ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р. Справа № 922/2599/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Камишева Л.М.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 15.03.2016 року);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 12.08.2016 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№2764Х/1-43) на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.10.2016 року у справі №922/2599/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Лани Слобожанщини, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "НІКА-АГРО", м. Харків,

про розірвання договору, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Лани Слобожанщини, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "НІКА-АГРО" про розірвання договору №05/04-16 від 05.04.2016 року, судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.10.2016 року (суддя Сальнікова Г.І.) провадження у справі №922/2599/16 припинено.

Позивач з оскаржуваною ухвалою не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що висновки, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають обставинам справи. Просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 03.10.2016 року у справі №922/2599/16 та передати справу до господарського суду Харківської області для подальшого розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 року апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 02.11.2016 року.

28.10.2016 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10927), в якому вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом норм процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Припиняючи провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що оскільки замовник на підставі статті 849 ЦК України відмовився від договору, надіславши підряднику лист-вимогу про розірвання договору підряду, і така одностороння відмова від договору не потребує узгодження з підрядником, то договір є розірваним, а предмет спору у даній справі відсутній.

Однак колегія суддів вважає помилковим такий висновок суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2016 року між ТОВ "АГРОФІРМА "НИКА-АГРО" (Підрядник) та ТОВ "ЛАНИ СЛОБОЖАНЩИНИ" (Замовник) було укладено договір вирощування №05/04-16, відповідно до умов якого "Підрядник" зобовязується на свій ризик виконувати агротехнічні роботи з вирощування грачихи на земельних ділянках, належних (на правах власності, оренди або користування) ТОВ "Агрофірма "Ника-Агро", за завданням та з використанням посадкового матеріалу "Замовника", відповідно до технології вирощування зазначеної сільськогосподарської культурі на умовах цього Договору, а "Замовник" зобовязується прийняти і оплатити виконані роботи, а також прийняти результат виконаних Підрядником робіт, а саме Урожай 2016.

За умовами п.5.1.1., 5.1.3, 5.1.5., 5.1.8., відповідач взяв на себе зобов'язання виконати певні агротехнічні роботи в обсягах строках, визначених даним договором; отримати від замовника певні матеріали необхідні для виконання робіт у строки та в порядку встановленому додатком № 4 до договору; забезпечити організацію виконання робіт в повному обсязі відповідно до переліку та обсягу робіт вказаних у додатках №1,2 договору; забезпечити додержання технології вирощування сільськогосподарських культур та контролювати якість технологічних процесів необхідних для виконання цього договору.

Позивач вказує, що він як замовник виконав свої зобов'язання за умовами цього договору в повному обсязі, а тому позивач вважає, що відповідачу не чого не заважало належно виконувати умови договору.

На думку позивача, в процесі вирощування виявилось не сумлінне ставлення відповідача до виконання умов договору, зокрема обумовлювалось неправомірними діями відповідача, а саме: недотриманням строків виконання агротехнічних робіт за договором, використанням застарілої техніки, невиконання деяких видів агротехнічних робіт, призупиненням виконання робіт за договором та неналежним доглядом за посівами.

Вищезазначене порушення умов договору, як вважає позивач підтверджується актом обстеження за участю спеціалістів Ямпольської РДА Сумської області та листами позивача від 06.05.2016 року та від 31.05.2016 року.

Також позовні вимоги позивача обґрунтовані посиланням на приписи ст.ст.526, 611, 651 ЦК України які регулюють правовідносини, що пов'язанні з розірванням договору.

Предметом спору є розірвання договору вирощування №05/04-16 від 05 квітня 2016 року на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України, у звязку з істотним порушенням підрядником умов договору щодо строків виконання робіт.

Згідно зі ст. ст. 629, 525, 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ст. 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюється в договорі підряду. Якщо у договорі підряду встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 2 ст. 852 Цивільного кодексу України, за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

У відповідності з положенням ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, з підстав істотного порушення стороною умов договору відповідний договір може бути розірваний тільки за рішенням суду. При цьому, така підстава може бути встановлена лише шляхом оцінки судом "істотності" у порушенні договору.

За своєю правовою природою спірний договір є договором підряду. Так у договорі сторони визначають, що за умовами договору здійснюються підрядні роботи, найменування сторін у договорі носить назву "Підрядник" та "Замовник", характер взаємовідносин сторін регулюється зокрема главою 61 ЦК України, а у додатку №1 до договору сторони прямо визначають, що ними виконується договір підряду № 05/04-16 від 05.04.2016 року.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача позивачем були направленні листи вих. 6.02.2016 № 02-05/2016 та вих. 31.06.2016 №31-05/2016 .

Так у листі вих. 6.02.2016 № 02-05/2016 зазначалось про те, що відповідачем не забезпечується технологія вирощування сільськогосподарських культур, позивач має право самостійно вимагати своєчасного та якісного виконання робіт, а за п.5.4.3. договору позивач має право - у випадку загрози порушення технологічного циклу вирощування С/Х культур за цим договором виконувати роботи своєю технікою. (т.1 а.с. 32).

У листі вих.31.06.2016 №31-05/2016 зазначалось, що відповідачем зірвані строки виконання робіт з посіву семян гречихи, роботи повинні були бути виконанні 10.05.2016 року, а по факту виконанні лише 30.05.2016 року, техніка якою збирались виконувати роботи виявилась непридатною для виконання робіт; відповідач безпідставно ухиляється від виконання робіт по догляду за посівами - внесення гербіцидів, інсектицидів та десикантів, що ставить під загрозу майбутній врожай, підприємства несе додаткові витрати і позивач пропонує відповідачу розірвати договір за домовленістю сторін на підставі пункту 8.3 договору та виплатити на користь позивача 138000,00 грн. збитків (т.1 а.с.33).

В свою чергу відповідачем на адресу позивача направлялись листи №7-10 від 02.06.2016 року та № 14/06-16 від 14.06.2016 року в яких вказувалась про неправомірність дій відповідача, що може призвести до негативних наслідків (неякісного результату виконання робіт за договором), не підписання позивачем акту від 26.05.2016 року виконаних робіт який направлявся разом з відповідним листом та пропонувалось нарешті передати технологію вирощування (упорядкувавши, погодивши) її з відповідачем, надати засоби рослин та погодити норми їх витрат.

Згідно з п.5.3.3. договору, у випадку невиконання або неналежного виконання Замовником своїх зобов'язань за умовами договору підрядник має право зупинити виконання робіт за умовами договору.

Відповідач надав до суду першої інстанції клопотання про припинення провадження у справі відповідно п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, в якому вказує, що відповідач звертався до позивача з проханням надати засоби захисту рослин для оприскування у відповідності до умов договору, письмово визначити строки оприсуквання та норми витрат засобів захисту рослин, також просив передати технологію вирощування за умовами договору та попереджав, що невиконання цих вимог може призвести до неякісного результату виконання робіт та порчі (знищення) вирощеного врожаю. Про що зазначалось в листі № 14/06 -16 від 14.06.2016 року. (т.1 а.с.61-62).

В матеріалах справи також міститься лист вих. 12/08-16 від 12.08.2016 року ТОВ Агрофірма "Ніка-Агро" направленого на адресу ТОВ "Лани Слобожанщіни", зазначило, що користуючись своїм правом, наданим ст.848 ЦК України - відповідач як підрядник, у повному обсязі відмовляється від договору №05/04-16 від 05 квітня 2016 року. (т. 1 а.с. 77-78).

Суд першої інстанції послався на висновки Вищого господарського суду України, викладені в п.3 Оглядового листа від 18.02.2013 року № 01-06/374/2013 року "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ розглянутих у касаційному порядку ВГС України)", відповідно до якого, договір підряду припиняється, а підстави для його розірвання у судовому порядку відсутні, якщо замовник відмовився від нього згідно із статтею 849 ЦК України. Замовник звернувся до місцевого господарського суду з позовом до підрядника з вимогою розірвати укладений між ними договір підряду. Позовні вимоги мотивовані тим, що підрядник не виконав частину передбачених договором робіт у встановлений строк. Підрядник заявлені вимоги не визнав, посилаючись на те, що замовник не виконав передбачених договором обов'язків щодо внесення попередньої оплати та передачі документів (затвердженої проектної та робочої документації на виконання робіт), у зв'язку з чим виконати роботи в строк було неможливо.

Господарський суд дійшов висновку, що підрядник не міг виконати роботи в строк у зв'язку з тим, що замовник не виконав своїх обов'язків щодо оплати виконаних робіт в повному обсязі та передачі засобів захисту рослин.

Договір підряду може бути розірваний лише у судовому порядку у зв'язку з істотним порушенням договору (стаття 651 ЦК України) або істотною зміною обставин (частина друга статті 652 ЦК України).

Суд дійшов до висновку, що провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України, з огляду на наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитись від договору підряду, виплативши підряднику плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. Таким чином, законом замовнику надано право відмовитися в односторонньому порядку від договору у будь-який час до закінчення роботи, і встановлене цією нормою право не може бути обмежене.

Частиною третьою статті 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Оскільки замовник на підставі статті 849 ЦК України відмовився від договору, надіславши підряднику лист-вимогу про розірвання договору підряду, і така одностороння відмова від договору не потребує узгодження з підрядником, то договір є розірваним, а предмет спору у даній справі відсутній (див, постанову Вищого господарського суду України від 23.05.2012 № 5010/1495/2011-18/65).

Проте, судова колегія вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими. В матеріалах справи відсутні докази відмови замовника від договору №05/04-16 від 05.04.2016 року.

В судовому засіданні представник позивача заперечив таку відмову. Представник відповідача також наголосив, що замовник не відмовлявся від договору, натомість така відмова була з боку підрядника (лист вих. 12/08-16 від 12.08.2016 року, т.1 а.с. 77-78).

За таких обставин висновки місцевого суду є передчасними.

Колегія суддів зазначає, що лист замовника вих.31.06.2016 №31-05/2016 (т.1 а.с.33) не може розцінюватись як одностороння відмова замовника на підставі статті 849 ЦК України, а є лише пропозицією про розірвання договору та стягнення збитків

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що місцевий суд безпідставно дійшов висновку, що предмет спору між сторонами у даній справі відсутній, а провадження підлягає припиненню.

Частиною 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 03.10.2016 року у справі №922/2599/16 скасуванню у звязку з порушенням судом норм процесуального права та невідповідністю висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, а справа передачі на розгляд до господарського суду Харківської області.

Відповідно до пункту 4.8 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст.103, п. 3, 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 ГПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 03.10.2016 року у справі №922/2599/16 скасувати.

Справу передати на розгляд до господарського суду Харківської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Повна постанова складена 07.11.2016 року.

Головуючий суддя Тихий П.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Камишева Л.М.