УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

10.11.2016Справа № 910/20536/16

Суддя Сташків Р.Б., розглянувши

позовну заяву Дочірнього підприємства "Промінструмент"

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про скасування постанови про арешт коштів боржника.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Промінструмент" звернулося до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови від 04.10.2016 у виконавчому провадженні №52428909, винесеної державним виконавцем відділу ДВС МЮУ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме про арешт коштів Дочірнього підприємства «Промінструмент» на всіх рахунках у Публічному акціонерному товаристві «ОСОБА_1 Аваль» код фінансової установи 380805, код фінансової установи 300335 та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ДП «Промінструмент» у межах суми 655935,37 долари США.

Як вбачається з обґрунтувань поданого позову та залучених до нього документів, виконавче провадження № 52428909 було відкрито по виконанню наказу від 25.07.2016 у справі №910/19614/15 Господарського суду міста Києва про стягнення з ДП "Промінструмент" на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» 1415500 дол. США.

Так, відповідно до ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Стаття 16 ГПК України відносить спори про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном до справ виключної підсудності, що розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» надає право особі, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК України.

Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121-2 ГПК України (аналогічну правову позицію викладено в п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

З огляду на наведене, оскільки предметом оскарження є дії державного виконавця щодо боржника, вчинені в процесі виконання рішення господарського суду, то оскарження таких дій слід вчиняти за правилами статті 121-2 ГПК України, а не шляхом подання окремого позову.

Тобто, суд роз'яснює заявнику, що у даному випадку встановленим законом способом оскарження постанови від 04.10.2016 у виконавчому провадженні №52428909, винесеної державним виконавцем відділу ДВС МЮУ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у межах виконавчого провадження № 52428909 по виконанню наказу від 25.07.2016 у справі №910/19614/15 Господарського суду міста Києва про стягнення з ДП "Промінструмент" на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» 1415500 дол. США, є подання скарги в порядку ст. 121-2 ГПК України.

Оскільки подана ДП "Промінструмент" позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження в господарських судах України, то суд відмовляє в її прийнятті на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Керуючись ч. 1 ст. 62 ГПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У прийнятті позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку ст. 106 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків