ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2016 р. Справа № 914/4132/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

на ухвалу господарського суду Львівської області від 28.09.2016р. про розстрочення виконання рішення суду від 02.02.2016 р.

у справі №914/4132/15

за позовом: публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго м. Львів

про стягнення 1 134 431, 20 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №14-90 від 18.04.2014 р.;

відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 04.05.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 28.09.2016 р. (суддя Яворський Б.І.) заяву Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про розстрочення виконання рішення суду від 02.02.2016 р. задоволено частково. Розстрочено виконання рішення суду від 12.04.2016 р. у справі №914/4132/15 зі сплатою: до 01.11.2016 р. 47 489, 91 грн., до 01.12.2016 р. 47 489, 91 грн., до 01.01.2017 р. 47 489, 91 грн., до 01.02.2017 р. 47 489, 91 грн., до 01.03.2017 р. 47 489, 91 грн., до 01.04.2017 р. 94 979, 82 грн., до 01.05.2017 р. 94 979, 82 грн., до 01.06.2017 р. 142 469, 72 грн. У задоволенні решти вимог за заявою відмовлено.

Ухвала суду мотивована важким матеріальним становищем підприємства, великою дебіторською заборгованістю контрагентів перед підприємством, економічно необґрунтованим та збитковим для боржника тарифом на послуги теплопостачання, а також арештом усіх рахунків підприємства.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити боржнику у задоволенні заяви про розстрочення рішення суду. В своїй апеляційній скарзі скаржник загалом посилається на те, що при прийнятті вказаної ухвали суд першої інстанції не взяв до уваги, що боржником не надано докази наявності виключних обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду згідно ст. 121 ГПК України. Крім цього, апелянт зазначає, що він розраховує на те, що вчасне виконання контрагентами своїх зобовязань перед позивачем, в тому числі згідно судових рішень, мінімалізує ризик невчасних розрахунків НАК «Нафтогаз України» за поставлений згідно зовнішньоекономічних контрактів імпортований природний газ, зменшить можливі фінансові втрати позивача та позбавить необхідності залучати комерційні кредити для розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, однак, в судовому засіданні заперечив щодо її задоволення, з підстав викладених в ухвалі місцевого господарського суду.

В судовому засіданні представником відповідача викладено заперечення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено апеляційним господарським судом, рішенням господарського суду Львівської області від 02.02.2016р. позов задоволено частково, стягнуто з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь публічного акціонерного товариста «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 123 270,52 грн. пені, 13 864,22 грн. штрафу, 394 943,12 грн. інфляційних втрат, 28 028,11 грн. 3% річних та 9 772,94 грн. судового збору.

На виконання рішення господарського суду Львівської області від 02.02.2016р. 16.02.2016р. видано наказ, в порядку ст.116 ГПК України.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» подано заяву про розстрочку виконання рішення у даній справі.

При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

З аналізу зазначеної норми випливає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У Рішенні Конституційного суду України у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (Рішення, Конституційний Суд, від 26.06.2013, № 5-рп/2013) зазначено, що до обставин, які ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім'ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та потребує відповідного доведення заінтересованою особою з урахуванням норм статей 32, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в обґрунтування свого клопотання та на підтвердження важкого фінансового становища подав звіти про фінансові результати за перше півріччя 2016 року, а також постанови про арешт коштів підприємства від 27.01.2016р. №ВП 35572796; від 23.02.2016 р. №ВП48009500; від 10.02.2016 р. №ВП50126141, а також постанову про відкриття від 13.05.2016 р. згідно наказу №914/4136/15, виданий 19.02.2016 р. на суму 1 709 992,11 грн. При цьому, боржник наголошує на тому, що заборгованість у підприємства виникла з вини держави, оскільки ЛМКП змушене застосовувати збитковий тариф для мешканців та бюджетних установ, що не покриває навіть затрат на вироблення теплової енергії для даних категорій споживачів, після отримання субвенцій з бюджету із значним запізненням. Так, вказує, боржник, в квітні - травні 2015 року внаслідок підняття цін на газ для населення і невчасного затвердження тарифів на послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання, підприємство зазнало непокритих втрат в сумі 12,6 млн. грн.

Вирішуючи питання про застосування розстрочки виконання рішення суду, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан тощо. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Таким чином, з огляду на вищевикладене та з врахуванням того, що боржник є некомерційною організацією та єдиним підприємством з постачання теплової енергії у місті Львові, а вжиття примусових заходів щодо стягнення заборгованості зупинить підприємство та буде підставою неможливості належного здійснення вищевказаної діяльності, і, як наслідок, поставить під загрозу безперебійне проходження опалювального сезону, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про розстрочення виконання рішення суду на 12 місяців.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що ухвала суду прийнята із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Львівської області від 28.09.2016 р. у справі

№ 914/4132/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.11.2016 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П.

ОСОБА_1