ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 р. Справа № 909/838/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури,

вул.Гаркуші, 9, м.Івано-Франківськ, 76000, в інтересах держави, в особі

Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради,

вул. Грушевського, 21,м.Івано-Франківськ,76004;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

ОСОБА_1 управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради,

вул. Дністровська, 28, м.Івано-Франківськ,76015;

до відповідача: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Кредо-ІФ",

вул. Виговського, 2/1, м.Івано-Франківськ,76018;

про: стягнення 1 161 988,67грн., з яких: 1 103 245,38грн. - основний борг, 50 695,03грн. - пеня, 8 048,27грн. - 3% річних,

за участю:

від прокуратури: ОСОБА_3- прокурор відділу, (посвідчення №036307 від 12.11.15р.);

від позивача: ОСОБА_4 - представник, (довіреність №1588/01-20/14в від 16.08.16р.);

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_5 - представник, (довіреність б/н від 12.09.2016р.);

від відповідача: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури, в інтересах держави, в особі Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з відповідача -ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Кредо-ІФ" 1 161 988,67грн., з яких: 1 103 245,38грн. - основний борг, 50 695,03грн. - пеня, 8 048,27грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 30.09.16р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Прокурор та представник позивача, в судовому засіданні, підтримали позовні вимоги вказуючи при цьому на:

- укладення між позивачем - Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та відповідачем - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Кредо-ІФ", Договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №70 від 23.06.16р., згідно умов якого, Замовник/відповідач зобов"язався сплатити пайову участь в розмірі 1 197 692,18грн. в 7 - денний термін з моменту реєстрації Договору;

- неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань, в частині сплати пайового внеску, внаслідок чого, неоплаченими залишились кошти в сумі 1 103 245,38грн. (позивачем зменшено розмір пайової участі на 94 446,80грн. - несплачений залишок попереднього пайового внеску, згідно наказу господарського суду Івано-Франківської області №1061 від 23.09.14р. у справі №909/750/14);

- звернення до відповідача з вимогою №2-15/395 від 04.08.16р., про сплату пайового внеску в сумі 1 103 245,38грн., яка залишилась без належного реагування з боку відповідача;

- п.5.1. Договору та положення п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі яких, за прострочення виконання грошового зобов"язання, відповідачу нараховано 50 695,03грн. - пені, 8 048,27грн. - 3% річних;

- приписи ст. ст.525, 526, 530, 625, 626 Цивільного кодексу України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, в судовому засіданні, підтримав доводи викладені прокурором та позивачем у позовній заяві.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 13.10.16р. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог, відповідач суду не подав.

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи той факт, що відповідач, відповідно до вимог законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності відповідача за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників прокурора, позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (Виконком/Сторона 1/ позивач), ОСОБА_1 управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача/Сторона 2) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Кредо-ІФ" (Замовник/Сторона 3/відповідач) укладено Договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №70 від 23.06.16р.

За цим Договором Замовник, що здійснює будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на вул.Ленкавського, 4"А", в порядку та на умовах, визначених Договором, бере участь у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м.Івано-Франківська (п.1.1. Договору).

Згідно п. п. 3.1.,3.2. Договору, розрахунок розміру пайового внеску здійснюється відповідно до Додатку №1 до Договору. Замовник сплачує пайову участь у сумі 1 197 692,18грн. в 7-ми денний термін з моменту реєстрації Договору.

Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, 23 червня 2016р. (а.с.35-36), проведено реєстрацію Договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №70 від 23.06.16р.

Однак, відповідач не виконав взяті на себе грошові зобов"язання, обумовлені Договором №70 від 23.06.16р., пайовий внесок на створення і розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м.Івано-Франківська, в розмірі 1 103 245,38грн. не оплатив. Вказана сума розміру пайового внеску обчислена шляхом зменшення залишку несплаченого попереднього розміру пайового внеску в сумі 94 446,80грн., згідно наказу господарського суду Івано-Франківської області №1061 від 23.09.14р. у справі №909/750/14 (виконавче провадження ВП №45020695 від 27.10.14р.).

Позивач звертався до відповідача з вимогою №2-15/395 від 04.08.16р. (а.с.37), про сплату пайового внеску в сумі 1 103 245,38грн. Однак дана вимога залишилась без належного реагування з боку відповідача.

Станом на 03.11.16р., в матеріалах справи відсутні відомості, які підтвердили б сплату вище зазначеної суми коштів.

Договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста №70 від 23.06.16р., укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з договору.

В силу приписів ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Враховуючи той факт, що відповідач не виконав свої зобов"язання, які випливають з Договору та закону, отже, вимога позивача про стягнення з відповідача пайового внеску в сумі 1 103 245,38грн., підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов"язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов"язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Крім того, приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що при простроченні платежу, визначеного п.3.3.Договору, Замовник сплачує до міського бюджету суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми та пеню у розмірі 120% річних облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, від суми боргу за кожен день прострочення.

Враховуючи вище зазначені правові норми та п.5.1.Договору, позивачем правомірно нараховано відповідачу 50 695,03грн. - пені, 8 048,27грн. - 3% річних, за період вказаний у розрахунку (а.с.18), який перевірено судом та визнано арифметично вірним.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов"язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Розподіл обов"язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов"язок доказування певних обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

В силу п. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, своїми правами, наданим йому ст.ст. 22, 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 1 161 988,67грн., з яких: 1 103 245,38грн. - основний борг, 50 695,03грн. - пеня, 8 048,27грн. - 3% річних, правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р., ст.ст. 11, 204, 509, 525, 530, 599, 610, 612, 625 - 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 34, 49, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури, в інтересах держави, в особі Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Кредо-ІФ" про стягнення 1 161 988,67грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Кредо-ІФ" вул. Виговського, 2/1, м.Івано-Франківськ,76018 (ідентифікаційний код 23801145) на користь Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, 21,м.Івано-Франківськ,76004 (одержувач платежу: місцевий бюджет м.Івано-Франківська 24170000 код:37952250, р/р 0002 МФО 836014 УДКСУ в м.Івано-Франківську, призначення платежу: на інженерно - транспортну та соціальну інфраструктуру міста) 1 103 245,38грн. (один мільйон сто три тисячі двісті сорок п"ять грн. 38коп.) - боргу, 50 695,03грн. (п"ятдесят тисяч шістсот дев"яносто п"ять грн. 03 коп.) - пені, 8 048,27грн. (вісім тисяч сорок вісім грн. 27коп.) - 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Кредо-ІФ" вул. Виговського, 2/1, м.Івано-Франківськ,76018 (ідентифікаційний код 23801145) на користь прокуратури Івано-Франківської області, вул. Грюнвальдська, 11 м.Івано-Франківськ, 76018 (код 03530483, банк платника Держказначейська служба України, код банку 820172, р/р 3924) 17 429,83грн. (сімнадцять тисяч чотириста двадцять дев"ять грн. 83коп.) - судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.11.16р.

Суддя С.Кобецька