ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.11.2016 Справа № 905/2478/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Курахівська", с.Вовчанка, Марїнський район, Донецька область

про стягнення 21825грн.

Суддя Говоруна О.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність б/н від 27.04.2016;

від відповідача не зявився.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Курахівська" (далі - відповідач) про стягнення 21825грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19.02.2016 зі станції Курахівка Донецької залізниці відповідачем, згідно накладної №52132115, було відправлено вантаж - вугілля камяне, на станцію Енергодар Придніпровської залізниці. При проходженні вагону станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 21825грн, який він просить стягнути з відповідача.

Відповідач надав відзив, в якому проти задоволення позову заперечував та просив суд в задоволенні позовних вимог відмовити, з огляду на те, що позивачем відповідно до ст.129 Статуту залізниць України не вірно складений комерційний акт та акт загальної форми.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у судовому засіданні, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

19.02.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (вантажовідправник), зі станції Курахівка Донецької залізниці на станцію Енергодар Придніпровської залізниці, відвантажило на адресу ДТЕК Запорізька ТЕС (вантажоодержувач) за залізничною накладною №52132115, у вагоні №52229879, вантаж вугілля камяне, марки г-газовий, навал, вологість не менш 8%. При оформленні залізничної накладної №52132115 відповідачем вказано масу вантажу: нетто 69300кг, тара 23300кг. Завантаження вантажу у вагон здійснювалось засобами відправника. Маса визначена на вагонних вагах (150т) (а.с.8).

При проходженні вагону №52229879 станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, було здійснено контрольну перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній №52132115.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено комерційним актом №РА №013044 від 21.02.2016, в розділі "Д" якого зазначено: "...На справних 150т вагонних електронно-тензометричних вагах станції Нижньожніпровськ - Вузол які пройшли держповірку 15.01.2016 виявилось вага брутто 84700кг, тара за документом 23300кг, нетто - 61400кг, що більш ваги зазначеної в документі на 61400кг, що менше ваги вказаної в документі на 7900кг. Навантаження вантажу рівномірне вище бортів на 10-15см, холмоподібне, за документом та в дійсності вантаж маркований повздовжніми бородами. Поглиблень вантажу не має. Вагон без торцевих дверей, розвантажувальні люка з обох сторін закриті. В технічному відношенні вагон справний. При повторному переважуванні вагону вага підтвердилась...". Зазначений комерційний акт підписаний заст.ДС ОСОБА_2, пр-сд ОСОБА_3 та пр-к п-в Кокошинською (а.с.10).

Крім того, відомості щодо розходження в масі вантажу визначеної відправником між масою вантажу визначеного залізницею після контрольного зважування, містяться в акті загальної форми №133/Ваги від 21.02.2016, складеного станцією Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці (а.с.11).

Вагон №52229879 був відчеплений та відправлений на станцію призначення за накладною №46501649 (а.с.9).

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) вагонних ваг, тип тензометричні, заводський №032, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 1 раз на 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 1 раз на 6 місяців. 15.01.2016 була проведена державна повірка зазначених ваг (а.с.56-59).

Факт зважування та розходження у масі вантажу підтверджується і випискою з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах, відповідно до якої маса вантажу у вагоні більша ніж зазначена у накладній на 7900кг. (а.с.14).

На станції призначення (ст. Енергодар Придніпровської залізниці) був заповнений розділ "Є" комерційного акту №РА №013044 від 21.02.2016,, відповідно до якого, під час перевірки вантажу різниці між комерційним актом, складеним на станції Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці не виявлено (а.с.10 зворотній бік).

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та ч.1 ст.307 Господарського кодексу України (далі ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 37 Статуту залізниць України (далі Статут) встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно з ч.1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ст.122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно з абз.2 п.2.6 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (далі Правила № 644), маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Пунктом 5.5. Правил № 644 закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною 1 статті 118 Статуту встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивачем, за неправильно зазначену у залізничній накладній №52132115 масу вантажу у вагоні №52229879 нарахований штраф відповідачу в розмірі 21825грн. Судом встановлено, що розмір суми штрафу відповідає вимогам ст.ст. 118, 122 Статуту.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо невірного складання комерційного акту, оскільки зазначений акт складений та підписаний трьома посадовими особами згідно з вимогами п.10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334. Крім того, як зазначено в комерційному акті, зав. вантажним двором за штатним розкладом не має (а.с.10-зворотній бік).

Відповідно до ч.2 ст.233 ГК України, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

З огляду на те, що допущене відповідачем порушення не спричинило збитків для залізниці та іншим учасникам господарських відносин, а також враховуючи, що фактична маса вантажу виявилась меншою за масу вантажу, яка зазначена в накладній, що, в свою чергу, не створювало небезпеку на залізничному транспорті, то суд приходить до висновку про зменшення розміру штрафу частково та зменшує розмір штрафу до 1 провізної плати.

Також, судом прийнято до уваги, що відповідач здійснює свою господарську діяльність в с.Вовченка Мар'їнського району Донецької області, яке згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015р. № 1275-р та наказом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення" входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та визначене як район проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на підставі ст.38 ГПК України, господарський суд витребовує докази за наявності відповідного клопотання, у разі неможливості самостійно надати докази сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82 - 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (85621, Донецька область, Мар'їнський район, с.Вовченка, вул.Нагорна, 1А, ідентифікаційний код юридичної особи - 33959754) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ідентифікаційний код юридичної особи - 40075815), в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, Дніпропетровська область, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.108, код ЄДРПОУ ВП - 40081237) 4365грн штрафу та 1378грн. витрат з оплати судового збору.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, через господарський суд, який розглянув справу.

Повний текст рішення складений 14 листопада 2016 року.

Суддя О.В. Говорун