ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Справа № 904/3147/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Васищак І.М. і Студенець В.І.

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг,

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2016

зі справи № 904/3147/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МЛ КОМПАНІ" (далі - ТОВ "МЛ КОМПАНІ"), м. Кривий Ріг,

до публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг"), м. Кривий Ріг,

про стягнення 52 962,66 грн. заборгованості.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Сінюхіна І.В. предст. (дов. від 19.08.2016)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "МЛ КОМПАНІ" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення 52 962,66 грн. заборгованості (з них: 45 000,00 грн. основного боргу, 846,38 грн. - 3% річних, 1 530,00 грн. інфляційних втрат та 5 586,28 грн. пені), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язання з оплати виконаних робіт з технічного обслуговування холодильного обладнання систем кондиціювання за договором від 18.05.2015 № 2429.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.05.2016 у справі № 904/3147/16 (суддя Манько Г.В.) у позові відмовлено повністю з посиланням на те, що строк оплати виконаних ТОВ "МЛ КОМПАНІ" робіт не настав.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2016 (судді Дмитренко Г.К. - головуючий, Джихур О.В., Іванов О.Г.) рішення місцевого господарського суду скасовано в частині відмови у стягненні суми основного боргу, річних та втрат від інфляції; у відповідній частині позов задоволено.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" просить постанову апеляційного господарського суду скасувати, а рішення суду першої інстанції в даній справі залишити в силі. Скаргу мотивовано прийняття оскаржуваного судового акта з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги.

На електронну пошту суду від ТОВ "МЛ Компані" надійшло клопотання про розгляд касаційної скарги за відсутності представника позивача та повідомлено про здійснене примусове виконання судового рішення у справі № 904/3147/16.

У судовому засіданні 08.11.2016 Вищий господарський суд України дійшов висновку про можливість розглянути касаційну скаргу за відсутності представника ТОВ "МЛ Компані".

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представника скаржника, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- 18.05.2015 ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" як замовником і ТОВ "МЛ Компані" як виконавцем укладено договір № 2429 (далі - Договір), згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного договору власними силами та засобами, з використанням матеріалів виконавця роботи по технічному обслуговуванню, а у випадку необхідності, ремонт холодильного обладнання систем кондиціювання (обладнання), розташованого на території та в приміщеннях обчислювального центру ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" (об'єкт);

- виконання робіт здійснюється кожен місяць у відповідності з переліком робіт згідно додатку № 1, який є невід'ємною частиною даного договору (пункт 1.2 Договору);

- при завершенні роботи на об'єкті виконавець надає замовникові акт виконаних робіт, оформлений у двосторонньому порядку, але не пізніше 1-го числа місяця, наступного за звітним кварталом (пункт 4.1 Договору);

- згідно пункту 2.3. Договору акти виконаних робіт мають бути надані виконавцем замовнику не пізніше 1-го числа місяця, наступного за звітним кварталом, та підлягають розгляду замовником протягом не більше 3-х робочих днів;

- замовник зобов'язаний належним чином підписати акт виконаних робіт або протягом 3-х робочих днів з моменту його одержання мотивовано в письмовому вигляді відмовитися від підписання акту виконаних робіт і пред'явити таку відмову виконавцеві особисто під розпис або цінним поштовим відправленням (підпункт 3.2.1 пункту 3.2 Договору);

- пунктом 2.3 Договору передбачено, що оплата замовником виконаних робіт проводиться щоквартально до 15 числа місяця, наступного за звітним кварталом, на підставі актів виконаних робіт, оформлених у двосторонньому порядку, і рахунків, доданих до них. Рахунок-фактура повинен містити юридичний номер договору, номер SAP специфікації, номер SAP замовлення на закупівлю, номер виконавця, під яким він зареєстрований в SAP.

Виконавець повинен направити оригінал рахунку-фактури разом з актом виконаних робіт до центру об'єднаних бізнес-послуг замовника за наступною адресою: ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", 50095, Україна, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе, 1. Одержувач: АМКР, центр об'єднаних бізнес-послуг. У разі відсутності в рахунку-фактурі необхідної для оплати інформації замовник має право повернути рахунок-фактуру виконавцю для виправлення або заміни. Дата отримання належно оформленого рахунку з урахуванням усіх зазначених у цьому пункті вимог замовника буде вважатися датою отримання рахунку. У випадку прострочення оплати з причин неналежного оформлення рахунку замовник звільняється від відповідальності за прострочення платежу;

- специфікація за Договором сторонами не складалася та не підписувалася; замовлення на закупівлю у сторін відсутнє; рахунок на оплату від 25.06.2015 року № 198 містить посилання на Договір;

- пунктом 2.1 Договору встановлено, що вартість робіт на один квартал за даним договором складає 37 500,00 грн. без ПДВ; ПДВ складає 7 500,00 грн.;

- загальна вартість робіт за договором складає 150 000,00 грн. без урахування ПДВ; ПДВ 20 % - 30 000,00 грн. (пункт 2.2 Договору);

- на виконання умов Договору ТОВ "МЛ Компані" виконало роботи (технічне обслуговування холодильного обладнання систем кондиціювання, розташованого на території та в приміщеннях обчислювального центру публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"), а ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" прийняло виконані роботи у повному обсязі на суму 45 000,00 грн., що підтверджується актом надання послуг від 25.06.2015 № 213, який підписаний сторонами без будь-яких претензій і зауважень;

- в матеріалах справи міститься рахунок ТОВ "МЛ Компані" від 25.06.2015 № 198 на оплату ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" виконаних робіт в розмірі 45 000,00 грн.

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь ТОВ "МЛ Компані" вартості виконаних робіт за Договором та нарахованих на суму основного боргу 3 % річних, інфляційних втрат та пені.

Підставою касаційного провадження стало питання щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у вирішенні спору в частині стягнення суми основного боргу, нарахованих 3 % річних та інфляційних втрат.

Як правильно встановлено судом апеляційної інстанції за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України (ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (частина перша статті 843 ЦК України).

Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Частиною першої статті 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини першої статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Таким чином, за своєю правовою природою договір підряду є відплатним договором, при цьому право підрядника вимагати оплати виконаних робіт, якому кореспондується відповідний обов'язок замовника, обумовлене виконанням робіт належним чином та у погоджений строк і виникає після їх остаточної здачі, якщо інший порядок оплати не погоджений сторонами у договорі.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

У відповідності до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ЦК України), і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до обставин справи підрядні роботи за Договором були виконані позивачем та прийняті замовником без заперечень.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зобов'язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У силу приписів статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Подія є явищем об'єктивної реальності, яке відбувається незалежно від волі людини та її суб'єктивної поведінки, на відміну від дій, під якими розуміють обставини, що виникають за волею людини, тобто вольові акти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Поряд з цим частиною першою статті 212 ЦК України закріплено право осіб, які вчиняють правочин, обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

За наведених обставин, апеляційний господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що рахунок-фактура за своїми ознаками не є первинним документом, а містить лише платіжні реквізити, тобто носить інформаційний характер; ненадання рахунку-фактури, по своїй суті, не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні приписів статті 613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунка-фактури не звільняє відповідача від обов'язку оплатити виконані роботи, що були прийняті без зауважень (у тому числі, без зауважень щодо відсутності виставленого рахунку, у зв'язку з тим, що акт виконаних робіт та рахунок, за умовами Договору, направляються до центру об'єднаних бізнес-послуг замовника одночасно).

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За наведених обставин апеляційний господарський суд: повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надав необхідну оцінку, з дотриманням наведених норм матеріального та процесуального права, встановивши, наявність Договору та умови його виконання; прийняття відповідачем виконаних позивачем робіт; відсутність оплати виконаних позивачем робіт; перевіривши розрахунок заявлених позивачем до стягнення сум, - дійшов заснованого на законі висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення 45 000,00 грн. основного боргу, 846,38 грн. 3% річних та 1 530,00 грн. інфляційних втрат.

Доводи скаржника не спростовують висновків, викладених у оскаржуваній постанові.

В частині відмови у стягнення пені, постанова апеляційного господарського суду у відповідній частині жодною із сторін спору не оскаржується.

Таким чином, постанова апеляційного господарського суду зі справи відповідає встановленим ним фактичним обставинам, прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.08.2016 зі справи № 904/3147/16 залишити без змін, а касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя І. Васищак

Суддя В. Студенець