ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" листопада 2016 р. Справа № 925/326/15

вх. № 19149/16 від 20.09.2016

Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Соколишиній І.А., за участю: представників за довіреностями ОСОБА_1 (від стягувача), ОСОБА_2 (від боржника), розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду заяву

заявника публічного акціонерного товариства "Азот"

про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню

у справі за заявою

позивача дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної

компанії Нафтогаз України

до відповідача публічного акціонерного товариства Азот

про стягнення 102792999,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Боржник, публічне акціонерне товариство Азот, звернувся до суду із заявою від 19.09.2016 №501-06/254-1994 (вх.суду №19149/16 від 20.09.2016) про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу від 25.06.2016, виданого на виконання рішення господарського суду Черкаської області від 31.03.2015 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 у справі №925/326/15.

Заява мотивована тим, що ухвалою суду у даній справі від 23.09.2015 затверджено мирову угоду, згідно з якою відповідач в добровільному порядку сплатив на користь позивача у повному обсязі борг в розмірі 102732999,55 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №27 від 24.09.2015, №28 від 24.09.2015, №29 від 24.09.20150. №6536 від 30.10.2015, №6628 від 02.11.20150, №3823 від 03.11.2015 і станом на 04.11.2015 заборгованість відсутня.

До дня судового засідання від учасників провадження у справі надійшли:

від стягувача, дочірньої компанії "Газ України" національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", заперечення від 26.09.2016 №31/13-3503 (вх.суду №19939/16 від 30.09.2016), згідно з якими останній проти задоволення заяви боржника заперечив з тих підстав, що провадження з виконання наказу суду від 25.06.2015 у даній справі державним виконавцем відкрито 21.08.2015 за №48521603; що боржник у строк, наданий йому державним виконавцем при відкритті виконавчого провадження, самостійного виконання рішення суду не здійснив, у звязку з чим 03.09.2015 державним виконавцем розпочато дії з його примусового виконання шляхом його приєднання до зведеного виконавчого провадження ВП №4651932 та вжиття заходів примусового характеру, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", зокрема звернення стягнення на кошти та інше майно боржника; що 25.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №48521603 з огляду на вимоги п.2 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі по тексту вказуються норми цього закону, чинного на час вчинення виконавчих дій) у звязку із затвердженням судом в процесі його виконання мирової угоди між стягувачем і боржником з одночасним поверненням наказу до господарського суду Черкаської області (супровідний лист від 25.09.2015 №15-0-48521603/5.-25/2) для його приєднання до матеріалів справи, тому цей наказ не підлягає повторному виконанню; що твердження боржника про відсутність обовязку щодо виконання ним наказу суду від 25.06.2015 у даній справі у звязку із припиненням зобовязання між сторонами добровільним виконанням боржником не відповідають дійсності, оскільки виконання боржником зобовязань відбулось в межах виконавчого провадження на стадії примусового виконання органами ДВС рішення суду, що не відноситься до передбачених ч. 4 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України підстав для визнання такого наказу таким, що не підлягає виконанню.

від боржника, публічного акціонерного товариства Азот, пояснення від 02.11.2016 №501-06/285 згідно з якими останній пояснив, що відповідно до п.2 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, який може бути предявленим до виконавчої служби; що чинним законодавством не передбачено можливості одночасного існування двох різних виконавчих документів на виконання одного судового рішення (наказу та мирової угоди);

У судовому за сіданні представник боржника вимогу підтримав.

Представник стягувача просив у задоволені заяви відмовити з підстав, викладених у письмовому запереченні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, господарський суд прийшов до висновку, що заява боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 31.03.2015 у справі №925/326/15, яке постановами Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 та Вищого господарського суду України від 04.08.2015 залишено без змін, позовну заяву дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до публічного акціонерного товариства Азот про стягнення 102792999,55 грн. за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за поставлений природний газ та відшкодування у звязку з цим судового збору задоволено повністю.

На примусове виконання зазначеного судового рішення господарським судом Черкаської області 25.06.2015 видано наказ. Виконавче провадження з його виконання відкрито постановою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 21.08.2015 (ВП №48521603).

Ухвалою від 23.09.2015 затверджено укладену між дочірньою компанією Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України та публічним акціонерним товариством Азот в процесі виконання рішення господарського суду Черкаської області від 31.03.2015 у справі №925/326/15 мирову угоду від 16.09.2015.

Платіжними дорученнями №27 від 24.09.2015, №28 від 24.09.2015, №29 від 24.09.20150. №6536 від 30.10.2015, №6628 від 02.11.20150, №3823 від 03.11.2015 публічне акціонерне товариство Азот на виконання вказаної вище мирової угоди перерахувало дочірній компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на її рахунок в установі банку заборгованість в розмірі 102732999,55 грн.

25.09.2015 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження виконавчого провадження №48521603, відкритого за наказом господарського суду Черкаської області від 25.06.2015 у справі №925/326/15 та повернення цього наказу до господарського суду у звязку із затвердженням ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.09.2015 мирової угоди від 16.09.2015, укладеної між стягувачем і боржником (супровідний лист від 25.09.2016 №15-0-48521603/5.-56/2, вх.суду №23171/15 від 01.10.2015).

Таким чином, публічне акціонерне товариство Азот виконало свій обовязок щодо сплати дочірній компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України присуджених до стягнення рішенням господарського суду Черкаської області від 31.03.2015 у справі №925/326/15 (залишеного без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 та Вищого господарського суду України від 04.08.299,55 грн.

Згідно з п.2 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

У випадках невиконання зобовязаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої господарським судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду.

Таким чином, наказ суду від 25.06.2015 у даній справі є таким, що не підлягає виконанню, оскільки на виконання відповідного судового рішення між стягувачем та боржником укладено мирову угоду і ухвала про її затвердження є самостійним виконавчим документом, що може бути предявленим до виконавчої служби.

Вирішуючи питання різних правових позицій у постановах Вищого господарського суду України від 19.09.2016 у справі №925/229/13-г та від 05.10.2016 у справі №925/528/14, на які посилались сторони, суд виходить з того, що з обох судових рішень вбачається визнання тієї обставини, що перелік підстав (фактів), передбачених ч.4 ст.117 Господарського процесуального кодексу України, за яких наказ суду може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним. Тому в основу цього судового рішення суд покладає той факт, що "обов'язок боржника відсутній повністю", факт доведений вищеназваними доказами і не оспорюється позивачем. При цьому суд обгрунтовує відступ від правових позицій, викладених у вищевказаних судових рішеннях з тих мотивів,

що одночасність юридичного існування двох різних виконавчих документів на виконання одного судового рішення (наказу і мирової угоди) не виключається законом, але закон виключає механізм їх одночасного виконання (п.2 ч.1 і ч.2 ст.49 та ч.1 ст.50 Закону України Про виконавче провадження);

що право на звернення до суду не може обмежуватися лише обставинами порушення права заявника іншою особою у даному випадку позивач оспорює право відповідача на визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву публічного акціонерного товариства Азот про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду Черкаської області від 25.06.2015 у справі №925/326/15 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Черкаської області від 25.06.2015 у справі №925/326/15 про стягнення з публічного акціонерного товариства Азот (18014, м.Черкаси, вул.Першотравнева,72, ідентифікаційний код 00203826) на користь дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (04116, м.Київ, вул.Шолуденка,1, ідентифікаційний код 313016,90 грн. (девяносто два мільйони сімсот тридцять пять тисяч шістсот шістдесят шість гривень девяносто копійок) інфляційних, 10057332,65 грн. (десять мільйонів пятдесят сім тисяч триста тридцять дві гривні шістдесят пять копійок) 3% річних, 73080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень) судових витрат разом 102866079,55 грн. (сто два мільйони вісімсот шістдесят шість тисяч сімдесят девять гривень пятдесят пять копійок).

Ухвала набрала законної сили, однак може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 91-93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено у понеділок 07.11.2016.

Направити дану ухвалу сторонам.

С у д д я ОСОБА_3

3