вимоги мотивовані тим, що оспорюваний пункт договору є недійсним, оскільки договір про внесення змін до договору застави підписано генеральним директором з перевищенням повноважень без подальшого схвалення правочину зі сторони товариства, а зміст та форма третейського застереження викладеного в п. 9.5 договору застави в редакції п. 3 договору про внесення змін до договору застави від 24.10.2013 року не відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про третейські суди", оскільки на дату укладення додаткової угоди третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" не існувало.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 року у справі №910/8943/16 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Кондитерська фабрика "А.В.К." звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 року у справі №910/8943/16 скасувати в повному обсязі та прийняти нове рішення яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема ст. ст. 2, 13 Закону України «Про третейські суди».

Так, скаржник вказав, що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку щодо повноважень, наданих генеральному директору Загальними зборами товариства. Крім того, скаржник зазначив, що суд першої інстанції неправильно оцінив обставини справи, зокрема щодо того, що загальні збори уповноважили генерального директора на підписання змін лише до існуючих договорів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." прийнято до провадження.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2016 року, у зв'язку з припиненням повноважень головуючого судді (судді-доповідача) ОСОБА_7., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи та сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/8943/16 колегію суддів у складі: головуючого судді: Сулім В.В., судді: Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 14.09.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." було прийнято до провадження у визначеному складі суддів.

У судовому засіданні 27.10.2016 року позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 року по справі №910/8943/16 залишити без змін а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." без задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання 27.10.2016 року не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 14.09.2016 року на відповідну адресу.

Пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 встановлює, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно з п. 3.9.2. Постанови Пленуму, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, враховуючи, що судом явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, третя особа не скористалася належними йому процесуальними правами приймати участь в судовому засіданні 27.10.2016 року, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника третьої особи за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна Публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." - без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

15.10.2009 року між Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Сбербанк") (банк) та закритим акціонерним товариством "АВК" (правонаступником якого є приватне акціонерне товариство "АВК") (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №04-В/09/22/ЮО.

З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, 15.10.2009 року між Відкритим акціонерним товариством "Кондитерська фабрика "А.В.К." (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Кондитерська фабрика "А.В.К." м. Мукачево) (заставодавець) та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Сбербанк") (заставодержатель) було укладено договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжан В.Л. за реєстровим №4817.

Відповідно до п. 9.3 договору застави, будь-які зміни або доповнення до цього договору є дійсними за умови, що вони здійснені в письмовій формі і посвідчені нотаріально.

Згідно з п. 9.5 договору застави, всі спори сторін, що не врегульовані мирним шляхом, вирішуються відповідним судом за місцезнаходженням відповідача.

24.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Кондитерська фабрика "А.В.К." м. Мукачево в особі генерального директора Папазової Валентини Іванівни, що є майновим поручителем юридичної особи - Приватного акціонерного товариства "АВК" та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" в особі Кельман Вікторії Ярославовни укладено договір про внесення змін до договору застави, посвідченого 15.10.2009 року Приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжач В.Л. та зареєстрованим за номером 4817, який посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжач В.Л. та зареєстрованим за номером 4202.

Даним договором, зокрема п.3 було внесено зміни до договору застави, так сторони домовились викласти п. 9.5 договору застави в наступній редакції: " 9.5 Усі спори, розбіжності, або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду від 15.03.2013 року, видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду htpp://arbitrate.com.ua/. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду htpp://arbitrate.com.ua/. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" є остаточними і обов'язковими з дати його винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору.".

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо недійсності п.9.5 договору застави, позивач посилається на те, що договір про внесення змін підписаний зі сторони позивача представником із перевищення повноважень та зміст та форма третейського застереження не відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про третейські суди".

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин

Згідно положень ч. 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону; третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди (ч. 1 ст. 12 Закону).

Додатковий договір про внесення змін до договору застави від 15.10.2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжач В.Л. та зареєстрованим за номером 4202 від 24.10.2013 року зі сторони Публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." м. Мукачево підписано генеральним директором Папазовою Валентиною Іванівною, яка діє на підставі статуту, зареєстрованого державним реєстратором виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області 03.05.2012 року, номер запису 7000175, наказу №127/1 від 30.09.2011 року, протоколу загальних зборів акціонерів (з рішенням про укладення цього договору).

Відповідно до статуту, зареєстрованого державним реєстратором виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області 03.05.2012 року, номер запису 7000175, одноосібним виконавчим органом товариства є генеральний директор товариства, який обирається наглядовою радою товариства (п.14.1).

Відповідно до п. 14.2 статуту, до компетенції генерального директора товариства належить вирішення всіх питань, пов'язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до компетенції загальних зборів та наглядової ради товариства.

Генеральний директор здійснює такі повноваження: вчиняє від імені товариства усі правочини, укладає та підписує від імені товариства угоди та договори з юридичними та фізичними особами резидентами та нерезидентами та забезпечує їх виконання. Значні правочини та правочини, щодо вчинення яких є заінтересованість, генеральний директор товариства має право вчиняти за наявності попереднього рішення відповідного органу товариства про вчинення такого правочину, наданого згідно цього статуту та чинного законодавства (п.14.2.16 статуту).

Згідно з п. 14.3 статуту генеральний директор товариства діє від імені товариства без довіреності.

Протоколом № 2 від 23.10.2013 року позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." м. Мукачево по четвертому питанню порядку денного "Про надання згоди на внесення змін до договору про відкриття кредитної лінії №04-В-09/22/ЮО, укладеного ПрАТ "АВК" з АТ "Сбербанк Росії" 15.10.2009 року, щодо зміни діючих умов кредитування та щодо інших питань вирішено:

4.1 надати згоду на внесення ПрАТ "АВК" наступних змін до договору про відкриття кредитної лінії №04-В-09/22/ЮО, укладеного ПрАТ "АВК" з АТ "Сбербанк Росії" 15.10.2009 року:

- змінити строк траншів за лімітом 2, збільшивши строк траншів за лімітом 2 до 365 днів;

- змінити графік погашення, а саме: погашення кредиту буде здійснюватися щомісячно в останні 30 місяців кредитування, починаючи з квітня 2014 року по серпень 2016 року, рівними частинами в сумі по 1 666 666 USD, останній платіж в сумі 11 666 686 USD погасити до 14.09.2016 року;

- в день внесення відповідних змін ПрАТ "АВК" повинна бути сплачена комісію за перегляд умов кредитування у розмірі 0,25 відсотка від суми 9 999 996 дол. США.,

У зв'язку з чим погоджено внесення Товариством відповідних змін до іпотечного договору та договору застави.

Пунктом 5.1 протоколу № 2 від 23.10.2013 року уповноважено генерального директора ПАТ "Кондитерська фабрика "А.В.К." м. Мукачево Папазову В.І. на укладення та підписання від імені товариства договорів про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 15.10.2009 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжач В.Л., зареєстрованого в реєстрі за номером 4815, договору застави, посвідченого 15.10.2009 року приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжач В.Л., зареєстрованого в реєстрі за номером 4817, які (зміни) пов'язані із зміною умов кредитування за кредитним договором, та зазначені в питанні четвертому порядку денного цього протоколу, на підставі договорів страхування та інших пов'язаних з ними договорів та документів тощо, а також з правом визначити на власний розсуд усі інші істотні умови договорів про внесення змін, не обговорені в питанні 4 порядку денного цього протоколу.

Відповідно до ч. 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно з ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Частиною 1 статті 32 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори є вищим органом акціонерного товариства.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України "Про акціонерні товариства" загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства.

Пунктом 2.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 року "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" передбачено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Відповідно до ч.2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Абз. 2 ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на викладене та враховуючи, що генерального директора ПАТ "Кондитерська фабрика "А.В.К." м. Мукачево Папазову В.І. було уповноважено загальними зборами ПАТ "Кондитерська фабрика "А.В.К." м. Мукачево на визначення усіх істотних умов договорів про внесення змін до діючих з ПАТ "Сбербанк" договорів, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника що суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку щодо повноважень, наданих генеральному директору Загальними зборами товариства.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що статут не містить, а скаржником не наведено відповідної норми законодавства та пункту статуту товариства у відповідності до яких на укладення генеральним директором ПАТ "Кондитерська фабрика "А.В.К." м. Мукачево третейської угоди є необхідною згода чи погодження будь-якого іншого органу товариства, зокрема щодо того, що загальні збори уповноважили генерального директора на підписання змін лише до існуючих договорів.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права (ст. ст. 2, 13 Закону України «Про третейські суди»), зокрема невідповідність третейського застереження, викладеного у п. 3 договору про внесення змін до договору застави від 24.10.2013 року вимогам Закону України "Про третейські суди", з огляду на наступне.

Так, предметом договору про внесення змін від 24.10.2013 року (зареєстрованим за №4202) є внесення змін до вже укладеного між сторонами договору про застави від 15.10.2009 року.

Зміни про третейське застереження в договорі застави з посиланням на конкретно визначений третейський суд - постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", були внесені до договору застави саме додатковим договором 24.10.2013 року.

Застереження із вказівкою, що: "Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору." не поширює свою дію на відносини сторін, які виникли раніше (при укладенні договору застави 15.10.2009 року і до створення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України"), оскільки пунктом 6 додаткового договору обумовлено інше, а саме: "Цей договір про внесення змін набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до моменту повного виконання зобов'язань за основним договором".

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про третейські суди" формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника щодо невідповідності вимогам Закону України "Про третейські суди" третейського застереження в частині формування складу третейського суду, викладеного в п.3 договору про внесення змін від 24.10.2013 року, шляхом одноособового розгляду суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду htpp://arbitrate.com.ua/, оскільки ані суду першої інстьанції, ані суду апеляційної інстанції не було надано належних та допустимих в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України доказів суперечності в цій частині третейського застереження регламенту суду, та порядку формування складу суду у цьому третейському суді.

Крім того, як правильно встановлено судом першої інстанції, посилання скаржника на ч. 2 ст. 17 Закону є безпідставними, оскільки, вказаними положеннями передбачено порядок формування складу третейського суду в третейському суді для вирішення конкретного спору (ad hoc), тоді як у п. 3 договору про внесення змін від 24.10.2013 йдеться про розгляд спорів у постійно діючому третейському суді.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Так, в даному випадку, апелянт, всупереч вимог вказаної норми закону, не надав суду апеляційної інстанції належних доказів на підтвердження своїх доводів та вимог, заявлених в апеляційній скарзі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 року у справі №910/8943/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." - задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кондитерська фабрика "А.В.К." залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 року у справі №910/8943/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/8943/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк