ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.10.2016 Справа № 905/2371/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Державного підприємства "Торецьквугілля"

про стягнення боргу в сумі 5077,36грн., 3% річних в сумі 72,27грн., інфляційних втрат в сумі 1153,05грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довір. 1991 від 28.12.2015р.,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Дзержинськвугілля" про стягнення боргу в сумі 5077,36грн., 3% річних в сумі 72,27грн., інфляційних втрат в сумі 1153,05грн.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 525, 526, 611 Цивільного кодексу України, статей 193, 231, 285 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором про надання послуг електрозв'язку №128 від 31 березня 2005 року. Зазначив, що відповідачем не сплачена вартість за отримані послуг відповідно до договору. Факт отримання відповідачем послуг підтверджується рахунками-актами. Сума боргу становить 5077,36грн.

На підставі статі 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобовязання 3% річних в сумі 72,27грн., інфляційних втрат в сумі 1153,05грн.

05.09.2016 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання №1-14/20 від 29.08.2016, в якому останній просив замінити відповідача ОСОБА_2 підприємство "Дзержинськвугілля" () на ОСОБА_2 підприємство "Торецьквугілля" () у звязку із перейменуванням відповідача.

В докази вищезазначеного надав належним чином засвідчені копії наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №513 від 11.08.2016 «Про перейменування ДП «Дзержинськвугілля», Статуту ДП «Торецьквугілля» та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань станом на 18.08.2016 стосовно Державного підприємства «Торецьквугілля».

З наданих документів вбачається, що станом на час розгляду справи ОСОБА_2 підприємство «Дзержинськвугілля» (код 33839013) перейменовано на ОСОБА_2 підприємство «Торецьквугілля» (код 33839013).

За таких обставин, в судовому засіданні 18.10.2016 судом задоволено клопотання відповідача про заміну найменування відповідача на ОСОБА_2 підприємство «Торецьквугілля». 05.09.2016 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву №1-14/18 від 29.08.2016, в якому останній позовні вимоги визнав у повному обсязі.

05.09.2016 на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. Клопотання судом задоволено. 28.09.2016 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній надав додаткові документи по справі та просив продовжити строк розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою господарського суду від 28.09.2016 на підставі ст.69 ГПК України за клопотанням позивача строк розгляду справи було продовжено на 15 днів.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представнику позивача у судовому засіданні розяснені права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявив, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2005 між Відкритим акціонерним товариством «Укртелеком» (позивач, Підприємство звязку) та ОСОБА_2 підприємством «Дзержинськвугілля» (відповідач, споживач) підписано договір №128 про надання послуг електрозв'язку. Умовами договору сторони визначили предмет та ціну договору, порядок здійснення оплати, надання послуг, права та обовязки сторін та строк дії договору.

Договір підписано обома сторонами, доказів відмови від договору до матеріалів справи не надано, у звязку з чим, за висновками суду вказаний договір є чинним.

Відповідно до п.1.1. договору Підприємство звязку надає послуги електрозвязку в додатку №1 і безплатні послуги, перераховані в додатку №2.

Згідно з п.3.2.8. договору споживач обовязаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефоні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Послуги, які надаються Підприємством звязку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством (п.4.1.договору).

Споживач сплачує послуги електрозвязку за спільно погодженою (кредитна та/або авансова, безквітаційна, з поданням рахунків, за абонентською книжкою) системою оплати (п.4.2договору).

Відповідно до п.4.3.договору споживач повинен своєчасно оплачувати надані послуги.

Розрахунок за фактично отримані в кредит послуги електрозвязку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим (п.4.5 договору).

Відповідно до п.4.6 договору у разі застосування авансової системи оплати споживач для одержання послуг електрозвязку проводить щомісячно до 20 числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих попередньому розрахунковому періоді. З подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) виходячи з фактично наданих послуг.

Згідно п.7.1. договір набирає чинності з дня його підписання і діє пять років.

У пункті 7.2. договору зазначено, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не повідомила про його припинення, то Договір вважається дійсним на той же термін.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір №128 від 31.03.2005 за своєю юридичною природою є договором надання послуг, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Документами, наявними в матеріалах справи, підтверджується факт надання відповідачу телекомунікаційних послуг за договором та наявності заборгованості у відповідача за надані послуги позивачем.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікаційні послуги» та п.п. 6 п. 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012, споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Отже, з урахуванням положень частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, пункту 4.6 Договору та рахунків, виставлених на оплату наданих послуг, грошове зобов'язання відповідача по сплаті заборгованості за надані позивачем послуги повинно було бути виконане не пізніше 20 числа поточного місяця шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов Договору позивачем надано, а відповідачем прийнято телекомунікаційні послуги на загальну суму 10466,07грн., що підтверджується рахунками-актами за телекомунікаційні послуги:

№001283.9.2014 за вересень 2014 року від 30.09.2014 на суму 720грн.

№001283.10.2014 за жовтень 2014 року від 31.10.2015 на суму 720грн.;

№001283.11.2014 за листопад 2014 року від 30.11.2014 на суму 720грн.;

№001283.12.2014 за грудень 2014 року від 31.12.2014 на суму 720грн.;

№001283.01.2014 за січень 2014 року від 31.01.2016 на суму 720грн. (с.24);

№001283.2.2015 за лютий 2015 року від 28.02.2015 на суму 720грн.;

№001283.3.2015 за березень 2015 року від 31.03.2015 на суму 720грн.;

№001283.4.2015 за квітень 2015 року від 30.04.2015 на суму 720грн.;

№001283.5.2015 за травень 2015 року від 31.05.2015 на суму 720грн.;

№001283.6.2015 за червень 2015 року від 30.06.2015 на суму 24грн.

З урахуванням внесення відповідачем авансового платежу, сума заборгованості становить 5077, 36 грн.

Таким чином у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 5077,36грн., яку відповідач у відзиві на позовну заяву визнав у повному обсязі.

Позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія №1 від 04.02.2016, в якій останній просив сплатити заборгованість за надані послуги у розмірі 5077,36грн., проте дана претензія залишилась без відповіді.

За таких обставин матеріалами справи доведений факт отримання відповідачем послуг електрозвязку та не сплати відповідно до рахунків-актів у встановлені договором терміни. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 5077,36грн. підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 72,27грн., інфляційних втрат в сумі 1153,05грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних суд визнає його вірним. З огляду на що, 3% річних підлягають задоволенню у сумі 72,27грн., нарахованих на:

- суму 719,52грн. (за вересень 2014 року) за період з 21.10.2014 по 20.11.2014 1,83грн.;

- суму 1439,52грн. (за жовтень 2014 року) за період з 21.11.2014 по 20.12.2014 3,55грн.;

- суму 1439,23грн. (за листопад 2014 року) за період з 21.12.2014 по 20.01.2015 3,67грн.;

- суму 2159,23грн. (за грудень 2014) за період з 21.01.2015 по 20.02.2015 5,50грн.;

- суму 2173,36грн. (за січень 2015) за період з 21.02.2015 по 20.03.2015 5,00грн.;

- суму 2893,36грн. (за лютий 2015) за період з 21.03.2015 по 20.04.2015 7,37грн.;

- суму 3613,36грн. (за березень 2015) за період з 21.04.2015 по 20.05.2015 8,91грн.;

- суму 4333,36грн. (за квітень 2015) за період з 21.05.2015 по 20.06.2015 11,04грн.;

- суму 5053,36грн. (за травень 2015) за період з 21.06.2015 по 20.07.2015 12,46грн.;

- суму 5077,36грн. (за червень 2015) за період з 21.07.2015 по 20.08.2015 12,94грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат в сумі 1153,05грн., враховуючи порядок оплати обумовлений сторонами в договорі, суд визнає його арифметично не вірним, з огляду на вказання позивачем невірного періоду нарахування. Так, за розрахунком суду за період з:

01 листопада 2014 року по 30 листопада 2014 року на суму 719,52 грн., з 01 грудня 2014року по 31 січня 2015 року на суму 1439,52 грн., з 01 лютого 2015 по 28 лютого 2015 року на суму 2159, 23 грн., з 01 березня 2015 року по 31 березня 2015 року на суму 2173,36 грн., з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року на суму 2893,36 грн., з 01 травня 2015 року по 31 травня 2015 року на суму 3613,36 грн., з 01 червня 2015 року по 30 червня 2015 року на суму 4333,36 грн., з 01 липня 2015 року по 31 липня 2015 року на суму 5053,36 грн. (в межах заявленого позивачем періоду нарахування інфляційних витрат) за кожним рахунком окремо, становить 953, 87 грн..

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Матеріали справи належних доказів в спростування доводів позивача не містять, відповідачем таких до суду не надано. За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобовязання з оплати наданих послуг в повному обсязі не виконав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, пропорційно відношенню розміру задоволених вимог до розміру первісних, згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до Державного підприємства "Торецьквугілля" про стягнення боргу в сумі 5077,36грн., 3% річних в сумі 72,27грн., інфляційних втрат в сумі 1153,05грн. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Торецьквугілля" (85200, Донецька область, м.Торецьк, вул. Дружби, 19, ) на користь на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м.Київ, бульвар Тараса Шевченко, б.18; ; адреса філії: 49600, м.Дніпропетровськ, вул.Херсонська,26; ) суму боргу в сумі боргу в сумі 5077,36грн., 3% річних в сумі 72,27грн., інфляційних втрат в сумі 953, 87 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1334, 45 грн.

У судовому засіданні 18 жовтня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 24 жовтня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява