ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2016 р. Справа № 924/844/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Димбовський В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький

до колективного підприємства "Цивільжитлобуд", м. Хмельницький

про стягнення 48322,52 грн. - заборгованості за послуги з теплопостачання, 1815,84 грн. - інфляційних втрат, 577,90 грн. - 3% річних, 6833,61 грн. - пені

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю №5/02 від 04.01.2016р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні, відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 48322,52 грн. - заборгованості за послуги з теплопостачання, 1815,84 грн. - інфляційних втрат, 577,90 грн. - 3% річних та 6833,61 грн. пені.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання зобов'язань щодо оплати одержаної за січень-квітень 2016 року теплової енергії, наданої згідно договору на постачання теплової енергії №1376/181 від 26.10.2007р.

Нарахування пені обумовлює наявністю відповідної умови договору щодо її застосування, а стягнення 3% річних та інфляційних втрат заявлено з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у відзиві на позов та його представник у судовому засіданні 10.10.2016р. позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

26.10.2007р. між міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" (енергопостачальна організація) та колективним підприємством "Цивільжитлобуд" (споживач) укладено договір на постачання теплової енергії №1376/181, за умовами якого енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1 договору).

Кількість і обсяги теплової енергії визначаються в додатку №1 до договору, який є невід'ємною частиною договору і поновлюється в залежності від зміни характеристики тепловикористовуючого об'єкта виробничої діяльності споживача тощо (п. 2.1 договору).

У п. 6.1 договору сторони передбачили, що розрахунок за теплову енергію, що споживається, проводиться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата використаної теплової енергії здійснюється споживачем наступним чином: попередня оплата в розмірі 50% розрахункової місячної норми теплової енергії до 15 числа поточного (розрахункового) місяця; остаточні розрахунки проводять до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.п. 6.1-6.3 договору).

Відповідно до п. 3.2.2 договору, на споживача покладено обов'язок оплачувати послуги в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Пунктом 7.2.3 договору передбачено відповідальність споживача за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію у вигляді нарахування пені в розмірі 0,5% належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Договір набуває чинності з 26.10.2007р. та діє до 26.10.2008р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. п. 10.1, 10.4 договору).

Позивач, на виконання своїх договірних зобовязань, забезпечував відповідачу постачання теплової енергії та щомісячно виставляв до оплати рахунки за спожиту теплову енергію.

За період січень 2016 року квітень 2016 року відповідачу виставлено рахунки на загальну суму 48324,17 грн., а саме: №186 від 28.01.2016р. на суму 20138,36 грн., №186 від 28.02.2016р. на суму 14477,77 грн., №186 від 30.03.2016р. на суму 12439,48 грн., №186 від 21.04.2016р. на суму 1268,56 грн.

Згідно довідки позивача, 28.01.2016р. відповідачем сплачено кошти в сумі 45256,00 грн. за послуги з теплопостачання, які зараховано позивачем в рахунок погашення заборгованості за послуги, надані у минулі періоди до 01.01.2016р.

Наявність боргу за минулі періоди підтверджено рішенням господарського суду Хмельницької області від 01.04.2015р. по справі №924/149/15.

Залишок коштів в сумі 1,56 грн. зараховано в рахунок погашення боргу за заявлений період.

Згідно розрахунку позивача, за січень 2016 року квітень 2016 року борг відповідача склав 48322,52 грн.

У звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань відповідачу нараховано пеню в розмірі 6833,61 грн. (загальний період нарахування 10.02.2016р. до 01.08.2016р.).

Крім того, позивач нарахував відповідачу 3% річних в сумі 577,90 грн. (за період з 10.02.2016р. до 01.08.2016р.) та 1815,84 грн. - інфляційних втрат за період лютий 2016 року липень 2016 року.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

У відповідності до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Наявні матеріали справи свідчать, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору на постачання теплової енергії і кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, зокрема, позивач зобовязався своєчасно надавати відповідачу послуги з опалення, а відповідач зобовязався своєчасно оплачувати надані послуги.

Позивачем відповідачу надавались послуги з постачання теплової енергії. Вартість теплової енергії визначена у рахунках згідно обсягу спожитого та затверджених у встановленому порядку тарифів, які останній зобовязаний був оплачувати згідно умов договору. Між тим, свої зобовязання відповідач належним чином не виконував, оплату в повному обсязі у встановлені договором строки не здійснював, у звязку з чим виникла заборгованість.

Як вбачається з матеріалів справи, сплачені відповідачем у січні 2016 року кошти позивачем зараховано на погашення минулих боргів, а залишок коштів враховано за заявлений період. Суд погоджується з даною позицією позивача, враховуючи наступне.

Відповідно до розяснень Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної Ради України, наданих листом №06-10/10-1215 від 29.10.2004р., питання віднесення платежу до того чи іншого періоду має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів таким чином: якщо порядок зарахування коштів врегульовано у договорі між платником та одержувачем коштів - згідно з положенням договору; якщо відповідні застереження відсутні у договорі та у разі заборгованості, в тому числі, що підлягає стягненню на підставі судових рішень, платежі мають відноситись на погашення заборгованості у хронологічному порядку, тобто починаючи з такої заборгованості, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

У договорі, укладеному між сторонами, не було врегульовано порядок зарахування коштів. Отже, у позивача були всі підстави відносити платежі на погашення заборгованості в хронологічному порядку, тобто починаючи з таких, що виникли у найдавніший період.

Таким чином, позивач правомірно здійснив спрямування та розподіл коштів сплачених відповідачем у січні 2016 року на погашення заборгованості, що виникла у минулі періоди до 01.01.2016р. та підтверджена рішенням суду.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 48322,52 грн. є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Такий вид забезпечення виконання зобовязання як пеня та її розмір встановлені ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 6 ст. 231 ГК України, ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань та ч. 6 ст. 232 ГК України.

Сторони передбачили нарахування пені у випадку несвоєчасного виконання розрахунків за теплову енергію.

Як вбачається з розрахунку позивача, період нарахування визначено правильно в межах шестимісячного строку. Також, при обрахунку правильно взято облікові ставки. Однак, позивачем не враховано кількість днів у році, за який нараховується пеня 366 днів. За перерахунком суду з урахуванням кількості днів у році, розмір пені складає 6780,12 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997р. №62-97р.

Згідно зазначеного листа, індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення заборгованості. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат, суд погоджується з розрахунками позивача. У той же час, суд не погоджується із сумою нарахування 3% річних, оскільки позивачем не враховано кількість днів у році, за який вони нараховуються 366 днів та неправильно вказано кількість прострочених днів за період 10.03.2016р. 21.04.2016р. (замість 43 днів, нараховано на 45 днів).

Таким чином, перерахувавши 3% річних, правомірно заявлений розмір 3% річних складає 576,32 грн.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення з відповідача 48322,52 грн. - заборгованості за послуги з теплопостачання, 6780,12 грн. пені, 1815,84 грн. інфляційних втрат, 576,32 грн. 3% річних.

У частині позовних вимог про стягнення з відповідача 53,49 грн. пені та 1,58 грн. 3% річних належить відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м.Хмельницький до колективного підприємства "Цивільжитлобуд", м. Хмельницький про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання в розмірі 48322,52 грн., 1815,84 грн. інфляції, 577,90 грн. 3% річних, 6833,61 грн. пені задовольнити частково.

Стягнути з колективного підприємства "Цивільжитлобуд" (м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 47, код 01274231) на користь міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" (м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, код 03356571) 48322,52 грн. (сорок вісім тисяч триста двадцять дві гривні 52 коп.) заборгованості за послуги з теплопостачання, 6780,12 грн. (шість тисяч сімсот вісімдесят гривень 12 коп.) пені, 1815,84 грн. (одну тисячу вісімсот пятнадцять гривень 84 коп.) інфляційних втрат, 576,32 грн. (пятсот сімдесят шість гривень 32 коп.) 3% річних, 1376,62 грн. (одну тисячу триста сімдесят шість гривень 62 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У частині позовних вимог про стягнення з відповідача 53,49 грн. пені та 1,58 грн. 3% річних відмовити.

Повне рішення складено 11 листопада 2016 року.

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу (29000, м.Хмельницький, вул. Кам'янецька, буд.47).