ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р.Справа № 916/2267/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Пропринт

до відповідача: Закритого акціонерного товариства „Одесакондитер

про стягнення 1016348,94грн.

Суддя: Малярчук І.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, згідно довіреності №2 від 10.02.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, згідно довіреності від 30.12.2015р.

В судовому засіданні 01.11.2016р. приймали участь:

від позивача: не з`явився

від відповідача: ОСОБА_2, згідно довіреності від 30.12.2015р.

Суть спору: про стягнення із ЗАТ „Одесакондитер на користь ТОВ „Пропринт 932450,38грн. основного боргу, 26693,86грн. три проценти річних за період з 28.06.2015р. по 11.08.2016р., 57204,70грн. втрат від інфляції за період з 28.06.2015р. по 11.08.2016р.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, подав заяви про уточнення (зменшення) розміру позовних вимог від 29.09.2016р. за вх.№2-5149/16, від 13.10.2016р. за вх.№2-5456/16, від 01.11.2016р. за вх.№2-5762/16.

Первинні позовні вимоги позивача складали: про стягнення із ЗАТ „Одесакондитер на користь ТОВ „Пропринт 1058150,38грн. основного боргу, 26693,86грн. три проценти річних, 76186,83грн. втрат від інфляції.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між ТОВ „Пропринт та ЗАТ „Одесакондитер було укладено договір поставки №09/10, згідно якого позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1567201,98грн., за який відповідач розрахувався частково, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в заявленій сумі, на яку позивачем нараховано три проценти річних та суму втрат від інфляції. Крім того, у заявах про зменшення позовних вимог позивач повідомив суд про те, що відповідачем під час розгляду справи частково проведено оплату поставленого товару, внаслідок чого сума основного боргу зменшилась.

Відповідач проти позову заперечує частково в частині розрахунку трьох процентів річних та індексу інфляції за відсутності у розрахунку періодів їх нарахування, про що виклав у відзиві від 29.09.2016р. за вх.№23690/16. Одночасно, у відзиві відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду у даній справі з моменту його ухвалення на дванадцять місяців рівними частинами, зазначаючи при цьому, про кризові явища в економіці, що призвели до скрутного фінансового становища відповідача, віднесення підприємства відповідача до обєктів підвищеної небезпеки.

У доповненні до відзиву від 18.10.2016р. за вх.№25399/16 відповідач повідомив суд про те, що ним під час розгляду справи у період з 28.09.2016р. по 28.10.2016р. було проведено часткове погашення заборгованості, з підстав чого вважає відсутнім предмет спору в частині позовних вимог на суму 36000грн.

У доповненнях до відзиву від 18.10.2016р. за вх.№25399/16, від 31.10.2016р. за вх.№2-5729/16 відповідач повідомив суд про проведення часткової оплати заборгованості, у звязку з чим просить суд провадження у справі в частині позовної вимоги про стягнення 27000грн. заборгованості припинити.

Ухвалою суду від 18.10.2016р., за клопотанням відповідача від 18.10.2016р. за вх.№2-5515/16, згідно ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду справи було продовжено до 03.11.2016р.

Клопотання позивача від 29.09.2016р. за вх.№23689/16 про долучення документів до матеріалів справи, від 31.08.2016р. за вх.№2-4521/16 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції були судом задоволені.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

26.02.2014р. між ЗАТ „Одесакондитер (покупець) та ТОВ „Пропринт (постачальник) було укладено договір поставки №09/10, згідно умов якого постачальник зобовязується поставити та передати покупцю пакувальні матеріали згідно затвердженого сторонами зразка-оригіналу, а покупець прийняти та сплатити товар на умовах даного договору. Сума договору орієнтовно складає 1000000грн., включаючи ПДВ згідно чинного законодавства. Конкретна сума договору складається із відповідних сум накладних на поставлений товар, підписаних покупцем. Вартість товару, обсяги та строки поставки партій товару оформлюються додатками до даного договору або специфікаціями і здійснюється виключно на підставі отриманих письмових замовлень покупця, які є невідємною частиною цього договору (п.п.1.1., 2.1., 2.2. договору).

Відповідно до п.п.3.1., 3.2. договору поставки №09/10 від 26.02.2014р. оплату за кожну партію товару, яка поставляється за даним договором, покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника або в іншій формі, передбаченій законодавством згідно наданого рахунку постачальника. Оплата здійснюється згідно рахунку та накладної за фактично поставлену партію товару не пізніше 40 (сорока) календарних днів з моменту доставки на склад покупця та підписання накладних на відвантажений товар.

Постачальник постачає товар партіями своїм транспортом та за свій рахунок, на умовах СРТ м. Одеса (відповідно до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс-2010). Сторони у замовленні можуть узгодити інші умови поставки (п.5.1. договору поставки №09/10 від 26.02.2014р.).

Згідно п.8.1. договору поставки №09/10 від 26.02.2014р. даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014р. Дія договору автоматично вважається продовженою до 31.12.2015р., якщо жодна зі сторін письмово за 15 днів до його закінчення не повідомила іншу сторону про припинення його дії.

На виконання умов договору поставки №09/10 від 26.02.2014р. постачальником поставлено покупцю товар за видатковими накладними №48 від 12.02.2015р. на суму 85617грн., №64 від 25.02.2015р. на суму 51051,60грн., №98 від 23.03.2015р. на суму 268203,60грн., №190 від 18.05.2015р. на суму 361262,76грн., №339 від 28.08.2015р. на суму 359122,80грн., №413 від 07.10.2015р. на суму 74348,40грн., №418 від 12.10.2015р. на суму 57333,42грн., №448 від 29.10.2015р. на суму 123120грн., №481 від 16.11.2015р. на суму 187142,40грн. та товарно-транспортними накладними №Р48 від 12.02.2015р., №Р64 від 25.02.2015р., №Р98 від 23.03.2015р., №Р190 від 18.05.2015р., №Р339 від 28.08.2015р., №Р413 від 07.10.2015р., №Р448 від 29.10.2015р., №Р481 від 16.11.2015р.

Позивачем відповідачу було виставлено рахунки на оплату поставленого товару №53 від 12.02.2012р., №71 від 25.02.2015р., №166 від 23.03.2015р., №249 від 18.05.2015р., №398 від 28.08.2015р., №478 від 07.10.2015р., №483 від 12.10.2015р., №511 від 29.10.2015р., №541 від 16.11.2015р.

Відповідачем частково було оплачено вартість поставленого товару на суму 509051,60грн. до подачі позивачем даного позову та 67700грн., 36700грн. під час розгляду даної справи, що підтверджується банківськими виписками АТ „Імексбанк за період з 01.03.2015р. по 11.08.2016р., ПАТ „Державний експортно-імпортний банк України за 03.03.2016р., 04.03.2016р., за період з 01.01.2015р. по 26.09.2016р., реєстр платіжних документів по фільтру з 22.09.2016р. по 17.10.2016р.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані позивачем докази та викладену ним правову позицію, суд вважає заявлені ТОВ „Пропринт позовні вимоги про стягнення з ЗАТ „Одесакондитер 932450,38грн. заборгованості правомірними, такими, що відповідають дійсними обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (п.п.1, 2, 3 ст.692 Цивільного Кодексу України).

Згідно до ч.ч.1, 5 ст.694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Отже, наявні в матеріалах справи первинні документи, зокрема, договір поставки №09/10 від 26.02.2014р., додатки до нього, видаткові накладні, ТТН, банківські виписки про оплату відповідачем товару, свідчать про поставку відповідачу товару, його отримання останнім, проведення часткової оплати, та за відсутності доказів повної оплати відповідачем товару позивачу понад два роки, судом встановлено наявність заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 932450,38грн., яка судом підлягає стягненню в повній мірі.

Також, позивачем, у звязку з несвоєчасністю оплати відповідачем отриманого товару, нараховано до стягнення з відповідача 26693,86грн. три проценти річних за період з 28.06.2015р. по 11.08.2016р., 57204,70грн. індексу інфляції за період з 28.06.2015р. по 11.08.2016р.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Перевіривши розрахунок трьох процентів річних та індексу інфляції, зроблені позивачем, суд встановив, що три проценти річних розраховано вірно, у звязку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 26693,86грн. три проценти річних за період з 28.06.2015р. по 11.08.2016р., 57204,70грн. втрат від інфляції за період з 28.06.2015р. по 11.08.2016р. підлягають судом задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, вони судом задовольняються в повному розмірі, та стягненню із ЗАТ „Одесакондитер підлягає 932450,38грн основного боргу, 26693,86грн. три проценти річних за період з 28.06.2015р. по 11.08.2016р., 57204,70грн. втрат від інфляції за період з 28.06.2015р. по 11.08.2016р.

Згідно ст.49 ГПК України витрати позивача, понесені на сплату судового збору за розгляд судом даної справи в сумі 15245,22грн., відшкодовуються платнику у повному обсязі за рахунок відповідача. Надмірно сплачений позивачем судовий збір в сумі 2170,26грн., спричинений зменшенням позовних вимог в процесі розгляду справи, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Розглянувши викладене у відзиві клопотання відповідача про розстрочення рішення суду у даній справі починаючи з моменту його прийняття на дванадцять місяців рівними частками, суд встановив таке.

Позивач проти розстрочення дійсного судового рішення заперечує.

На підтвердження заявленого у відзиві клопотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення у даній справі, останній подав Баланси (Звіти про фінансовий стан) від 31.12.2015р., від 30.06.2016р., свідоцтво про реєстрацію потенційно небезпечного обєкту від 20.04.2011р., свідоцтво про державну реєстрацію обєкта підвищеної небезпеки від 01.08.2015р., судові рішення у справах, в яких товариство є відповідачем та з нього стягнуто заборгованість за позовами інших кредиторів, а саме: від 25.04.2016р. по справі №916/472/16, від 08.08.2016р. по справі №916/1544/16, від 29.06.2016р. по справі №916/1079/16, договір від 21.03.2016р. із Компанією „Milkas Pazarlama TUR.SAN.TIC.LTD.STI. на поставку кондитерських виробів ЗАТ „Одесакондитер, акт проведених поставок Компанії „Milkas Pazarlama TUR.SAN.TIC.LTD.STI. та оплат, підписаний тільки ЗАТ „Одесакондитер.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п.7.2. Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи викладене, обставини скрутного фінансового становища відповідача, наявність судових рішень у інших справах про стягнення з нього значної заборгованості, прийняття до уваги того факту, що одночасне стягнення з відповідача коштів може призвести до зупинення його діяльності, що матиме негативні наслідки з врахуванням віднесення товариства до обєктів підвищеної небезпеки, а також зважаючи на здійснення відповідачем часткової оплати заборгованості під час розгляду справи, наявність у нього контракту із покупцем-нерезидентом на поставку товару, що надасть змогу розраховуватись із позивачем, суд дійшов висновку про змогу відповідача в процесі здійснення підприємницької діяльності віднайти кошти для погашення боргу протягом трьох місяців від дати прийняття даного рішення, а отже і наявність підстав для розстрочення виконання судового рішення у даній справі протягом трьох місяців рівними частинами, з огляду на що відповідне клопотання ЗАТ „Одесакондитер підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.49, 82- 85, 121 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов ТОВ „Пропринт повністю.

2. Стягнути із Закритого акціонерного товариства „Одесакондитер (65007, м. Одеса, пров. 3-й Водопровідний, 9, код 32833927) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Пропринт (33016, м. Рівне, вул. Фабрична, 6, код 38822418) 932450 (девятсот тридцять дві тисячі чотириста пятдесят) грн. 38коп. основного боргу, 26693 (двадцять шість тисяч шістсот девяносто три) грн. 86коп. три проценти річних, 57204 (пятдесят сім тисяч двісті чотири) грн. 70коп. втрат від інфляції, 15245 (пятнадцять тисяч двісті сорок пять) грн. 22коп. судового збору, розстрочивши виконання судового рішення рівними частинами протягом трьох місяців, а саме, за таким графіком: до 01.12.2016р. 343864 (триста сорок три тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн. 72коп., до 01.01.2017р. 343864 (триста сорок три тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн. 72коп., до 01.02.2016р. 343864 (триста сорок три тисячі вісімсот шістдесят чотири) грн. 72коп.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Пропринт (33016, м. Рівне, вул. Фабрична, 6, код 38822418) з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (м.Одеса, вул. Черняховського, 6, код 38016923) надмірно сплачений згідно платіжного доручення №1666 від 12.08.2016р. судовий збір в сумі 2170 (дві тисячі сто сімдесят) грн. 26коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 04 листопада 2016 р.

Суддя І.А. Малярчук