ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.11.2016 Справа № 904/7666/16
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Компані", м. Маріуполь Донецької області

до відповідача-1: Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про стягнення 400 000,00 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, довіреність від 25 травня 2016 року, представник

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: ОСОБА_3, довіреність №65/Pп від 05 січня 2016 року, головний спеціаліст відділу юридичного забезпечення

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Компані" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з держави Україна в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної незаконними діями та бездіяльністю посадової особи Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області 400 000,00 грн. з Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне.

03 червня 2015 року старший слідчий органів внутрішніх справ слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про заборону розпорядження та використання майном в рамках кримінального провадження №0000109, відомості за фактом вчинення якого внесені до ЄРДР 03.02.2015 за ознаками ч.2 ст.191, ч.2 ст.206-2, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, за наступною фабулою: невстановлені слідством особи у період грудня 2014 року протиправно заволоділи майном підприємств групи компаній "Амстор", а саме: автотранспортними засобами у кількості 11 одиниць, які належать ТОВ "Амстор", автотранспортними засобами у кількості 45 одиниць, які належать ТОВ "Торговий будинок "Амстор", автотранспортними засобами у кількості 117 одиниць, які належать Об'єднанню "Донецькпродторг", автотранспортними засобами у кількості 30 одиниць, які належать ТОВ "Транс-буд", а також об'єктами нерухомого майна: будівлями, спорудами, земельними ділянками, які належать ТОВ "Амстор", ТОВ "Донінвестпрод", ТОВ "Торгівельний будинок "Амстор", ТОВ "Амстор-М", Об'єднанню "Донецькпродторг".

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сліщенко Ю.Г. від 03.06.2015 клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було задоволено та накладено заборону розпорядження та використання, серед іншого, також і на транспортні засоби, що належать на праві приватної власності ТОВ "ОСОБА_1 Компані" (повний перелік наведений у позовній заяві), які були придбані позивачем у товариства з обмеженою відповідальністю "МДМТОРГ" згідно договорів купівлі-продажу від 20.04.2015.

01 березня 2016 року ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Решетнік М.О. у справі №200/3076/16-к арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська від 03 червня 2015 (справа №200/11008/15-к), в частині заборони користування транспортними засобами:

№Марка, модель, тип ТЗVIN№ кузова№ двигунаномер. знак
1Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500711B35556----------D4DDB464264AH 5176 HM
2Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N250091OB35492Y89N500910B354924HG1686955AH 7715 HE
3Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78WDB6743181K241536----------3073AH 7429 IP
4Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD7855-01Y89N42500711B35551Y89N2500711B35551D4DDB464356AH 2260 HM
5Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500411B35524----------D4DB8372726AH 6568 HI
6Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500611B35549----------D4DDA453911AH 2261 HM
7Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500311B35517----------D4DB8376422AH 7463 IP
8Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N500611B35547----------D4DDA453937AH 7465 IP
9Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N500411B35521----------D4DB8372730AH 7461 IP
10Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500411B35523----------D4DB8372784AH 7466 IP
11Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500611B35550----------D4DDA454407AH 7462 IP
12Фургон ізотермічний-С ISUZUN QR71 PY89N2501110B35507Y89I11501110B35507----------AH 7460 IP
13Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD7855-01Y89N500811B35567-----------D4DDB464313AH 7456 IP
14Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500611B35548-----------D4DDA454409AH 7448 IP
15Фургон ізотермічний-С ISUZU NQR71 PY7BN1R71PAB000030------------4HG1687651AH 7458 IP
16Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500311B35518-----------D4DB8376154AH 7445 IP
17Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N500911B35573-----------D4DDB464232AH 7467 IP
18Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500411B35525-----------D4DB8372783AH 7451 IP
19 Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500411B35528-----------D4DB8376173AH 7450 IP
20 Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500811B35569-----------D4DDB463780AH 7452 IP
21 Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500711B35555-----------D4DDB464311AH 7449 IP
22Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500911B35572-----------D4DDB464265AH 7459 IP
23Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N500811B35568-----------D4DDB464314AH 7464 IP
24Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y891N2500411B35531-----------D4DDB8372729AH 7468 IP
25Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500711B35553----------D4DDB464329AH 7446 IP
26Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500711B35558-----------D4DDB464231AH 7443 IP
27Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500711B35557----------D4DDB464227AH 7453 IP
28Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500411B35527-----------
29Фургон ізотермічний-С МАЗ 53366YPV48342FY 1019 IP
30Фургон CI MERCEDES BENZ 814DWDB6743181K277081WDB6743181KAН 1025 IP
31ОСОБА_5 А-09201Y7ВА092016И000507Y7ВА092016И0005074HG1299234АН 7457 IP
32Фургон малотоннажний ИЖ 27175ХТК1672ХТК53563АН 1018 IP
33Фургон ізотермічний-С HYUNDAI HD78Y89N2500711B35554 D4DDB464226АН 7454 IP
34Напівпричеп МАЗ 9758YЗN6267 АН 2047 ХО
що належать на праві приватної власності ТОВ "ОСОБА_1 Компані", був скасований.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська від 01.03.2016 було встановлено, що заявник - "ОСОБА_1 Компані", не причетне до скоєння злочинів, з приводу яких здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000109, а отже накладений арешт на належні йому транспортні засоби перешкоджає у здійсненні підприємницької діяльності товариства, оскільки основним видом діяльності підприємства є транспортні перевезення. Крім того, суд зазначив, що заборона на використання автомобільного транспорту була накладена без урахування положень ч.4 ст.173 Кримінального процесуального кодексу України, а тому має бути скасована із залишенням заборони на відчуження транспорту.

Зазначеними діями та бездіяльністю старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 позивачу було заподіяно майнову шкоду в розмірі 400 000,00 грн.

Відповідач-1, Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що обовязковою умовою для відшкодування шкоди є саме незаконність у діях органу державної влади, яка повинна виражатися у недотриманні чи порушенні цим органом встановлених законодавством певних правил і норм. Ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2016 по справі №200/3076/16-к про скасування ухвали суду від 03.06.2015 щодо накладення арешту в частині заборони користування транспортними засобами, що належать на праві приватної власності ТОВ "ОСОБА_1 Компані", не є підтвердженням незаконності дій старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області. Відповідач-1 вважає, що позивачем не доведено незаконність дій старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області. Скасування Бабушкінським районним судом ухвали суду від 03.06.2015 щодо накладення арешту, не може бути підставою для відшкодування шкоди на підставі статей 1173,1174 Цивільного кодексу України.

Відповідач-2, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, проти задоволення позовних вимог заперечує з наступних підстав. В рамках кримінального провадження №0000109 від 03.06.2015 слідчим відділом Головного управління МВС України в Дніпропетровській області було направлено клопотання до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про тимчасову заборону розпорядження та використання майном. В наведену дату в рамках цього кримінального провадження слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було постановлено ухвалу, якою накладено заборону розпорядження та використання майном. В подальшому, 01.03.2016 слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було скасовано арешт на майно, накладений 03.06.2015, в частині заборони користування транспортними засобами, було поновлено право позивача та надано можливість використання спірного майна. Відповідач-2 звертає увагу суду на те, що ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2016 не вирішувалось питання щодо визнання дії та бездіяльності слідчого протиправною, а тільки частково скасована заборона на розпорядження майном в рамках кримінального провадження. Право володільця тимчасово вилученого майна оскаржити на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна передбачено п.1.ч.1 ст. 303 КПК України. ТОВ "Фуд Маркет" не оскаржувало ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2015 щодо накладання заборони користування та розпорядження майном до 01 березня 2016 року, тобто на протязі 9 місяців. Відповідач-2 вважає, що, оскільки у відношенні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області не відкрито кримінального провадження щодо дії чи бездіяльності, останньому не оголошувалось про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не має вироку суду, який набрав законної сили, тому відсутні підстави вважати, що дії слідчого є незаконними. За доводами відповідача-2 позивачем не надано доказів, які підтверджували б втрату майнового характеру та доказів сплати 400 000,00грн., які стягнуто за рішенням господарського суду Донецької області. Посилання позивача на постанову Верховного Суду України по справі №6-440цс16 від 25.05.2016 вважає безпідставними, оскільки в цій справі розглядався спір про перегляд рішення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних справ, в ході розгляду якої окремо було встановлено протиправність дій посадової особи згідно ст. 307 КПК України в частині невиконання службових обовязків, що не має відношення до вирішення даного спору.

27 вересня 2016 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровської області до господарського суду було подано клопотання про заміну неналежного відповідача, яким просить замінити Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, на належного відповідача - ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Дніпропетровській області.

Клопотання мотивоване тим, що тимчасова заборона на використання і розпорядження майном була накладена в рамках кримінального провадження № 0000109 від 03.06.2015, яке було розпочато слідчим слідчого відділу Головного управління МВС України в Дніпропетровській області.

07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, у зв'язку з чим втратив чинність Закон України "Про міліцію" та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" від 16.09.2015 № 730 ліквідуються як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, в т.ч. Головне управління МВС України в Дніпропетровській області. ОСОБА_6 з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців Головне управління МВС України в Дніпропетровській області з 05.11.2015 перебуває в стані припинення. ОСОБА_6 витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців юридична особа - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області утворене шляхом заснування юридичної особи 07.11.2015, на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ" від 16.09.2015 № 730 та згідно Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII ГУНП не є правонаступником Головного управління МВС в Дніпропетровській області.

Позивач проти задоволення клопотання заперечує та зазначає, що наразі ГУМВС України у Дніпропетровській області знаходиться в стадії ліквідації, відтак у нього відсутні матеріали кримінального провадження та будь-які інші матеріали, що можуть підтвердити чи спростувати обставини викладені в позовній заяві ТОВ "ОСОБА_1 Компані". Майнову шкоду позивачу завдано незаконними діями слідчого - посадової особи відповідача-2, а досудове слідство в межах кримінального провадження з початку створення та функціонування органів поліції по дату часткового скасування арешту здійснювалось слідчим ГУ НП України в Дніпропетровській області.

Враховуючи вищевикладене ТОВ "ОСОБА_1 Компані" вважає, що саме ГУ НП України в Дніпропетровській області є належним відповідачем по справі, а клопотання відповідача-2 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин першої та третьої статті 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Пунктом 1.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК. При цьому в останньому із зазначених випадків: господарський суд зобов'язує позивача згідно з частиною другою статті 56 ГПК надіслати відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а в разі невиконання цього обов'язку у встановлений судом строк залишає позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

У разі якщо заява (клопотання) про залучення іншого відповідача або про заміну відповідача залишається судом без задоволення, то ухвала з цього приводу не виноситься, а про відхилення відповідної заяви (клопотання) зазначається в описовій частині рішення суду або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Проти задоволення заявленого клопотання представник позивача заперечує. Крім того, стаття 24 Господарського процесуального кодексу України не зобов'язує господарський суд задовольняти клопотання сторони про залучення до участі у справі іншого відповідача.

Враховуючи предмет та підстави позову, а також надані позивачем докази в обґрунтування позовних вимог, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідач-1 у судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розгляд справи був відкладений з 27 вересня 2016 року на 18 жовтня 2016 року, з 18 жовтня 2016 року на 31 жовтня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2016 строк вирішення спору продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 10.11.2016

У судовому засіданні 10 листопада 2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "МДМТОРГ" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Компані" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором (із самостійним залученням акредитованої та компетентної організації задля отримання довідки-рахунку), передати (поставити) покупцю автомобілі, що зазначені у Додатку до договору, які були у користуванні, а покупець зобовязується прийняти і оплатити такий транспортний засіб.

ОСОБА_6 акту прийому-передачі від 21 квітня 2015 року (а.с.38-39, том 1) продавець передав, а покупець прийняв транспортні засоби згідно довідок рахунків у кількості 31 одиниця на загальну суму 1 029 279,99грн.

04 травня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "МДМТОРГ" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Компані" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до пункту 1.1. якого продавець зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором (із самостійним залученням акредитованої та компетентної організації задля отримання довідки-рахунку), передати (поставити) покупцю автомобілі, що зазначені у Додатку до договору, які були у користуванні, а покупець зобовязувався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти і оплатити такий транспортний засіб.

На виконання умов цього договору сторонами складений та підписаний акт прийому-передачі транспортних засобів від 07 травня 2015 року на загальну суму 1 099 121,79грн. (а.с.33, том 1).

Обставини придбання транспортних засобів за договорами купівлі-продажу підтверджується також свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів СХТ 029515, СХТ 029454, СХТ 029457, СХТ 029442, СХТ 029459, СХТ 029450, СХТ 029435, СХТ 029458, СХТ 029466, СХТ 029452, СХТ 029440, СХТ 029470, СХТ 029462, СХТ 026451, СХТ 029437, СХТ 029468, СХТ 029455, СХТ 029464, СХТ 029461, СХТ 029467, СХТ 029469, СХТ 029448, СХТ 029471, СХТ 029447, СХТ 0295504, СХТ 029441, СХТ 029506, СХТ 029505, СХТ 029449, СХТ 029436.

01.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЙТІЕМ" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Компані" (первізник) укладено договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом № 01/05, відповідно до умов якого (п.1.1.) замовник замовляє, а перевізник надає послуги з організації та виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міських, міжміських сполученнях на підставі замовлень обумовлених в таких замовленнях терміни.

ОСОБА_6 з п. 2.1.1 договору замовник зобов'язується надавати вантажі для перевезень на підставі узгодженого "Замовлення на перевезення", що є невід'ємною частиною договору, в якому вказується: пункт завантаження, дата та час прибуття в пункт завантаження, пункт розвантаження, контактні особи та їх номера телефонів, назва та характеристика вантажу, об'єм та вага вантажу, вартість перевезення та інші додаткові дані.

За змістом п.7.4. цього договору договір вступає в силу з 01 жовтня 2015 року і діє до 31 грудня 2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх обов'язків.

Договором передбачено, що у разі настання випадку системної відмови від виконання зобов'язань з надання обумовлених цим договором послуг, винною стороною сплачується штраф у розмірі 400 000,00грн. (п.4.6. договору).

У зв'язку з порушенням ТОВ "ОСОБА_1 Компані" своїх зобовязань за договором №01/5 від 01.05.2015 через заборону використання транспортних засобів, рішенням господарського суду Донецької області від 03.08.2016 у справі №905/1947/16 з ТОВ "ОСОБА_1 Компані" на користь ТОВ "ЕЙТІЕМ" за договором про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом стягнуто штраф у розмірі 400 000,00грн.

На виконання рішення господарського суду Донецької області позивачем сплачено штрафні санкції на суму 400 000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

№449 від 24.10.2016 на суму 54 000,00грн., №450 від 24.10.2016 на суму 65 000,00грн., №452 від 25.10.2016 на суму 63 500,00грн., №453 від 25.10.2016 на суму 59 000,00грн., №454 від 25.10.2016 на суму 59 000,00грн., №455 від 25.10.2016 на суму 59 000,00грн., №456 від 25.10.2016 на суму 40 500,00грн., №448 від 24.10.2016 на суму 6 000,00грн. (а.с.8-16, том 2).

03 червня 2015 року старший слідчий органів внутрішніх справ слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про заборону розпорядження та використання майном в рамках кримінального провадження №0000109, відомості за фактом вчинення якого внесені до ЄРДР 03.02.2015 за ознаками ч.2 ст.191, ч.2 ст.206-2, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, за наступною фабулою: невстановлені слідством особи у період грудня 2014 року протиправно заволоділи майном підприємств групи компаній "Амстор", а саме: автотранспортними засобами у кількості 11 одиниць, які належать ТОВ "Амстор", автотранспортними засобами у кількості 45 одиниць, які належать ТОВ "Торговий будинок "Амстор", автотранспортними засобами у кількості 117 одиниць, які належать Об'єднанню "Донецькпродторг", автотранспортними засобами у кількості 30 одиниць, які належать ТОВ "Транс-буд", а також об'єктами нерухомого майна: будівлями, спорудами, земельними ділянками, які належать ТОВ "Амстор", ТОВ "Донінвестпрод", ТОВ "Торгівельний будинок "Амстор", ТОВ "Амстор-М", Об'єднанню "Донецькпродторг".

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сліщенко Ю.Г. від 03.06.2015 клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 було задоволено та накладено заборону розпорядження та використання, серед іншого, також і на транспортні засоби, що належать на праві приватної власності ТОВ "ОСОБА_1 Компані".

За частиною першою статті 170 Кримінально-процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

ОСОБА_6 абзацу 2 частини першої статті 174 Кримінально-процесуального кодексу України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

01 березня 2016 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було скасовано арешт на майно, накладений 03.06.2015 в частині користування транспортними засобами, про що винесена ухвала.

Ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2016 року мотивована тим, що досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні здійснюється тривалий час, понад один рік тому, у ньому жодній особі не було повідомлено про підозру, що зі слів слідчого повязано з тим, що фігуранти цього провадження знаходяться у зоні проведення АТО і є недоступними для слідчих органів, а отже можливість завершення досудового слідства в найближчий час є мізерною, та, враховуючи, що заявник ТОВ "ОСОБА_1 Компані", непричетне до скоєння вищевказаного злочину, а накладений арешт на належні йому транспортні засоби перешкоджає у здійсненні підприємницької діяльності.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Компані" до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення грошових коштів в якості відшкодування шкоди в розмірі 400 000,00грн, у зв'язку з незаконними діями та бездіяльністю старшого слідчого в ОВС СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Так, відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

ОСОБА_6 з положеннями ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди втілено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

На відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статті 1174 ЦК України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини органу державної влади та його посадової або службової особи.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є:

- факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб;

- наявність шкоди;

- причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

При цьому неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Положеннями КПК України передбачено спеціальний порядок оскарження дій чи бездіяльності слідчого.

Так, згідно з п.1 частини першої ст. 303 Кримінально-процесуального кодексу України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст. 304 Кримінально-процесуального кодексу України).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Компані" не зверталось до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка, за доводами позивача, полягає у тому, що протягом всього часу дії арешту майна жодних дій для вчинення ефективного досудового слідства не було вчинено.

З матеріалів справи вбачається, що 01.06.2015 арешт на майно був накладений не слідчим ГУМВС в Дніпропетровській області, як посадовою особою, яка виконувала свої функції, а судовим рішенням - ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в порядку статті 110 Кримінально-процесуального кодексу України.

Звернення слідчого при проведенні досудового слідства з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, яке погоджено з прокурором, є, в силу ч. 1 ст. 171 КПК України, правом слідчого та, відповідно, процесуальною дією.

Таким чином, позивачем у даній справі не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів неправомірності дій слідчого в ОВС СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4

Факт заподіяння відповідачем-2 шкоди товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Компані" в розмірі 400 000,00грн. товариством не доведено, оскільки спірна сума була стягнута саме з товариства на користь його контрагента внаслідок порушення товариством зобовязань за договором №01/5 від 01.05.2015 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом, а Головне управління Національної поліції у Дніпропетровській області не є відповідальною особою за своєчасне виконання позивачем зобовязання у встановлений договором строк.

Враховуючи вищевикладене, наведені положення чинного законодавства, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача у справі.

Керуючись статями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 10.11.2016