ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2016 р. Справа № 911/2879/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПАН ЛОГІСТИК

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Київська

про стягнення 9000,00грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність №18 від 01.09.2016);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПАН ЛОГІСТИК (далі ТОВ Пан Логістик) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Київська (далі ТОВ Птахофабрика Київська) про стягнення 9000,00грн заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання щодо оплати вартості за надані послуги, а саме транспортно-експлуатаційне перевезення.

Відповідач у справі ТОВ Птахофабрика Київська документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Також у вказаній заяві міститься клопотання про повернення оригіналів документів після їх огляду

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом, відповідно до заявок відповідача №1 від 22.07.2015 та №2 від 20.09.2015 (а.с.11-12) відповідачем замовлено у позивача послуги перевезення у сполученні Київ-Львів.

Згідно вказаних заявки вартість послуг становить 8500,00грн та 8500,00грн, загальна вартість становить 17000,00 і повинні була сплачуватись на підставі рахунку, акту, заявки ТТН протягом 7 днів, після надання оригіналів вказаних документів.

23.07.2015 та 21.09.2015 між сторонами складено акти надання послуг (а.с.13-14), в яких поміж іншого відображено, що замовник (відповідач) підтверджує про отримання всіх необхідних документів для здійснення оплати за надані послуги.

Проте, як вказує позивач у позовній заяві, відповідачем надані послуги оплачені частково, а саме на суму 9000,00грн, у звязку з чим позивач вказує про існування заборгованості відповідача в розмірі 9000,00грн (17000,00-9000,00), у з чим звернувся з даним позовом до суду.

Відповідачем не заперечуються вказані обставини.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо оплати наданих позивачем послуг.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 908 ЦК України, перевезення, зокрема вантажу, здійснюється за договором перевезення.

Згідно ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату; договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

За перевезення, зокрема, вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 917 ЦК України, перевізник зобов'язаний надати транспортні засоби під завантаження у строк, встановлений договором.

Приймаючи до уваги, що акти виконаних робіт були підписані сторонами 23.07.2015 та 21.09.2015 відповідно, а оплата мала бути здійснена протягом 7 днів, строк виконання зобовязання з оплати настав для відповідача 31.07.2015 та 29.09.2015 відповідно, проте, як зазначає позивач в позовній заяві, відповідач за надані послуги розрахувався частково а саме на суму 9000,00грн.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не оплачені надані позивачем послуги з перевезення, він є таким, що прострочив виконання зобовязань в розмірі 9000,00грн.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення 9000,00грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Так, згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у сумі 1378,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Птахофабрика Київська на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПАН ЛОГІСТИК 9 000,00грн основного боргу, а також 1378,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.11.2016

Суддя С.І. Чонгова