ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.11.2016 Справа № 6/8-09

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп'яненко О.Ю.,

при секретарі судового засідання Середі І.Г.,

за участю представників сторін:

кредитора - не з'явився,

ліквідатор - Шишлов О.М.

розгянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи № 6/8-09

порушеної за заявою кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Богам ЛТД", м. Суми

до боржника - Відкритого акціонерного товариства "Сумського заводу сільськогосподарського машинобудування "Сумсільмаш" (40024, м. Суми, вул. Харківська,6; )

про визнання банкрутом,

встановив:

В квітні 2016 року до господарського суду надійшла позовна заява ліквідатора Шишлова О.М. про визнання угод недійсними (а.с. 7 Том 21).

Ухвалою господарського суду від 20.10.2016 року розгляд вказаної позовної заяви було відкладено на 08.11.2016 року, рекомендовано заявнику - арбітражному керуючому Шишлову О.М. надати обґрунтування заявлених вимог про визнання недійсними угод з урахуванням приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", копії обґрунтування надіслати сторонам спірних угод. Рекомендовано Товариству з обмеженою відповідальністю "Богам ЛТД" та Публічному акціонерному товариству "Сумбуд" надати суду відзиви на позовну заяву ліквідатора.

На виконання вимог ухвали суду від 20.10.2016 року, ліквідатор направив суду обґрунтування від 31.10.2016 року заявлених вимог.

В судовому засіданні ліквідатор усно підтримав поданий позов та просив суд його задовольнити.

ТОВ «Богам ЛТД» та ПАТ «Сумбуд» відзивів на позовну заяву суду не надали.

В судовому засіданні 20.10.2016 року представник ПАТ "Сумбуд" - Ємельяненко С.О. проти заяви ліквідатора заперечив, спірні угоди вважає такими, що відповідають вимогам цивільного законодавства, а ліквідатором пропущений строк позовної давності для звернення до суду.

Враховуючи той факт, що розгляд справи неодноразово відкладався, учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, мали достатньо часу для надання письмової позиції щодо позовних вимог ліквідатора, проте, не скористалися вказаним правом, тому суд, на підставі ст. 75 ГПК України, вважає за доцільне розглянути подану позовну заяву за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та подані документи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду від 17.03.2016 року ліквідатором у даній справі призначено арбітражного керуючого Шишлова О.М.

В квітні 2016 року до господарського суду надійшла позовна заява ліквідатора Шишлова О.М. про визнання угод недійсними (вх. 1208).

Відповідно до поданої заяви ліквідатор просить суд визнати недійсною угоду про умови укладання договору купівлі - продажу майна, укладену між ВАТ «Сумсільмаш» та ВАТ «Сумбуд» від 22.05.2008 року, та визнати недійсною угоду від 07.10.2008 року, укладену між ВАТ «Сумбуд» та ТОВ «Богам - ЛТД» про переведення боргу за Угодою про умови укладання договору купівлі - продажу майна від 22.05.2008 року.

Подана заява мотивована тим, що ухвалою господарського суду Сумської області від 22.09.2011 року затверджено звіт та ліквідаційний баланс банкрута у справі № 6/8-09 про банкрутство ВАТ Сумський завод сільськогосподарського машинобудування "Сумсільмаш".

Ухвалою господарського суду від 01.10.2014 р. заяву прокурора м. Суми про перегляд ухвали від 22.09.2011 року у справі № 6/8-09 за нововиявленими обставинами було залишено без задоволення, ухвалу суду від 22.09.2011 року залишено без змін.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 року ухвалу господарського суду Сумської області від 01.10.2014 р. скасовано та прийняте нове рішення, яким заяву прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 22.09.2011 року задоволено, ухвалу господарського суду Сумської області від 22.09.2011 року скасовано та справу № 6/8-09 передано для подальшого розгляду до господарського суду Сумської області.

Скасовуючи ухвалу господарського суду від 01.10.2014 року, Харківський апеляційний господарський суд зазначив, що питання про недійсність (нікчемність) угоди про умови укладання договору купівлі-продажу майна від 22.05.2008 року не було предметом розгляду ані господарськими судами в окремих позовних справах ані господарським судом Сумської області в рамках провадження у справі про банкрутство ВАТ "Сумсільмаш".

Матеріали справи свідчать, що 22.05.2008 року між ВАТ «Сумсільмаш» та ВАТ «Сумбуд» було укладено Угоду про умови укладання договору купівлі - продажу майна.

Зі сторони ВАТ «Сумсільмаш» угода була підписана ліквідатором підприємства Усенко М.П., який діяв на підставі Постанови господарського суду Сумської області від 08.02.2008року по справі № 12/83-05, тобто на момент укладання даної Угоди ВАТ «Сумсільмаш» перебувала на стадії ліквідації.

За умовами Угоди про укладання договору ВАТ «Сумсільмаш» бере на себе зобов'язання до 01.08.2008 року укласти з ВАТ «Сумбуд» договір купівлі - продажу нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 6 (за переліком). ВАТ «Сумбуд» зобов'язується в термін до 26.05.2008 року сплатити ВАТ «Сумсільмаш» в якості завдатку по вказаному договору 2 100 000,00 гривень. В разі відмови ВАТ «Сумсільмаш» від подальшого укладання договору, останній зобов'язується повернути ВАТ «Сумбуд» подвійну суму завдатку в термін до 02.08.2008року.

Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена - у письмовій формі.

Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі - продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

07.10.2008 року між ВАТ «Сумбуд» та ТОВ «Богам - ЛТД» укладено угоду про переведення боргу за Угодою про умови укладання договору купівлі - продажу майна від 22.05.2008 року.

Статтею 513 ЦК України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Ліквідатор вказує, що вимога про нотаріальне посвідчення не була дотримана як при укладанні основної угоди (угоди про умови укладання договору купівлі - продажу майна), так і при вчиненні правочину щодо заміни кредитора (угоди про переведення боргу).

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї статті - якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

За змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Ліквідатор ВАТ «Сумсільмаш» вказує, що дізнався про вчинення вищенаведених правочинів після свого призначення - 17.03.2016р. Отже, на його думку, строк позовної давності щодо визнання вищенаведених правочинів недійсними починається з 17.03.2016р. і не є пропущеним.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суж зауважує, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні під час розгляду справ про банкруство перед іншими законодавчими актами України.

Згідно з приписами ст. 1. Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до 19.01.2013 року), ліквідатор - це фізична особа, яка відповідно до рішення господарського сду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому ним Законом порядку.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника а бо визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, зокрема, з підстав, передбачених ч. 10 ст. 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника.

В судовому засіданні 08.11.2016 року ліквідатор надав обгрунтування заявлених вимог про визнання угод недійсними з урахуванням приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 10 ст. 17 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» керуючий санацією в трьохмісячний строк з дня прийняття рішення про санацію має право відмовитися від виконання договорів боржника, укладених до порушення провадження у справі про банкрутство, не виконаних повністю або частково, якщо: виконання договору завдає збитків боржнику; договір є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника; виконання договору створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Ліквідатор вказує, що угода про умови укладання договору купівлі-продажу майна від 22.05.2008р. є попереднім договором, за умовами якого ВАТ «Сумсільмаш» в особі ліквідатора Усенко М.П. взяв на себе зобов'язання до 01.08.2008р. укласти із ВАТ «Сумбуд» договір купівлі - продажу усіх нежитлових приміщень ВАТ «Сумсільмаш».

Заборгованість, яка виникла саме за Угодою про умови укладання договору купівлі- продажу майна від 22.05.2008р. та Угодою про уступку права вимоги від 07.10.2008р. у розмірі 4 225 500грн. стала підставою для порушення провадження про банкрутство ВАТ «Сумсільмаш» з подальшим визнанням його банкрутом у справі № 6/8-09.

Інших підстав для визнання спірних договорів недійсними ліквідатор не навів.

Проаналізувавши положення ч. 10 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» суд зауважує, що ч. 10 ст. 17 Закону не передбачено підстав для визнання ліквідатором недійсними угод, укладених до порушення провадження у справі про банкрутство.

Підстави для визнання угод боржника недійсними наведено у ч. 11 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», але вимоги про застосування судом цієї норми не були заявлені ліквідатором.

Зокрема, ч. 10 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначає підставі для відмови від виконання договорів боржника.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08.04.2015 року у справі № 14/5026/1311/2012.

Відповідно до вимог ст. 11128 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

На підставі вимог ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої позовної заяви ліквідатора ВАТ «Сумсільмаш» арбітражного керуючого Шишлова О.М. про визнання угод недійсними.

Керуючись статтями 17, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції до внесення змін Законом №4212-VI від 22.12.2011р.), статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

1. В задоволенні позовної заяви ліквідатора ВАТ «Сумсільмаш» арбітражного керуючого Шишлова О.М. про визнання угоди про умови укладання договору купівлі - продажу майна, укладеної між ВАТ «Сумсільмаш» та ВАТ «Сумбуд» 22.05.2008 року та угоди від 07.10.2008 року, укладеної між ВАТ «Сумбуд» та ТОВ «Богам - ЛТД» про переведення боргу за Угодою про умови укладання договору купівлі - продажу майна від 22.05.2008року, недійсними (вх. 1208) - відмовити.

2. Копію даної ухвали надіслати кредиторам, ліквідатору.

Суддя О.Ю.Соп'яненко