ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" жовтня 2016 р.Справа № 916/2244/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»;

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА-ЕКСПОРТ»

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 09.05.2015р.;

Від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: 18.08.2016р. до господарського суду Одеської області звернулось Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА-ЕКСПОРТ» про стягнення на предмет іпотеки 2 890 548, 24 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.08.2016р. порушено провадження по справі №916/2244/16.

21.09.2016р. до господарського суду Одеської області (вх.№22932/16) від представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» надійшло клопотання про приєднання додаткових документів до матеріалів справи.

12.10.2016р. до господарського суду Одеської області (вх.№24924/16) від представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» надійшли додаткові пояснення по справі.

12.10.2016р. до господарського суду Одеської області від представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.10.2016р. строк розгляду справи продовжено на 15 днів.

18.10.2016р. до господарського суду Одеської області (вх.№24981/16) від представника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА-ЕКСПОРТ» в судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав, свого права на захист не використав, хоча і був повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надіслання ухвали суду на юридичну адресу, відповідно до ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, наявного у матеріалах справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (поштове повідомлення) з відміткою про вручення ухвали суду. У звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 25.10.2016р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

19 листопада 2007 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» (надалі «Банк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА-ЕКСПОРТ» (надалі «Позичальник») укладений Договір відновлювальної кредитної лінії № 660/192-302 (надалі «Договір кредиту»), відповідно до якого Банк надав Позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в межах максимального ліміт заборгованості 175 000,00 Євро зі сплатою 12% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 18.11.2017 року.

04.03.2011р. було підписано Додаткову угоду №4 до договору №660/192-302 від 19.11.2007 року відповідно до якої були внесені зміни до даного договору, якими було визначено суму максимального ліміту заборгованості 1 779 964,93 гривень зі строком погашення заборгованості до 18.11.2022р.

Згідно пункту 3.3.7 договору №660/192-302 від 19.11.2007р. позичальники зобовязані повертати кредитору кредит відповідно до строків/термінів, встановлених у відповідних Додаткових угодах до цього Договору, але, в будь-якому разі, не пізніше останнього дня строку дії Загального ліміту, вказаного в п.2 Основних положень цього Договору.

Відповідно пункту 4.1. договору №660/192-302 від 19.11.2007р. встановлює, що у разі прострочення відповідним Позичальником строків повернення кредиту (його частини), визначеного цим Договором та відповідною Додатковою угодою та/або сплати процентів та/або комісій, відповідний позичальник сплачує Кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення.

Враховуючи вищезазначене, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» прийняло рішення про повернення грошових коштів в судовому порядку, шляхом стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА-ЕКСПОРТ» заборгованості в розмірі 2 890 548, 24 грн.

Дослідивши матеріали справи аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків:

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, статтею 1049 параграфа 1 вказаної глави ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА-ЕКСПОРТ» не виконало свої зобовязання перед Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за договором відновлюваної кредитної лінії № 660/192-302 від 19.11.2007 року (з відповідними змінами). Крім цього, жодних зауважень з приводу невиконання умов даного кредитного договору з боку Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від представника відповідача не надано, власне, як і заперечень щодо твердження позивача про неналежне виконання кредитного договору.

Розмір заборгованості підтверджується належними та допустимими доказами а саме: листами заявками на транш та випискою по рахунку відповідача.

Розрахунок заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА-ЕКСПОРТ» перевірений господарським судом Одеської області відповідає вимогам чинних нормативно-правових актів та виконаний без помилок.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості у розмірі 2 890 548,24 гривень підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 3114,45 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛОРА-ЕКСПОРТ» (, місце знаходження: 65020, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ ТИРАСПОЛЬСЬКА, будинок 27/29) на користь на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (р/р 0004 в Одеському відділенні ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, , місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Ковпака, 29) заборгованість за Договором відновлювальної кредитної ліні №660/192-302 у розмірі 2 890 548,24 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі43358,22 гривень.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-денного строку з моменту складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Одеським апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 31 жовтня 2016 р.

Суддя О.Ю. Оборотова