ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
"07" листопада 2016 р.Справа № 922/3117/16
Господарський суд Харківської області у складі:
судді Ємельянової О.О.
без участі представників сторін
розглянувши матеріали справи
за позовом Інституту рослинництва імені В. Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроексперт", с. Радгоспне 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, с. Радгоспне
Інститут рослинництва імені В. Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроексперт" (відповідач) про стягнення суми боргу у розмірі 21 442, 20 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором про переведення боргу № 03 від 21.09.2015 року у частині повного та своєчасного розрахунку.
Ухвалами господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року; 04.10.2016 року та 18.10.2016 року суд витребував та зобов'язував позивача - Інститут рослинництва імені В. Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України, надати до суду документи, необхідні для повного та всебічного дослідження усіх фактичних обставин спору, зокрема: - оригінали документів, що є додатками до позовної заяви (для огляду у судовому засіданні); - правове обґрунтування позовної заяви із посиланням на законодавство; - банківську виписку по руху коштів за спірною господарською операцією станом на час слухання справи; - листування пов'язане із предметом даного провадження (за наявності); - власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору, у зв'язку із чим, розгляд справи було неодноразово відкладено.

Проте, позивач - Інститут рослинництва імені В. Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України не виконав вимоги ухвал суду щодо надання витребуваних судом документів.

Окрім того, ухвалами суду від 19.09.2016 року; 04.10.2016 року та 18.10.2016 року явка представника позивача була визнана обов'язковою. Позивач всупереч ухвал суду не з'являвся до вищевказаних судових засідань,30.09.2016 року надав заяву вх.№32200 та 5.10.2016 року за вх.№ 32831 про відкладення розгляду справи у відповідному клопотанні суд відмовив у зв'язку із безпідставністю, що також стало підставою для неодноразового відкладення розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Таким чином, на думку суду, така поведінка позивача свідчить про зловживання наданими йому процесуальними правами, а його бездіяльність спрямована, зокрема, на затягування строків розгляду господарської справи, що суперечить, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасницею якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відповідно до частини 3 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Статтею 4-5 Господарського процесуального кодексу України ("Судові рішення") встановлено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України. Усі судові рішення викладаються у письмовій формі.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України cуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання.

Обов'язковість судових рішень (до яких належать і ухвали суду) визначена статтею 129 Конституції України як одна з основних засад судочинства.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, зокрема, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

У разі відмови підприємства чи організації у наданні документів і матеріалів, необхідних для вирішення спору господарський суд може реагувати, зокрема, таким чином:

- якщо підприємство чи організація, яка припустилася порушення, є стороною у справі - на підставі пункту 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України вирішити питання про стягнення із неї в доход Державного бюджету України штрафу в розмірі, передбаченому цією нормою;

- незалежно від участі зазначеного підприємства чи організації у справі - відповідно до частини 4 статті 90 Господарського процесуального кодексу України надіслати належним органам повідомлення про виявлення в діяльності працівників підприємства чи організації порушення законності, що міститься ознаки дії, переслідуваної в кримінальному порядку, а саме - порушення, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України, у вигляді невиконання службовою особою, зокрема, ухвали суду; - згідно з приписами частинами 1, 2 статті 90 Господарського процесуального кодексу України винести і надіслати відповідну окрему ухвалу, маючи при цьому на увазі, що невжиття заходів щодо окремої ухвали суду тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену статтею 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, притягнення певної фізичної та/або юридичної особи до встановленої законом відповідальності не звільняє підприємство чи організацію від обов'язку виконати ухвалу господарського суду, у тому числі про витребування необхідних документів і матеріалів.

Про порушення позивачем вищевказаних норм, зокрема, свідчить те, що як зазначалося вище, позивачем не було надано до суду витребувані судом документи та докази, а саме: - оригіналів документів, що є додатками до позовної заяви (для огляду у судовому засіданні); - правового обґрунтування позовної заяви із посиланням на законодавство; - банківської виписки по руху коштів за спірною господарською операцією станом на час слухання справи; - листування пов'язаного із предметом даного провадження (за наявності); - власного письмового підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору.

Вказаний факт свідчить про ігнорування позивачем вимог Конституції України, Закону України "Про судоустрій України" та Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язковості рішень, ухвал та постанов суду.

Основним завданням судочинства в господарських судах є захист економічних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин, сприяння зміцненню законності у цій сфері та розгляду справи у встановлені строки незалежним та незацікавленим судом. Необґрунтоване затягування процесу перешкоджає своєчасному здійсненню правосуддя, що не узгоджується із засадами господарського судочинства.

Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України.

Неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідні дії або бездіяльність із урахуванням конкретних обставин справи можуть тягти за собою, зокрема, винесення у встановленому порядку окремих ухвал (стаття 90 Господарського процесуального кодексу України), про що наголошується в пункту 3.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Така поведінка позивача свідчить про невиконання та ігнорування вимог ухвал суду, недобросовісне використання процесуальних прав (ігнорування вимог ухвал суд щодо надання витребуваних судом документів), у зв'язку із чим суд вбачає бездіяльність позивача та прояв неповаги до суду.

Відповідно до вимог статті 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Згідно з пункту 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" окрема ухвала виноситься господарським судом за наявності умов, передбачених частиною 1 статті 90 Господарського процесуального кодексу - виявлення при вирішенні спору порушень законності або недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу (далі - підприємства і організації). При цьому господарський суд не обмежений колом ні учасників судового процесу у конкретній справі, ані загалом осіб, зазначених у статті 1 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до пункту 5.2. вказаної Постанови окрема ухвала виноситься, як правило, одночасно із рішенням зі справи. Водночас із урахуванням обставин конкретної справи (зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 3.12, 3.13 пункту 3 цієї постанови) суд може винести окрему ухвалу в будь-який момент часу в процесі розгляду справи.

Суд вважає, що відповідні дії позивача дають підстави для висновків щодо порушення та зловживання позивачем наданими правами. Також необхідно повідомити про вказані факти безвідповідального ставлення до виконання своїх службових обов'язків у здійсненні представництва у судах, в подальшому забезпечення беззаперечного додержання вимог чинного законодавства України представниками Інституту рослинництва імені В. Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України за невиконання вимог ухвали суду з приводу зазначених вище порушень норм Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про винесення окремої ухвали та повідомлення керівника Інституту рослинництва імені В. Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України про вказані недоліки у юридичному забезпеченні діяльності установи (підприємства) для вжиття відповідних організаційно-правових заходів.

Керуючись статтями 22, 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Окрему ухвалу надіслати керівнику Інституту рослинництва імені В. Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України.

Повідомити керівника Інституту рослинництва імені В. Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України про вказані недоліки у юридичному забезпеченні діяльності підприємства - для вжиття відповідних організаційно-правових заходів.

Про вжиття вказаних заходів повідомити господарський суд Харківської області у місячний строк.

Роз'яснити керівнику Інституту рослинництва імені В. Я. Юр'єва Національної академії аграрних наук України, що невиконання судового рішення (окремої ухвали) є підставою для адміністративної відповідальності відповідно до частини 1 статті 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також кримінальної відповідальності відповідно до статті 382 Кримінального кодексу України.

Суддя Ємельянова О.О.