ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" жовтня 2016 р. Справа № 911/2670/13

Господарський суду Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача

за позовом Адвокатського обєднання Адвокатська контора ОСОБА_2 і Євстігнєєв

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Княжицьке

про стягнення 234 391,58 гривень

за участю представників:

від заявника: не прибув

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

від державної виконавчої служби: не прибув

встановив:

10.07.2013 Адвокатське обєднання Адвокатська контора ОСОБА_2 і Євстігнєєв (далі-позивач/стягувач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Княжицьке (далі-СТОВ Княжицьке/відповідач/боржник) про стягнення 234 391,58 грн., з яких: 224 500,00 грн. заборгованості за договором про реструктуризацію заборгованості з оплати послуг шляхом відстрочення її оплати та уступки права вимоги від 01.09.2011, 224,50 грн. інфляційних втрат та 10 167,08 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 у справі №911/2670/13 позов задоволено, стягнуто з СТОВ Княжицьке на користь Адвокатського обєднання Адвокатська контора ОСОБА_2 і Євстігнєєв 224 500 (двісті двадцять чотири тисячі пятсот) грн. 00 коп. заборгованості, 224 (двісті двадцять чотири) грн. 50 коп. інфляційних втрат, 10 167 (десять тисяч сто шістдесят сім) грн. 08 коп. 3% річних та 4 687 (чотири тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 84 коп. судового збору.

07.10.2013 було видано наказ про примусове виконання зазначеного рішення.

07.10.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від ОСОБА_1 надійшла заява, відповідно до якої заявник просить замінити стягувача Адвокатське бюро ОСОБА_2В. () на ОСОБА_1 (далі-Ларжевський А.О./заявник) в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 45 750,00 грн у межах виконавчого провадження №47354131 та зведеного виконавчого провадження №35501784.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.10.2016 вищезазначену заяву прийнято та призначено до розгляду на 18.10.2016.

18.10.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від заявника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: витягів з Єдиного державного реєстру від 20.11.2013 та 17.10.2016 відповідно, копій статуту Адвокатського бюро «ОСОБА_2В.» та заяви про відкриття виконавчого провадження.

Як слідує зі змісту наведених вище документів, 18.06.2014 Адвокатське обєднання Адвокатська контора ОСОБА_2 і Євстігнєєв (ідентифікаційний код 35379954) змінило найменування на Адвокатське бюро «ОСОБА_2В.», про що державним реєстратором було внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.10.2016 відкладено розгляд заяви відкладено на 21.10.2016.

21.10.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від Адвокатського бюро «ОСОБА_2В.» надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.10.2016 розгляд заяви було відкладено на 25.10.2016.

24.10.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від представника заявника надійшло клопотання, відповідно до якого останній просив здійснити розгляд заяви у даній справі без участі ОСОБА_1 та його представника.

25.10.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від представника заявника надійшло клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до приписів ст. 811 Господарського процесуального кодексу України у випадку неявки у судове засідання всіх учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судове засідання 25.10.2016 представники учасників судового процесу не прибули.

З огляду вищенаведеного, фіксування судового процесу у судовому засіданні 25.10.2016 за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Водночас, 25.10.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення до поданої ОСОБА_1 заяви.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив, що заява ОСОБА_1 про заміну стягувача задоволенню не підлягає виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ГПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначив, що у Броварському міськрайонному відділі державної виконачої служби Головного територіального управління у Київській області на примусовому виконанні перебуває наказ господарського суду Київської області у справі №911/2670/13, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.04.2015 ВП №47354131. Копія відповідної постанови наявна в матеріалах справи.

Відповідно до поданої заявником постанови Броварського міськрайонного відділу державної виконачої служби Головного територіального управління у Київській області від 29.01.2016, виконавче провадження №47354131 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №35501784.

Заявником зауважено, що 10.02.2014 між ним, як новим кредитром, та Адвокатським обєднанням Адвокатська контора ОСОБА_2 і Євстігнєєв, як первісним кредитором, було укладено договір про відступлення прав вимоги (заміну кредитора у зобовязанні), відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що цим договором врегульовані відносини щодо відступлення первісним кредитором новому кредитору права вимоги до СТОВ Княжицьке, вказані в п. 4 цього договору.

Відповідно до пп. 2, 4 договору про відступлення прав вимоги (заміну кредитора у зобовязанні) від 10.02.2014 сторони підтверджують, що боржник має борг перед первісним кредитором в розмірі 45 750,00 грн, а правами, які відступаються відповідно до цього договору первісним кредитором новому кредитору, є права первісного кредитора вимагати (в тому числі в судовому порядку, а також в процедурі провадження по справі про банкрутство боржника) і отримувати від боржника вказану в п. 2 цього договору суму боргу в повному обсязі з урахуванням передбачених чинним законодавством штрафних санкцій.

Так, заявником зазначено, що згідно договору про відступлення прав вимоги від 10.02.2014 до нього перейшло право вимоги 45 750,00 грн із суми основного боргу, встановленої рішенням суду у даній справі.

В підтвердження відповідно викладених обставин, ОСОБА_1 послався на преюдиційні факти, встановленні рішенням господарського суду Київської області від 09.03.2016 у справі №911/5354/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2016, відповідно до змісту мотивувальних частин яких суди дійшли висновку, що договором про відступлення прав вимоги від 10.02.2014 сторони визначили, що борг у розмірі 45 750,00 грн виник на підставі рішення господарського суду Київської області від 17.09.2013 у справі №911/2670/13.

Таким чином заявник, вважаючи, що він набув права вимоги до боржника 45 750,00 грн за рішенням суду у даній справі, просить суд замінити стягувача Адвокатське бюро ОСОБА_2В. () на ОСОБА_1 (далі-Ларжевський А.О./заявник) в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 45 750,00 грн у межах виконавчого провадження №47354131 та зведеного виконавчого провадження №35501784.

Позивач заперечив проти відповідної заяви ОСОБА_1 з огляду на те, що зі змісту договору про відступлення прав вимоги від 10.02.2014 не випливає, що борг у розмірі 45 750,00 грн виник на підставі рішення госопдарського суду Київської області від 17.09.2013 у справі №911/2670/13, у той час як відповідні обставини, викладені у рішеннях судів у справі №911/5354/15, не є преюдиційними, а тому не свідчать про перехід до заявника права вимоги боргу за рішенням суду у справі №911/2670/13.

За приписами ст. ст. 11, 512 та 514 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З системного аналізу вищезазначених приписів чинного законодавства слідує, що заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва, яке можливе на будь-якій стадії процесу, відтак у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

За приписами статей 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Однак, договір про відступлення прав вимоги (заміну кредитора у зобовязанні) від 10.02.2014, на укладення якого як на підставу переходу права вимоги частини боргу за рішенням суду у даній справі посилається заявник, не містить жодних положень щодо передачі ОСОБА_1 права вимоги за рішенням господарського суду Київської області від 17.09.2013 у справі №911/2670/13.

Інших належних та допустимих доказів передання позивачем свого права вимоги боргу за рішенням суду у даній справі ОСОБА_1 суду не надано.

Доводи ж заявника про те, що викладені в рішеннях у справі №911/5354/15 висновки судів щодо переходу до ОСОБА_1 права вимоги сплати боргу за рішенням суду у даній справі є преюдиційними обставинами, визнаються судом необґрунтованими з огляду нижченаведеного.

Приписами ч. 3 ст. 35 ГПК України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Виходячи з вищевикладених законодавчих приписів та розяснень, а також змісту судових рішень у справі №911/5354/15, суд дійшов висновку, що викладені у відповідних процесуальних документах відомості щодо правових підстав виникнення боргу у розмірі 45 750,00 грн є правовою оцінкою, яку суди надали у розрізі дослідження обставин наявності заборгованості СТОВ Княжицьке перед Адвокатським обєднанням Адвокатська контора ОСОБА_2 і Євстігнєєв.

З огляду наведеного, не є преюдиційними обставинами висновки судів у справі №911/5354/15 щодо того, що договором про відступлення прав вимоги від 10.02.2014 сторони визначили, що борг у розмірі 45 750,00 грн виник на підставі рішення господарського суду Київської області від 17.09.2013 у справі №911/2670/13, відтак посилання заявника на відповідні обставини, як на підставу переходу права вимоги боргу за рішенням суду у даній справі, є необґрунтованими.

За таких обставин, оскільки заявником не обгрунтовано належними та допустимими доказами обставин переходу до нього права вимоги сплати боргу за рішенням суду у даній справі, суд дійшов висновку, що позивач, як кредитор та стягувач, не вибув з виконавчих проваджень №№ 47354131, 35501784, в частині вимог про стягення боргу у розмірі 45 750,00 грн, що свідчить про відсутність підстав для вчинення передбачених ст. 1214 процесуальних дій.

З огляду вищенавденого, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача.

Керуючись ст. ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32-35, 86, 1214 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну стягувача відмовити.

Суддя В.А. Ярема