ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

25 жовтня 2016 року Справа № 5016/1521/2012(10/59)

Миколаїв

За скаргою: Товариство з обмеженою відповідальністю Надри, , юридична адреса: 56010, Миколаївська область, Казанківський район, с. Малофедорівка, вул. Карєрна, буд. 34;

поштова адреса: 50065, м. Кривий Ріг, Нікопольське шосе-3, а/с 42

До органу ДВС дії якого оскаржують: Казанківського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

56002, Миколаївська область, смт. Казанка, вул. Миру, 213,

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю Обєднання Дніпроенергобудпром Завод конструкцій швидкомонтованих будівель, 27552, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Молодіжна, 57,

про : скарга на дії ДВС.

Суддя Васильєва Л.І.

Представники сторін:

Від стягувача ( позивача): представник не з'явився

Від заявника (відповідача): ОСОБА_1, довіреність №15 від 07.10.2016 року

Від ДВС: представник не з'явився

27.09.2016 року ТОВ «Надри» звернулося із скаргою на дії ДВС, в якій просить визнати неправомірними дії виконуючого обовязки начальника Казанківського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції ОСОБА_2 по винесенню постанови про відкиття виконавчого провадження ВП № 49774824 від 13.01.2016 року, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49774824 від 13.01.2016 року.

В письмових поясненнях орган ДВС просить суд відмовити скаржнику в задоволенні скарги на дії ДВС. Зазначає, що у відділі відсутні відомості, коли саме була направлена постанова про повернення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду від 13.02.2013 року № 5016/1521/2012 на адресу стягувача, так як починаючи з 01.06.2015 року у відділі працює повністю оновлений штат, а також відсутні журнали вихідної кореспонденції.

Стягувач письмові пояснення по суті скарги не надав, представник у судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив.

Розглянувши надані докази, заслухавши доводи представників сторін у судовому засіданні, - суд

встановив:

На виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 24.01.2013 року, господарським судом Митколаївської області був виданий наказ про сягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Надри на користь товариства з додатковою відповідальністю „Обєднання Дніпроенергобудпром завод конструкцій швидкомонтованих будівель 252157,61 грн. основного боргу, 1653, 00 грн. судового збору, сплаченого за подачу позову та 2521,58 грн. судового збору, сплаченого за подачу апеляційної скарги.

28.02.2013р. позивач звернувся до Казанківського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції із заявою вх.. № 685 про примусове виконання рішення суду, на підставі якої ДВС відкрило виконавче провадження ВП 37761630 з виконання наказу № 5016/1521/2012(10/59) від 13.02.2013 року.

Постановою ДВС на підставі п. 5 ст. 47 , ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» наказ № 5016/1521/2012 (10/59) виданий 13.02.2013 року повернуто стягувачу.

Вказана постанова ДВС була надіслана на адресу стягувача супровідним листом від 04.12.2014р. № 5135/4.

Постановою від 13.01.2016 року ВП № 49774824 за заявою стягувача від 11.01.2016 року державна виконавча служба відкрила виконавче провадження з виконання наказу № 5016/1521/2012 (10/59) виданого 13.02.2013 року.

На обґрунтування скарги, боржник зазначає, що органом ДВС всупереч вимогам ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» 13.01.2016 року винесено Постанову про виконавче провадження ВП № 49774824 на підставі наказу, строк предявлення якого до виконання закінчився.

Скарга є такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадить ся на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом до 05.10.2016р.) примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністер ства юстиції України.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого докуме нта за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної вико навчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття провадження.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема судові накази, можуть бути предявлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом, з на ступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема предявленням вико навчого документа до виконання.

Так, наказ №5016/1521/2012(10/59) господарського суду Миколаївської області був виданий 13.02.2013 року.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що позивачем (стягувачем) наказ предявлено до виконання 25.04.2013 року, тобто в межах строку предявлення. З цієї дати строк предявлення наказу до виконання перервано. При цьому час, що минув до переривання строку предявлення виконавчого документу до виконання склав 2 місяці 11 днів (з 14.02.2013 р по 25.04.2013 р.). Залишок строку для предявлення наказу до вико нання після його переривання та у разі його поновлення склав 9 місяців 19 днів (12 місяців 00 днів 2 місяці 11 днів = 9 місяців 19 днів).

Пунктом 5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконав чий документ, на підставі якого відкрито провадження, за яким у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження борж ника - юридичної особи, повертається стягувачу. Повернення виконавчого документу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» органом державної виконавчої служби виконавчий документ повернуто позивачу (стягувачу) 04.12.2014 року про що винесено відповідну постанову.

Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Постановою Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року по справі №54/376 визначе но, що «на підставі норм частин першої - другої статті 23 Закону України «Про виконавче прова дження» суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що внаслідок предявлення наказу до виконання строк предявлення переривається і поновлюється, а не починається спочатку».

Отже, виходячи з наведеного строк повторного предявлення наказу до виконання слід ві драховувати з 04.12.2014 року і позивач повинен був предявити наказ до виконання у строк до 23.09.2015 року (04.12.2014 + 19 днів 9 місяців).

Як вбачається з повторної заяви позивача про відкриття виконавчого провадження, її скла дено 27.11.2015 року та предявлено до органу державної виконавчої служби 11.01.2016 року. Тобто заява позивачем подана після закінчення строку предявлення виконавчого доку менту (копія заяви додається).

Крім того, оскаржувана постанова була внесена в Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень лише 05.08.2016р., тобто більше ніж через півроку після виготовлення.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» державний викона вець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред'явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Таким чином дії органу ДВС при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.01.2016 року є неправомірними.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України суд , -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 49774824 від 13.01.2016 року,

3. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 49774824 від 13.01.2016 року з виконання наказу господарського суду Миколаївської області № 5016/1521/2012 (10/59) від 13.02.2013 року.

Суддя Л.І. Васильєва