ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про припинення провадження у справі

09.11.2016 Справа № 904/8774/16

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (м. Дніпро)

до Відділу освіти Синельниківської районної державної адміністрації (м. Синельникове, Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за надані послуги згідно договору розподілу природного газу № 0942023YEXDB016 від 26.02.2016 у загальному розмірі 74 031 грн. 72 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 24.10.2016)

Суддя Фещенко Ю.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - головний юрисконсульт (довіреність № 91 від 01.09.2016)

від відповідача: ОСОБА_2 - юрист (довіреність № 2 від 21.10.2016)

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій, на момент звернення з ним до суду, просило суд стягнути з Відділу освіти Синельниківської районної державної адміністрації (далі - відповідач) заборгованість за договором розподілу природного газу № 0942023YEXDB016 від 26.02.2016 у загальному розмірі 400 923 грн. 64 коп.

Ціна позову, на момент звернення з ним до суду, складалася з наступних сум:

- 326 891 грн. 92 коп. - основний борг;

- 60 231 грн. 52 коп. - пеня;

- 8 250 грн. 78 коп. - інфляційні втрати;

- 5 549 грн. 42 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором розподілу природного газу № 0942023YEXDB016 від 26.02.2016 в частині повної та своєчасної оплати наданих в період з січня по березень 2016 року послуг з розподілу природного газу та, відповідно, наявністю боргу у сумі 326 891 грн. 92 коп. За прострочення виконання зобов'язання на підставі пункту 8.2. договору позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 02.02.2016 по 20.09.2016 в сумі 60 231 грн. 52 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з березня 2016 року по серпень 2016 року у сумі 8 250 грн. 78 коп. та 3% річних за період прострочення з 02.02.2016 по 20.09.2016 у сумі 5 549 грн. 42 коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.10.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено в засіданні на 24.10.2016.

Від позивача надійшла заява про уточнення (зменшення) розміру позовних вимог (вх.суду 65049/16 від 24.10.2016), в якій він просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором розподілу природного газу № 0942023YEXDB016 від 26.02.2016 у загальному розмірі 74 031 грн. 72 коп., яка складається з наступних сум:

- 60 231 грн. 52 коп. - пеня;

- 8 250 грн. 78 коп. - інфляційні втрати;

- 5 549 грн. 42 коп. - 3% річних.

Дослідивши заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд відзначив, що, фактично, позивач виключив із позовних вимог основний борг, у зв'язку з його повним погашенням відповідачем 17.10.2016.

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Як вбачається із вказаної вище заяви, позивачем фактично зменшено позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, у зв'язку з його погашенням відповідачем, внаслідок чого ціна позову зменшилась.

В цей же час, згідно з частиною 3 статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач.

Враховуючи, що зменшення позовних вимог є правом позивача, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, ці дії не суперечать законодавству та не порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, та, враховуючи, що ціна позову фактично зменшилась, суд приймає вказану заяву позивача.

Отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову 74 031 грн. 72 коп., виходячи з якої й вирішується спір.

Таким чином, сума позовних вимог, з урахуванням зазначеної заяви, складає 74 031 грн. 72 коп., що є ціною позову.

Від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву (вх.суду 65059/16 від 24.10.2016), в яких він проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, посилаючись на те, що станом на 24.10.2016 основний борг погашено відповідачем у повному обсязі, а прострочення відповідача виникло у зв'язку з недосконалістю законодавства, отже, у задоволенні вимог про стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних відповідач просить суд відмовити.

У судове засідання 24.10.2016 з'явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 24.10.2016 представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх зменшення, просив суд задовольнити їх у вказаних в заяві від 24.10.2016 сумах.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.10.2016 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на обставини, вказані у запереченнях на позовну заяву.

Представниками позивача та відповідача у судовому засіданні 24.10.2016 було повідомлено суд про можливе мирне врегулювання спору.

У зв'язку із викладеним у судовому засіданні 24.10.2016 у відповідності до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 02.11.2016 з метою надання часу сторонам для мирного врегулювання спору.

Від відповідача надійшло клопотання (вх.суду 67112/16 від 02.11.2016), в якому він просив суд відкласти розгляд справи.

У судове засідання 02.11.2016 з'явилися представники позивача та відповідача.

Представниками позивача та відповідача у судовому засіданні 02.11.2016 було повідомлено суд про вирішення питання щодо мирного врегулювання спору та необхідність надання додаткового часу для його завершення та підписання мирової угоди по справі.

У зв'язку із викладеним у судовому засіданні 02.11.2016 у відповідності до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 09.11.2016 з метою надання часу сторонам для мирного врегулювання спору.

Від позивача та відповідача надійшла сумісна заява про затвердження мирової угоди від 09.11.2016 (вх.суду 68886/16 від 09.11.2016), в якій вони просять суд затвердити вказану мирову угоду та припинити провадження у справі № 904/8774/16 відповідно до пункту 7 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Від позивача надійшла заява (вх.суду 68862/16 від 09.11.2016), в якій він просить суд повернути з державного бюджету судовий збір в сумі 6 013 грн. 85 коп., сплачений під час звернення із позовом до суду.

У судове засідання 09.11.2016 з'явилися представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 09.11.2016 представниками позивача та відповідача було повідомлено, що між сторонами 09.11.2016 укладено мирову угоду по справі.

Так, мирова угода підписана:

- зі сторони позивача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" - в.о. голови правління ОСОБА_3, повноваження якої підтверджуються наказом № 482-05/к від 04.11.2016;

- зі сторони відповідача - Відділу освіти Синельниківської районної державної адміністрації мирова угода підписана начальником відділу ОСОБА_4, повноваження якої підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.10.2016.

Представники позивача та відповідача у судовому засіданні 09.11.2016 підтвердили наявність підстав для припинення провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, розглянувши подану заяву про затвердження мирової угоди, перевіривши повноваження представників сторін на вчинення дій щодо її підписання, заслухавши представників позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Так, 26.02.2016 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (далі - оператор ГРМ, позивач) та Відділом освіти Синельниківської районної державної адміністрації (далі - споживач, відповідач) було укладено договір розподілу природного газу № 0942023YEXDB016 (далі - договір, а.с.14-18).

Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до обєктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (пункт 1.1. договору).

Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими), який є невідємною частиною договору, яку у встановленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 1.3. договору).

Відповідно до пункту 1.4. договору, який визначає терміни, що використовуються в договорі, зокрема, оператор ГРМ - оператор газорозподільної системи в особі Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз".

Так, у пункті 2.1. договору сторони визначили, що за договором оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором.

У пункті 12.1. договору сторони узгодили, що договір укладається на невизначений строк. При цьому, розпорядник коштів бере на себе зобов'язання в межах бюджетного періоду, а саме: до 31.12.2016.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договорами про надання послуг, які підпадають під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з пунктом 5.2. договору визначення обєму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та договором.

У пунктах 6.1. та 6.2. договору сторони погодили, що оплата вартості послуг оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регламентом для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1., є обовязковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3164 від 29.12.2015 з 01.01.2016 для ПАТ "Дніпропетровськгаз" встановлено тариф на послуги розподілу (транспортування) природного газу у розмірі 587 грн. 90 коп. за 1000 куб. м. без ПДВ, крім того ПДВ - 117 грн. 58 коп. за 1000 куб. м.

Розрахунковими періодами за договором є календарний місяць (пункт 6.3. договору).

На виконання умов договору, позивачем в період з січня по березень 2016 року було надано відповідачу послуги з розподілу природного газу на загальну суму 326 891 грн. 92 коп., що підтверджується наступними актами надання послуг:

- актом № ПВЛ00000255 від 31.01.2016 про надання послуг з розподілу природного газу обсягом 191,505 тис. куб. м. на суму 135 102 грн. 95 коп. (а.с. 20);

- актом № ПВЛ00000741 від 29.02.2016 про надання послуг з розподілу природного газу обсягом 154,152 тис. куб. м. на суму 108 751 грн. 15 коп. (а.с. 21);

- актом № ПВЛ00001276 від 31.03.2016 про надання послуг з розподілу природного газу обсягом 117,704 тис. куб. м. на суму 83 037 грн. 82 коп. (а.с. 22).

Так, вказані вище акти підписані позивачем та відповідачем та скріплені їх печатками без зауважень. Заперечення відповідача щодо якості та обсягів наданих послуг в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Так, у пункті 6.4. договору сторони визначили, що оплата вартості послуг з розподілу природного газу за договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ.

Оператор ГРМ має право отримувати від споживача оплату за договором (підпункт 1 пункту 7.2 договору). Споживач зобов'язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та в порядку визначені договором (підпункт 1 пункту 7.4 договору).

Вказані зобов'язання за договором розподілу природного газу № 0942023YEXDB016 від 26.02.2016 в частині повної та своєчасної оплати наданих в період з січня по березень 2016 року послуг з розподілу природного газу, були відповідачем порушені, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 326 891 грн. 92 коп.

В той же час, в процесі розгляду справи вказаний борг було відповідачем погашено, що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- платіжним дорученням № 5816 від 17.10.2016 на суму 311 679 грн. 66 коп. (а.с. 41);

- платіжним дорученням № 5815 від 17.10.2016 на суму 11 358 грн. 23 коп. (а.с. 41);

- платіжним дорученням № 131 від 17.10.2016 на суму 1 043 грн. 40 коп. (а.с. 42);

- платіжним дорученням № 780 від 17.10.2016 на суму 2 810 грн. 63 коп. (а.с. 43).

У зв'язку з вказаним, позивачем було зменшено розмір позовних вимог.

Крім того, у пункті 8.2. договору сторони погодили, що у разі порушення споживачем строків оплати за договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За прострочення виконання зобов'язання на підставі пункту 8.2. договору позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 02.02.2016 по 20.09.2016 в сумі 60 231 грн. 52 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з березня 2016 року по серпень 2016 року у сумі 8 250 грн. 78 коп. та 3% річних за період прострочення з 02.02.2016 по 20.09.2016 у сумі 5 549 грн. 42 коп. Вказане і є причиною спору.

В процесі розгляду справи судом, від позивача та відповідача надійшла сумісна заява про затвердження мирової угоди від 09.11.2016 (вх.суду 68886/16 від 09.11.2016), в якій вони просили суд затвердити вказану мирову угоду та припинити провадження у справі № 904/8774/16 відповідно до пункту 7 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Так, статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

У відповідності до положень вказаної статті, між позивачем та відповідачем 09.11.2016 було укладено мирову угоду по справі, яку позивач та відповідач просять суд затвердити та припинити провадження у справі.

Частиною 2 статті 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов'язок господарського суду, до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін, роз'яснити сторонам наслідки відповідних процесуальних дій та перевірити, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Так, судом встановлено, що умови укладеної між сторонами мирової угоди від 09.11.2016 стосуються лише прав та обов'язків сторін щодо предмета спору, ця угода не суперечить чинному законодавству України, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Мирова угода від 09.11.2016 укладена у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством, а тому підлягає прийняттю та затвердженню господарським судом.

Судом встановлено, що мирова угода підписана:

- зі сторони позивача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" - в.о. голови правління ОСОБА_3, повноваження якої підтверджуються наказом № 482-05/к від 04.11.2016;

- зі сторони відповідача - Відділу освіти Синельниківської районної державної адміністрації мирова угода підписана начальником відділу ОСОБА_4, повноваження якої підтверджуються витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.10.2016.

Представники позивача та відповідача у судовому засіданні 09.11.2016 підтвердили наявність підстав для припинення провадження у справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається, про що судом і було роз'яснено сторонам у судовому засіданні 09.11.2016.

Представниками сторін у судовому засіданні 09.11.2016 було наголошено, що наслідки вказаних дій, визначені Господарським процесуальним кодексом України, їм відомі та зрозумілі.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Від позивача також надійшла заява (вх.суду 68862/16 від 09.11.2016), в якій він просить суд повернути з державного бюджету судовий збір в сумі 6 013 грн. 85 коп., сплачений під час звернення із позовом до суду.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становила 1 378 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378 грн. 00 коп.) та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (206 700 грн. 00 коп.).

Ціна позову на момент звернення з ним до суду становила 400 923 грн. 64 коп., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 6 013 грн. 85 коп. (1,5 відсотка ціни позову).

Вказана сума судового збору була сплачена відповідно до платіжного доручення № 3052 від 23.09.2016.

В той же час, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. У випадках, установлених пунктом 1 частини 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (частина 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи викладене, а також надходження заяви позивача щодо повернення йому судового збору, суд вважає за можливе в порядку визначеному частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" повернути позивачу суму сплаченого ним судового збору у розмірі 6 013 грн. 85 коп., оскільки позивачем було зменшено розмір позовних вимог до 74 031 грн. 72 коп. та провадження у справі припиняється з підстави, яка не віднесена до виключень, зазначених в пункті 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", що, відповідно, є причиною для повернення судового збору позивачу.

На підставі викладеного, керуючись статтею 78, пунктами 4, 7 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Затвердити мирову угоду, укладену між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" та Відділом освіти Синельниківської районної державної адміністрації у справі № 904/8774/16 наступного змісту:

"ОСОБА_5

"09" листопада 2016 року м. Дніпро

Дана угода укладена між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" - Позивач, в особі в.о. Голови правління ОСОБА_3, яка діє на підставі статуту та Відділом освіти Синельниківської районної державної адміністрації - Відповідач, в особі начальника ОСОБА_4, яка діє на підставі Положення, враховуючи майнові інтереси один одного, керуючись статтею 78 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до умов цієї угоди сторони домовились про наступне:

1. У зв'язку з добровільним погашенням Відповідачем суми основного боргу в розмірі 326 891 грн. 92 коп. після порушення провадження в даній справі, при укладенні мирової угоди Позивач позбавляється права на стягнення штрафних санкцій в сумі 74 031 грн. 72 коп., з яких: 60 231 грн. 52 коп. - пеня, 5 549 грн. 42 коп. - 3% річних, 8 250 грн. 78 коп. - інфляційні втрати.

2. Дана мирова угода направляється сторонами до господарського суду Дніпропетровської області для її затвердження.

3. Ухвала господарського суду Дніпропетровської області про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження".

4. Дана мирова угода підписана у трьох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один для Позивача, другий для Відповідача, третій для суду.

В.о. голови правління Начальник Відділу освіти

ПАТ "Дніпропетровськгаз" Синельниківської РДА

___(підпис, печатка)___ ОСОБА_3 ____(підпис, печатка)___ ОСОБА_4"

2. Провадження у справі № 904/8774/16 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" до Відділу освіти Синельниківської районної державної адміністрації про стягнення заборгованості за надані послуги згідно договору розподілу природного газу № 0942023YEXDB016 від 26.02.2016 у загальному розмірі 74 031 грн. 72 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 24.10.2016) - припинити.

Дана ухвала набирає чинності з моменту її прийняття, тобто з 09.11.2016.

Повернути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпро, вулиця Шевченка, будинок 2; ідентифікаційний код 03340920) судовий збір у сумі 6 013 (шість тисяч тринадцять) грн. 85 коп., сплачений згідно з платіжним дорученням № 3052 від 23.09.2016, оригінал якого повернути Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз".

Ухвала господарського суду може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_6