ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Справа № 915/997/16

м. Миколаїв

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк, код 14360570

(49094, м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, буд.50;

адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с1800;

електронна адреса: електронна адреса: )

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю НІК-НАФТА, код 38350413

(54028, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, буд. 34-в)

про: стягнення 265 000 грн. 00 коп., -

суддя Фролов В. Д.

ПРИСУТНІ:

від позивача - ОСОБА_1 довіреність №5377-К-О від 30.09.2016

від відповідача - представник не зявився

Ухвали господарського суду від 16.09.2016 та 12.10.2016 направлені на адресу відповідача повернулись до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. За ініціативою суду було оглянуто витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про відповідача за допомогою офіційного сайту Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua, відповідно до якого адреса відповідача: вул. Новозаводська, буд. 34-в, м. Миколаїв. Тобто, ухвали суду направлялись на правильну адресу Відповідача.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення Відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк (надалі-Позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю НІК-НАФТА (надалі-Відповідач) про стягнення заборгованості 265 000 грн. 00 коп. - заборгованості з повернення кредитних коштів, за договором від 19.03.2014.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та надавши їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

19.03.2014 року відповідачем була підписана заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с. 17), згідно якої відповідач приєднався до Умов та тарифів надання банківських послуг (далі - Умови), що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, що разом із заявою складають договір банківського обслуговування від 19.03.2014 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Нормою ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За умовами договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № 5860 в сумі 280000,00 грн. станом на 26.01.2016, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.2.1.1.5 договору, кредитний ліміт стосовно до розділу Умов являє собою суму грошових коштів, у межах якої позивач здійснює оплату розрахункових документів відповідача понад залишок коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується згідно затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів і нормативних актів Національного банку України.

Згідно п. 3.2.1.1.16. договору, при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований позивачем через верифікований номер телефону який належить уповноваженій особі відповідача з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Статтею 3 ЗУ "Про електронний цифровий підпис" передбачено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з п.п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.1.3 Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів відповідача, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту позивач повідомляє відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Кредит надасться в обмін на зобов'язання відповідача щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до 3.2.1.1.8 договору, проведення платежів відповідача у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться позивачем протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі).

Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 280000,00 грн. станом на 26.01.2016 р., що підтверджується довідкою від 01.09.2016 про розмір встановлених кредитних лімітів, виданою позивачем (а.с. 33).

Проте, відповідач свої зобовязання за договором виконав частково на суму 15000,00 грн., у звязку з чим наявна заборгованість перед позивачем в сумі 265000,00 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 25.02.2016 по 01.09.2016 (а.с. 37), розрахунком позивача станом на 30.08.2016 р. (а.с. 34-36), відповідачем не заперечена, підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач своїм правом не скористався.

З урахуванням вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню повністю.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема витрат на оплату судового збору, у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України , господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю НІК-НАФТА (54028, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, буд. 34-в, код 38350413) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, код 14360570) заборгованість в сумі 265 000 (двісті шістдесят пять тисяч) грн. 00 коп., а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 3975 (три тисячі девятсот сімдесят пять) грн. 00 коп.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.Д. Фролов