ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 року Справа № 912/2622/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

судді: Чимбар Л.О., Антонік С.Г.

секретар судового засідання: Погорєлова Ю.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №2-115 від 06.06.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність б/н від 14.06.2016 р.; ОСОБА_3 директор, наказ №02/к від 04.01.2016 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 02 вересня 2016 року у справі №912/2622/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз", м. Кіровоград

про стягнення 5 423 163,61 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 02 вересня 2016 року (суддя Макаренко Т.В.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" про стягнення основного боргу в розмірі 4 656 551, 11 грн., пені у розмірі 523 475, 41 грн. 3% річних в розмірі 37 697, 83 грн., 7% штрафу в розмірі 205 439, 26 грн. задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь позивача пеню в сумі 261 737, 71 грн., три відсотки річних в сумі 37 697, 83 грн., а також судовий збір в сумі 22 777, 28 грн., провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1 003 205,74 грн. припинено. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано ст.ст.256, 530, 610, 612, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.231, 232 Господарського кодексу України, п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем допущено прострочку виконання грошового зобовязання згідно договору від 01 липня 2015 року на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н022, але станом на 27 липня 2016 року відповідач основний борг сплатив у повному обсязі, при цьому 3 653 345, 37 грн. сплачено станом до дати предявлення позову -11 липня 2016 року, а 1003 205, 74 грн. до 26 липня 2016 року. Оскільки основний борг в сумі 1003 205, 74 грн. сплачено після звернення позивача з позовом до суду, відповідно відсутній предмет спору в цій частині, отже провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 1 003 205, 74 грн. підлягає припиненню на підставі п.11 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Заявлена до стягнення на підставі п.7.3 договору пеня за прострочку виконання грошового зобовязання в загальній сумі 523 475, 41 грн. змінена господарським судом на підставі п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України на 50%, стягнено 261 737, 71 грн.

Господарський суд дійшов висновку, що позивач неправомірно предявив до стягнення 7% штрафу на підставі ч.2 ст.231 Господарського кодексу України, оскільки штраф 7% нараховується за прострочку невиконання не грошового зобовязання, а у спірних правовідносинах має місце саме порушення грошового зобовязання.

3% річних в сумі 37 697, 83 грн. стягнено господарським судом на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з зазначеним рішенням Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" його оскаржує в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 7% штрафу в розмірі 205 439, 26 грн. та зменшення розміру пені на 50%.

Апелянт посилається на те, що ч.2 ст.231 Господарського кодексу України передбачає можливість накладення штрафу в зобовязаннях повязаних з наданням товарів (робіт, послуг). Зобовязання відповідача щодо оплати вартості послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами, наданих позивачем згідно договору, є таким, що повязане з наданням послуг. При цьому стягнення штрафу 7% за прострочення виконання зобовязань більш ніж на 10 днів є додатковою санкцією.

Позивач стверджує, що обставини на які посилається відповідач обґрунтовуючи заяву про зменшення пені у звязку зі скрутним фінансовим становищем, відсутністю грошових коштів та збитками відповідача у 2015 році, не можна визнати винятковими обставинами та виправданням причин порушення грошових зобовязань перед позивачем, на думку позивача розмір заявлених штрафних санкцій не є значно чи надмірно великим виходячи із загальної заборгованості за договором.

Позивач просить рішення господарського суду Кіровоградської області від 02 вересня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 261 737, 70 грн. пені, 205 439, 26 грн. штрафу скасувати та прийняти в цій частині нове прішення, яким задовольнити повністю вказані позовні вимоги.

Відповідач доводи апеляційної скарги заперечує, вважає рішення господарського суду законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

10 жовтня 2016 року від представника Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" надійшло клопотання про проведення судового засідання у даній справі, призначеного на 27 жовтня 2016 року в режимі відеоконференції за участю повноважного представника позивача, проведення якої доручити Київському апеляційному господарському суду (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,1) або Господарському суду м. Києва (01030, м. Київ, вул ОСОБА_4, 44-в). Своє клопотання заявник мотивує неможливістю відрядити представників Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" для участі в судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду, яке призначено на 27 жовтня 2016 року, що викликано завантаженістю в судах та перебуванням на лікарняних.

Ухвалою суду від 12 жовтня 2016 року клопотання Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено та вирішено провести судове засідання по справі № 912/2622/16 в режимі відеоконференції, яке призначити на 01 листопада 2016 року о 14:00 год.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. Отже, апеляційний господарський суд перевіряє рішення господарського суду Кіровоградської області повністю.

Матеріали справи свідчать, що 01 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" та Дочірнім підприємством "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № /Н022 (далі Договір).

Згідно п.1.1 Договору газотранспортне підприємство зобов'язалося надати відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу Замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі - ГРС), а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами Договору.

Відповідно до п.2.1. Договору підставою для транспортування газу магістральними трубопроводами є підтвердження в установленому порядку Оператором Єдиної газотранспортної системи України (далі - Оператор) відповідно до щомісячного планового (розрахункового) балансу надходження та розподілу газу, виділеного для забезпечення його споживачів або на власні потреби ( далі - підтверджені обсяги).

Пунктом 3.1. встановлено, що послуги з транспортування газу оформлюються Газотранспортним підприємством і Замовником актами наданих послуг з транспортування газу магістральними трубопроводами (далі - акти наданих послуг).

У випадку, якщо Замовник та/або його споживачі безпосередньо підключені до магістрального трубопроводу Газотранспортного підприємства, кількість протранспортованого газу визначається за даними комерційних вузлів та приладів обліку газу, установлених на ГРС.

Якщо Замовник та/або його споживачі отримують газ з мережі газорозподільного підприємства, даними для складання актів наданих послуг є дані газорозподільного підприємства про обсяги протранспортованого ним газу Замовнику та/або його споживачам.

Пунктом 3.2. визначено, що газотранспортне підприємство до 15 числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Газотранспортного підприємства.

Замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов'язується повернути газотранспортному підприємству один примірник оригінала акту наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов Договору або в судовому порядку. (п. 3.3. Договору)

Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника з газотранспортним підприємством. (п. 3.4. Договору).

Згідно з п. 5.4. Договору вартість послуг по транспортування газу визначається на підставі акту наданих послуг.

Відповідно до п. 5.5 Договору оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Замовником (відповідачем) шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Газотранспортного підприємства (позивача) на умовах 100 відсотків попередньої опати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Відповідач самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідно до п. 11.1 Договору він набирає чинності з дня його підписання Сторонами та діє в частині транспортування газу з 1 липня 2015 року до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за надані газотранспортним підприємством послуги - до повного виконання Замовником своїх зобов'язань за цим договором. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

На виконання умов договору Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" надало з липня 2015 по квітень 2016 року відповідачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу у липні 2015 року на загальну суму 1 110 240,14 грн.; у серпні 2015 на загальну суму 1 064 451,98 грн.; у вересні 2015 на загальну суму 915 001,24 грн.; у жовтні 2015 на суму 4 118 110,97 грн.; у листопаді 2015 на загальну суму 5 800 050,10 грн.; у грудні 2015 на загальну суму 7 911 917,32 грн.; у січні 2016 на загальну суму 11 582 658,47 грн.; у лютому на загальну суму 7 971 155,51 грн.; у березні 2016 на загальну суму 7 234 790,90 грн.; у квітні 2016 на загальну суму 2 329 340,12 грн., що підтверджується відповідними актами наданих послуг (а.с. 53-62). Підписавши вказані акти відповідач фактично підтвердив своїми діями отримання послуг.

Згідно з п. 5.1. Договору, розрахунки за послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами здійснюються за тарифами, які встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Газотранспортне підприємство зобов'язується розміщувати інформацію про чинні тарифи на своєму офіційному веб-сайті та в засобах масової інформації.

Тарифи, визначені в п. 5.1. договору, є обов'язковими для сторін з дати набрання ними чинності. Визначена на їх основі вартість послуги буде застосовуватись сторонами при складанні актів наданих послуг та розрахунках за ці послуги згідно з умовами договору.

Згідно п. 5.6. Договору у випадку, якщо замовник є гарантованим постачальником, то Замовник здійснює оплату послуг з транспортування газу в місяці, у якому здійснюється транспортування газу, шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок Газотранспортного підприємства в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Відповідач є гарантованим постачальником газу для населення, тому порядок разрахунку за отримані послуги визначається відповідно до п.5.6 договору.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що станом на 27 липня 2016 року відповідач оплатив основний боргу у повному обсязі, при цьому 3 656 345, 37 грн. відповідачем сплачено станом до дати предявлення позову -11 липня 2016 року, тому в частині стягнення зазначеної суми боргу господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позову.

Решта заборгованості в сумі 1 003 205, 74 грн. сплачена відповідачем після звернення позивача з даним позовом, тому господарський суд правомірно припинив провадження у справі в цій частині через відсутність предмету спору на підставі п.11 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 546, 549 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно зі ст.ст.230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Пунктом 7.1. договору № /Н022 від 01.07.15 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами визначено, що газотранспортне підприємство і замовник у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором несуть відповідальність у межах, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 7.3. Договору у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених розділом 5 Договору, із Замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивачем за прострочку виконання грошового зобовязання за період з липня 2015 року по квітень 2016 року нараховано пеню у розмірі 523 475, 41 грн.

У відзиві на позов від 28 липня 2016 року відповідач просив зменшити розмір неустойки на 99% (т.1, а.с.81-83). До доповнень від 30 серпня 2016 року до відзиву на позов (т.1, а.с.133) відповідач додав довідку Кіровоградської обласної державної адміністрації щодо сум заборгованості місцевих бюджетів Кіровоградської області по пільгах та субсидіях населенню з послуг теплопостачання та дебіторської заборгованості Дочірнього підприємства "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Кіровоградгаз" станом на 01 серпня 2016 року.

Частиною 3 ст.551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При цьому, норми чинного законодавства не містять визначення "винятковий випадок", тому це поняття є оціночним.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (пп.3.17.4 пп.3.17 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, і дане питання вирішується господарським судом згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Оскільки неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов'язання та не може лягати непомірним тягарем для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року №7-рп/2013.

Зменшуючи на 50% розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, на підставі встановлених обставин справи та оцінки доказів у справі, господарський суд установив наявність тих виняткових обставин, з якими законодавство повязує можливість зменшення розміру неустойки.

Господарський суд виходив з того, що відповідач є постачальником природного газу для потреб населення, предмет Договору також передбачає транспортування природного газу для потреб населення. Відповідно заборгованість Дочірнього підприємства "Центргаз" перед Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" склалась через те, що відповідно до Договору на транспортування газу магістральними трубопроводами №/Н022 транспортування природного газу відбувається для забезпечення потреб населення, при цьому більше 80% вартості транспортування компенсується населенню з Державного бюджету шляхом надання пільг та субсидій. Таким чином на рахунку зі спеціальним режимом використання Дочірнього підприємства "Центргаз" накопичується недостатньо безготівкових коштів для своєчасного виконання обов'язків за Договором.

Дочірнє підприємство "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства "Кіровоградгаз" має скрутний майновий стан. Дебіторська заборгованість відповідача складає 550 882 422,10 грн., з яких заборгованість бюджетних організацій складає 2 320 145,13 грн. Заборгованість держави по пільгам і субсидіям для населення становить 497 421 267,86 грн. Більше того, до 20 серпня 2016 року Відповідач має сплатити 973 000,00 грн. податків, що є першочерговим обов'язком підприємства;

Господарський суд погодився з доводами відповідача та врахував 100% виконання зобов'язання Дочірнім підприємством "Центргаз" Відкритого акціонерного товариства "Кіровоградгаз", добросовісну поведінку відповідача, фінансову залежність від субвенції з державного бюджету, а також те, що вказані обставини призвели до виникнення заборгованості у відповідача та неможливості своєчасно розрахуватися за надані послуги.

Апеляційний господарський суд вважає правомірним висновок господарського суду щодо можливості зменшення заявленої до стягнення пені на 50%.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст.231 Господарського кодексу України 7% штрафу у розмір 205 439, 26 грн., слід зазначити, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абзацем 3 ч.2 ст.231 Господарського кодексу України, можливо за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20 грудня 2010 року у справі №06/113-38, від 06 грудня 2010 року у справі №42/562 та від 04лютого 2014 року у справі №903/610/13.

Враховуючи ту обставину, що відповідачем допущено прострочення виконання саме грошового зобов'язання, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для застосування до відповідача штрафної санкції, передбаченої приписами ч.2 ст.231 Господарського кодексу України.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просив стягнути з відповідача 3% річних в сумі 37 697, 83 грн.

Розрахунок 3% річних відповідає діючому законодавству, правильно враховує періоди нарахувань, не містить арифметичних помилок, тому 3% річних в сумі 37 697, 83 грн. правомірно стягнуті господарським судом.

В спростування доводів апелянта апеляційний господарський суд зазначає, що всупереч норм ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи не містять доказів, які підтверджують наявність у позивача збитків, які б були спричинені простроченням саме відповідача.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Кіровоградської області від 02 вересня 2016 року відповідає чинному законодавству, господарським судом досліджено всі обставини справи, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 02 вересня 2016 року у справі №912/2622/16 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя Л.О. Чимбар

Суддя С.Г. Антонік

(Дата підписання постанови в повному обсязі 07.11.16 р.)