ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.10.16р. Справа № 904/8220/16

За позовом ОСОБА_1, м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Полєв Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (НОМЕР_1);

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Громадянин ОСОБА_1, м. Дніпро (далі - позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод", м. Дніпро (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 11216,46грн. середнього заробітку за затримку розрахунку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при звільненні з підприємства відповідача позивачу не сплачено вчасно заборгованість по заробітній платі.

В судовому засіданні 06.10.2016р. представником відповідача заявлено усне клопотання про застосування строків позовної давності до розгляду даного спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 24.02.2012р. прийнятий на роботу на посаду травильщика (кислотника) 5 розряду (наказ №45 від 24.02.2012р.), що підтверджується копією трудової книжки позивача.

02.09.2015р. наказом № 22 в позивача звільнено із займаної посади згідно з п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) за згодою сторін.

19.09.2016р. позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення 11216,46грн. середнього заробітку за затримку при звільнення за період з 02.0.2015р. по 29.12.2015р.

У відповідності до ст. 221 КЗпП України трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору.

Відповідно до ст.12 ГПК України даний спір підвідомчий господарському суду Дніпропетровської області, у зв'язку з порушенням справи про банкрутство відносно ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" №904/1495/16.

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. (п.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон).

Відповідно до ч.4 ст.10 Закону, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, тощо.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в день звільнення, всупереч вимогам ст.116 КЗпП України, відповідач не провів повного розрахунку з позивачем. Повний розрахунок позивачем отримано лише 30.12.2015р.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України).

Строки виплати заробітної плати передбачені ст. 115 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ст. 117 КЗпП України).

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ст. 233 КЗпП України).

Відповідно до повідомлення відповідача від 02.09.2015р. (а.с.13) заборгованість із заробітної плати перед позивачем складає 8543,00грн.

Зазначену заборгованість із заробітної плати в розмірі 8543грн. та 4500,04грн. компенсації за час затримання розрахунку при звільненні позивачу виплачено 30.12.2016р.

Позивачем нараховано додатково середній заробіток за час затримання виплати заробітної плати в розмірі 11216,46грн. за період з 02.09.2015р. по 30.12.2015р. з розрахунку 184,90грн. за кожний день прострочення та з урахуванням частково виплаченої компенсації в розмірі 4500,04грн.

Розглянувши зазначені вимоги встановлено наступне.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, встановленого ст. 233 КЗпП України.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України №13 від 24.12.1999р. установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Обчислення середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно з повідомлення боржника від 02.09.2015р. заробітна плата позивача за 2 місяця, що передувала звільненню складає: липень 2015р. - 1989грн., серпень 2015р. - 2261грн.. Кількість робочих днів в липні 2015р. - 23, в серпні 2015р.- 20.

Таким чином 4250грн./43 робочих дня складає 98,84грн. середньоденна заробітна плата.

Кількість прострочення виплати заробітної плати за період з 02.09.2015р. по 30.12.2015р. складає 85 робочих днів.

Таким чином середній заробіток за час прострочення виплати заробітної плати складає 8401,40грн. З урахуванням частково оплати в розмірі 4500,04грн. середній заробіток за час затримання складає 3901,36грн.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності слід зазначити наступне.

Аналізуючи норми ст. 2 Закону України "Про оплату праці" та ст. 117 КЗпП України виплата за затримку розрахунку при звільненні, яка пов'язана з трудовими відносинами є оплатою праці.

Як вбачається з рішення Конституційного Суду України №8-рп/2013 від 15.10.2013р., в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про застосування строків позовної давності відмовити та стягнути з відповідача середній заробіток за час затримання розрахунку в розмірі 3901,36грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України сплату судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1378грн. в дохід держбюджету.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 47, 95, 115-117, 238 КЗпП, ст.ст.4-1, 12, 32-34, 43, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 2, 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровській трубний завод" (49068, м. Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 31, ) на користь

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_2) середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 02.09.2015р. по 30.12.2015р. в розмірі 3901,36грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровській трубний завод" (49068, м. Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 31, ) на користь державного бюджету (одержувач - управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, , р/р 3005, банк одержувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1378грн. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя Д.М. Полєв