УХВАЛА

25.10.2016Справа № 2-666/07-38/385

За скаргою Всеукраїнської громадської організації Товариство "Знання" України

на дії та бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві

у справі за первісним позовом Всеукраїнської громадської організації Товариство "Знання" України

до 1. Колективного підприємства Готель "Знання"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Заріччя-буд"

3. ОСОБА_1

4. ОСОБА_2

5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Готельні інновації"

про визнання недійсним протоколу загальних зборів, договору продовження діяльності,

статуту, договору купівлі-продажу, зобов'язання не вчинювати дії, визнання права власності, визнання недобросовісним набувачем

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Заріччя-буд"

до Всеукраїнської громадської організації Товариство "Знання"

за участю третіх осіб:

1. ОСОБА_1

2. ОСОБА_2

3. Колективного підприємства Готель "Знання"

4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Готельні інновації"

про визнання договору купівлі-продажу укладеним, визнання приміщення придбаним,

визнання добросовісним набувачем

Головуючий суддя М.М. Якименко

Суддя С.М. Мудрий

Суддя С.В. Балац

представники сторін:

від скаржника (стягувача за первісним, боржника за зустрічним позовом): Шпитко М.М., довіреність № б/н від 09.03.2016;

від боржника-1 за первісним позовом: не з'явився;

від боржника-2 за первісним позовом: не з'явився;

від боржника-3 за первісним позовом: не з'явився;

від боржника-4 за первісним позовом: не з'явився;

від боржника-5 за первісним позовом: не з'явився;

від ВДВС: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2008 року у справі №2-666/07-38/385 у задоволенні первісного позову Всеукраїнській громадській організації Товариству "Знання" судом відмовлено повністю. У задоволенні зустрічного позову Товариству з обмеженою відповідальністю "Заріччя-буд" відмовлено судом повністю.

Постановою Вищою господарського суду України від 18.09.2008 року Касаційну скаргу задоволено частково. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2008 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2008 року у частині відмови у задоволенні первісного позову скасовано і провадження у справі за первісним позовом припинено за непідсудністю спору господарським судам України. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.02.2008 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2008 року у цій частині скасовано. У решті рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2008 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.05.2008 року залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 року заяву Всеукраїнської громадської організації Товариство "Знання" про скасування заходів забезпечення позову по справі №2-666/07-38/385, які було вжито ухвалою Голосіївського суду міста Києва від 11.10.2006 року по справі №2-266/07 (№2-666/10) задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Голосіївського суду міста Києва від 11.10.2006 року по справі № 2-266/07 (№2-666/10).

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Всеукраїнської громадської організації Товариство "Знання" України надійшла скарга на дії та бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва Кривенко О.М. від 26.07.2016 року №04-23/1364, призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи №2-666/07-38/385, за наслідками якого замінено колегію суддів та справу розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М. (головуючий), суддю Мудрий С.М. та суддю Балац С.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2016 року розгляд скарги призначено на 13.10.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.10.2016 року розгляд скарги відкладено на 25.10.2016 року.

В судове засідання 25.10.2016 року представник ВДВС та боржника-1, 2, 3, 4, 5 (відповідачі за первісним позовом) не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, однак згідно вимог ст.121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні 25.10.2016 року представник скаржника скаргу підтримав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника скаржника, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.10.2006 року по справі №2-666/07 (№2-666/10) накладено арешт на вбудоване-прибудоване приміщення готелю «Знання» площею 1099,7 кв. м., розташоване на перших 3 поверхах в будинку по вул. Микільсько-Ботанічній, 31 у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.02.2016 року у справі №2-666/07-38/385 (Головуючий суддя Селівон А.М., Суддя Балац С.В., Суддя Зеленіна Н.І.) скасовано заходи забезпечення позову вжиті згідно ухвали Голосіївського суду м. Києва від 11.10.2006 по справі № 2-266/07 (№2-666/10).

На виконання вищевказаної ухвали Всеукраїнська громадська організація Товариство "Знання" України звернулася до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

30.03.2016 року державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левіцький Т.К. виніс Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду м. Києва №2-666/07-38/385 від 25.02.2016 року на тій підставі, що поданий виконавчий документ не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не чітко прописана інформація щодо прізвища, ім'я по батькові (найменування) боржника, стягувача та відсутня резолютивна частина.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.05.2016 року у справі №2-666/07-38/385 визнано незаконними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського управління юстиції у м. Києві Левіцького Т.К. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30.03.16 р. ВП № 50610861 незаконними; та визнано недійсною постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського управління юстиції у м. Києві про відмову у відкритті виконавчого провадження від 30.03.2016 р. ВП № 50610861.

В ухвалі Господарського суду м. Києва від 19.05.2016 року у справі №2-666/07-38/385 суд дійшов до висновку, що відмова державного виконавця з підстав відсутності в резолютивній частині Ухвали про скасування заходів забезпечення позову даних про боржника та стягувача є незаконними.

Також, в ухвалі Господарського суду м. Києва від 19.05.2016 року у справі №2-666/07-38/385 судом звернуто увагу та те, що Контитуційним Судом України в рішенні № 5-рп/32013 від 26.06.13 р. зазначено, що до ухвал, визначених у пункті 2 частини другої статті 17 Закону, належать, зокрема, ухвали про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову у господарських справах (статті 43-6, 67 Кодексу), які виконуються органами державної виконавчої служби або іншими органами виконання судових рішень згідно з вимогами статей 2, 3, 5, 17 Закону без видачі наказу суду, оскільки мають самостійний процесуальний характер і не є актами вирішення спору по суті. Такі ухвали приймаються судом у зв'язку з необхідністю забезпечення розгляду судових справ та виконання рішення суду в майбутньому. Оскарження ухвал про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову не зупиняє їх виконання (частина друга статті 43-7, частина третя статті 67 Кодексу).

12.07.2016 року на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 19.05.2016 року у справі №2-666/07-38/385 Всеукраїнська громадська організація Товариство "Знання" України повторно звернулося до Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження ухвали Господарського суду м. Києва від 25.02.2016 року у справі №2-666/07-38/385.

15.07.2016 року головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кравчук А.С. винесено Постанову №51655611 про відмову у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду м. Києва №2-666/07-38/385 від 25.02.2016 року. В обґрунтування зазначеної постанови державний виконавець зазначив, що ухвала №2-666/07-38/385 від 25.02.2016 року не відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі не чітко прописано інформацію про боржника та стягувача, та відсутня резолютивна частина.

В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що ухвала Господарського суду м. Києва №2-666/07-38/385 від 25.02.2016 року в розумінні п.2.ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, який підлягає виконанню державною виконавчою службою, а також зазначає, що склалась ситуація, в якій у діях державних виконавця є очевидне порушення норм законодавства України щодо виконання судових рішень. в тому числі. конституційного принципу обов'язковості судового рішення.

В зв'язку з вищевикладеним скаржник вважає, що постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №51655611 від 15.07.2016р. винесену державним виконавцем Кравчук A.C. недійсною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального права, а саме: ч.2 ст.19, ч.5. ст. 124 Конституції України, Рішення Конституційного суду № 5-рп/32013 від 26.06.2013р., ч. 1 ст. 11, п.2.ч.2 ст.17. ст. 18. п.1 ч.1 ст. 19, ч.1 ст. 25, п.6 ч.1 ст. 26. ч.1 ст. 34. ч.4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 ч.2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та норм процесуального права, зокрема: ст. 84 та 86 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 5. ст. 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом (ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд зазначає, що ухвала у господарській справі як окремий вид виконавчого документа, на відміну від виконавчого документа у вигляді наказу господарського суду, повинна відповідати вимогам судового рішення, що визначені ст.ст. 84, 86 ГПК України та які не містять вимог щодо визначення боржника і стягувача, а тому, відсутність в Ухвалах Господарського суду м. Києва від 25.02.2016р. та 19.05.2016р. визначення боржника та стягувача не звільняє виконавця від примусового виконання рішення, насамперед через обов'язковість виконання рішення суду відповідно до ч.5. ст. 124 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо зміст виконавчого документа є незрозумілим, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення змісту цього документа.

Суд звертає увагу, що арешт накладався цією ж виконавчою службою за аналогічною за змістом ухвалю Голосіївського районного суду м. Києва від 11.10.2006 року по справі №2-666/07 (№2-666/10), про що ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві винесено Постанову від 17.04.2009 року №559/5 про накладення арешту на майно Готелю «Знання».

Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано ВДВС та боржниками, держаний виконавець (чи, та/або Відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві) ухиляється від виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 25.02.2016 року у справі №2-666/07-38/385 без достатніх на те правових підстав, в зв'язку з чим порушено норми ч.2 ст.19, ч.5. ст. 124 Конституції України, Рішення Конституційного суду № 5-рп/32013 від 26.06.2013р., ч. 1 ст. 11, п.2.ч.2 ст.17. ст. 18. п.1 ч.1 ст.19, ч.1 ст.25, п.6 ч.1 ст.26. ч.1 ст.34. ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження», п.2 ч.2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та норм процесуального права, зокрема: ст. 84 та 86 ГПК України.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення скарги Всеукраїнської громадської організації Товариство "Знання" України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись, ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Всеукраїнської громадської організації Товариство "Знання" України - задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними дії головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кравчук А.С. щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.07.2016 року ВП №51655611.

3. Скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кравчук А.С. про відмову у відкритті виконавчого провадження від 15.07.2016 року ВП №51655611.

4. Зобов'язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрити виконавче провадження, винести постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 25.02.2016 року у справі №2-666/07-38/385.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.М. Якименко

Суддя С.М. Мудрий

Суддя С.В. Балац