ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р.Справа № 922/2780/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1", м. Київ
про та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до про розірвання договорів оренди та стягнення коштів в розмірі 38 299,10 грн. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківської області, м. Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1", м. Київ розірвання договорів оренди та стягнення коштів в розмірі 13 217,90 грн.
за участю :

Представник позивача - ОСОБА_2, за довіреністю № 01/1172 від 11.06.2015, ОСОБА_3 (провідний бухгалтер університету) довідка №К-2 від 01.11.2016;

Представник третьої особи (Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківської області) - ОСОБА_4 довіреність №65 від 22.04.2016;

Представник відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Харківський державний технічний університет будівництва та архітектури (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" (відповідач), в якій просить суд розірвати Договір оренди № 5687-Н від 03 лютого 2014 року та Договір оренди № 5688-Н від 03 лютого 2014 року, а також стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 38 552,22 грн., яка складається із сум:

- за Договром оренди №5687-Н від 03.02.2014 року: основна заборгованість в розмірі 13 095,73 грн., пеня в розмірі 5753,87 грн., штраф 7% в розмірі 830,06 грн., 3% річних в розмірі 958,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 10 154,16 грн.;

- за Договором оренди №5688-Н від 03.02.2014 року: основна заборгованість в розмірі 3 327,23 грн., пеня в розмірі 1441,16 грн., штраф 7% в розмірі 232,90 грн., 3% річних в розмірі 238,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 521,11 грн. (з урахуванням зменшення розміру позовних вимог).

Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 серпня 2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі №922/2780/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2016 року строк розгляду справи № 922/2780/16 було продовжено на 15 днів до "02" листопада 2016 року.

27 жовтня 2016 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (3-тя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача) звернувся до суду із позовною заявою (самостійною вимогою 3-ї особи яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору), в якій просить суд:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заборгованість з орендної плати у сумі 9 327,33 грн., пеню у сумі 3 237,66 грн. та штраф у сумі 652,91 грн.

- розірвати Договір оренди 5687-Н від 03 лютого 2014 року та Договір оренди 5688-Н від 03 лютого 2014 року, які укладені між РВ ФДМУ по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1";

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" повернути орендоване майно (окреме індивідуально визначене майно - частини стін нежитлового приміщення на 1-му (площа 4,32 кв.м.) та 3-му (площа 4,32 кв.м.) поверхах 6-поверхового учбового корпусу, інв. № 1, літ. За тех., паспортом «А-6», реєстровий № майна № 02071174.9.ФЮСТСВ0020), загальною площею 8,64 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 40), балансоутримувачу -Харківському державному технічному університету будівництва та архітектури за Актом приймання-передачі;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" повернути орендоване майно (окреме окреме індивідуально визначене майно - частину вестибюлю на першому поверсі 5-ти поверхового учбового корпусу, інв. № НОМЕР_1, літ. «В», реєстраційний номер 02071174.9.ФЮСТСВ 008, загальною площею 2,16 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Артема, 486) балансоутримувачу - Харківському державному технічному університету будівництва та архітектури за Актом приймання-передачі.

Ухвалою осподарського суду Харківської області від 27 жовтня 2016 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області було залучено до участі у справі № 922/2780/16 в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору; прийнято позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області для спільного розгляду з позовом Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури та відстрочено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області сплату судового збору до винесення рішення по справі №922/2780/16; розгляд позову призначено сумісно з первісним позовом на "01" листопада 2016 року.

28 жовтня 2016 року позивач надав до суду додаткові письмові пояснення по справі (вх. № 35498), з документами в обгрунтування правової позиції Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури, які були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Разом з тим, представник позивача, який брав участь в судовому засіданні 01.11.2016 року, надав до суду заяву (вх. № 36204), в якій, у зв"язку із допущеною раніше опискою, просив вважати вірним наступний розрахунок:

- за Договром оренди №5687-Н від 03.02.2014 року: основна заборгованість в розмірі 13 095,73 грн., пеня в розмірі 5753,87 грн., штраф 7% в розмірі 830,06 грн., 3% річних в розмірі 936,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 9 923,04 грн.;

- за Договором оренди №5688-Н від 03.02.2014 року: основна заборгованість в розмірі 3 327,23 грн., пеня в розмірі 1441,16 грн., штраф 7% в розмірі 232,90 грн., 3% річних в розмірі 238,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 521,11 грн..

Вказану заяву було прийнято судом та продовжено розгляд справи з її урахуванням.

Представник третьої особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, додаткових заяв, клопотань та документів в обгрунтування своєї правової позиції не надав.

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, документів, витребуваних судом та відзив на позовні заяви, не надав. До суду повернулись ухвали про порушення провадження по справі та про відкладення розгляду справи, які були направлені на адресу відповідача, згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на момент розгляду справи, із довідкою пошти "за закінченням терміну зберігання".

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначає, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1", належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник третьої особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, заявлені позовні вимоги підтримував та просив суд їх задовольнити.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Так, 03 лютого 2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" (Орендар) було укладено Договір оренди № 5687-Н за умовами якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - частини стін нежитлового приміщення на 1-му (площа 4,32 кв.м.) та 3-му (площа 4,32 кв.м.) поверхах 6-поверхового учбового корпусу (Інв. № 1, літ. За тех., паспортом «А-6») реєстровий № майна № 02071174.9.ФЮСТСВ0020), загальною площею 8,64 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 40, що знаходиться на балансі Харківського національного університету будівництва і архітектури.

Вартість майна визначена згідно з незалежної оцінки станом на 10.09.2013 року та становить 31 400,00 грн.

Майно було передано в оренду з метою розміщення носіїв соціальної та комерційної реклами.

Договір оренди був укладений на строк з 03.02.2014 року по 03.01.2017 року (п.10.1 Договору).

Факт передачі майна підтверджується актом приймання-передачі від 03 лютого 2014 року.

Орендна плата згідно п. 3.1. Договору оренди № 5687-Н визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 р. № 786 зі змінами і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - грудень 2013 року - 396,83 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2014 року визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень-лютий 2014 року.

При цьому, орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п. 3.3. Договору).

Крім того, 03 лютого 2014 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" (Орендар) було укладено Договір оренди № 5688-Н за умовами якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - частину вестибюлю на першому поверсі 5-ти поверхового учбового корпусу, інв. № НОМЕР_1, літ. «В», реєстраційний номер 02071174.9.ФЮСТСВ 008, загальною площею 2,16 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Артема, 486, що знаходиться на балансі Харківського національного університету будівництва і архітектури.

Вартість майна визначена згідно з незалежної оцінки станом на 10.09.2013 року та становить 7 850,00 грн.

Майно було передано в оренду з метою: інше використання нерухомого майна (розміщення рекламних носіїв).

Договір оренди був укладений на строк з 03.02.2014 року по 03.01.2017 року (п.10.1 Договору).

Факт передачі майна підтверджується актом приймання-передачі від 03 лютого 2014 року.

Орендна плата згідно п. 3.1. Договору оренди № 5688-Н визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 р. № 786 зі змінами і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - грудень 2013 року - 99,21 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2014 року визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень-лютий 2014 року.

При цьому, орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п. 3.3. Договору).

Відповідно до умов п. 3.6. зазначених Договорів, Орендар зобов'язаний перераховувати до Державного бюджету та Балансоутримувачу щомісячно, до 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, орендну плату у співвідношенні:

- безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 50%;

- на рахунок, визначений Балансоутримувачем - 50%.

Крім того, Орендар повинен надавати Орендарю і Балансоутримувачу інформацію про здійсненні перерахування орендної плати.

Приписами ст. 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 287 Господарського кодексу України визначено, що Орендодавцями щодо державного та комунального майна є зокрема Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" регламентовано, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Частиною 3. ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначений обов'язок орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, положення якої крім іншого кореспондується з ч. З ст. 285 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пунктів 5.3. вищезазначених Договорів, Орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює Орендар, вказується «Призначення платежу» за зразком, який надає Орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Натомість, відповідач в порушення умов Договорів № 5687-Н та № 5688-Н свої зобов'язання щодо своєчасного та повного розрахунку з Балансоутримувачем належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2016 року за Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" утворилася прострочена заборгованість перед Балансоутримувачем у розмірі:

- за договором № 5687-Н від 03.02.2014р. в сумі 13 095,73 грн. - за оренду з квітня 2014 року по вересень 2016 року;

- за договором № 5688-Н від 03.02.2014р в сумі 3 327,23 грн. - за оренду з квітня 2014 року по вересень 2016 року (службова записка відділу фінансування і бухгалтерського обліку від 25.10.2016 року міститься в матеріалах справи).

Крім того, у зв'язку із не виконанням відповідачем умов договорів оренди № 5687-Н від 03.02.2014 року та № 5688-Н від 03.02.2014 року у період з листопада 2014 року по вересень 2016 року за відповідачем обліковується заборгованість перед Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області в сумі 7 461,69 грн. та 1 865,64 грн. відповідно.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями п. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Пунктом 1 статті 526 Цивільного кодексу України закріплено, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормами п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

З метою досудового врегулювання виниклої ситуації стосовно існуючої заборгованості по орендній платі за вищезазначеними договорами, Харківський державний технічний університет будівництва та архітектури неодноразово направляв претензії (від 24.02.2015 року вих. № 01/369; від 15.10.2015 року вих. №01/2262; від 13.01.2016 року вих. № 01/42) на юридичну адресу ТОВ "Гарант ОСОБА_1" (копії претензій з доказами відправлення містяться в матеріалах справи). Однак, відповідач проігнорував вимоги викладені в претензіях, заборгованість не сплатив, письмової відповіді не надав.

Разом з тим, відповідно статті 6 Господарського процесуального кодексу України, підприємства та організації, що порушили майнові права і законні інтереси інших підприємств та організацій, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення претензії.

Враховуючи, що вказані суми боргу відповідачем не оспорені, відповідач не надав суду доказів про погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в частині стягнення основної заборгованості за Договором № 5687-Н від 03.02.2014 року в сумі 13 095,73 грн. та за Договором № 5688-Н від 03.02.2014 року в сумі 3 327,23 грн., а також позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору в частині стягнення основної заборгованості за Договором № 5687-Н від 03.02.2014 року в сумі 7 461,69 грн. та за Договором № 5688-Н від 03.02.2014 року в сумі 1 865,64 грн. є обгрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, в силу вимог ч. 2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин суд визнав позовні вимоги Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури в сумі 9 923,04 грн., нараховані за індексами інфляції на суму основного боргу та 936,00 грн. - 3% річних за Договором оренди № 5687-Н від 03.02.2014 року, а також 2 521,11 грн., нараховані за індексами інфляції на суму основного боргу та 238,00 грн. - 3% річних за Договором оренди № 5688-Н від 03.02.2014 року, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пунктами 3.7 Договорів від 03.02.2014 року № 5687-Н та № 5688-Н визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 7 % від суми заборгованості (пункти 3.8 Договорів).

Суд також зазначає, що з метою забезпечення правильного і однакового застосування господарськими судами норм законодавства у розгляді справ у спорах, пов'язаних з орендою (наймом) майна, Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12 надані відповідні роз'яснення.

Так, пунктом 5.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12 наголошено на тому, що застосовуючи у вирішенні спорів, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням договорів оренди (найму) положення статті 549 ЦК України, господарським судам слід виходити з того, що:

- одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно із зазначеною статтею ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто вони не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, і у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій;

- можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення господарських зобов'язань передбачено абзацом другим частини другої статті 231 ГК України;

- для учасників господарських відносин законодавством не встановлено обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із принципом свободи укладення договору, встановленим статтею 627 ЦК України, за змістом якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, позивач має усі правові підстави одночасно нараховувати як штраф так і пеню за не виконання відповідачем умов Договору оренди та заявляти останні до стягнення.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за вищевказаними договорами, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури щодо стягнення на користь позивача пені в розмірі 5 753,87 грн. грн. та штрафу 7% в розмірі 830,06 грн. Договором оренди 5687-Н, а також пені в розмірі 1 441,16 грн. та штрафу 7% в розмірі 232,90 грн. за Договором оренди 5688-Н.

Задоволенню також підлягають позовні вимоги третьої особи - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 2 590,05 грн. грн. та штрафу 7% в розмірі 522,32 грн. Договором оренди 5687-Н, а також пені в розмірі 647,61 грн. та штрафу 7% в розмірі 130,59 грн. за Договором оренди 5688-Н.

Крім того, розглянувши позовні вимоги Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури в частині розірвання Договіру оренди № 5687-Н від 03 лютого 2014 року та Договіру оренди № 5688-Н від 03 лютого 2014 року, суд зазначає, що за умовами спірних договорів позивач є Балансоутримувачем.

Згідно приписів ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно ст. 783 ЦК України розірвання договору найму на вимогу наймодавця можливо у разі у, якщо:

1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі;

3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Відповідно приписів ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об'єкта оренди; ліквідації суб'єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об'єкта оренди.

Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Згідно статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди;ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Аналіз вищезазначених правових норм надає можливість зробити висновок,що договір оренди (найму) може бути розірваний в судовому порядку на вимогу або орендодавця або орендаря.

Таким чином, будь-які норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна", які регулюють відносини оренди (найму) не передбачають права балансоутримувача, якщо він не є орендодавцем, звертатись до суду з позовними вимогами про розірвання договору оренди (найму).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не має правових підстав для звернення до суду з позовною вимогою про розірвання договорів оренди, оскільки не має повноважень та прав, ні згідно умов договорів, ні згідно норм чинного законодавства України, на таке звернення, а відтак суд відмовляє в задоволенні цієї позовної вимоги.

Разом з тим, суд, розглянувши позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області в частині розірвання Договорів оренди та повернення орендованого майна балансоутримувачу, керується наступним.

Частиною 1 ст. 782 Цивільного кодексу України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав передбачених ст. 783 Цивільного кодексу України, та п.1 ст. 784 Цивільного кодексу України у порядку встановленому ст. 188 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. З ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

У разі припинення або розірвання Договору Орендар зобов'язаний повернути Балансоутримувачу, вказаному орендодавцем, орендоване майно у належному стані (п. 10.9 Договору оренди).

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

До тогож не можна не звернути увагу на 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12, яким визначено, що суд вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв'язку з несплатою орендарем наймачем) платежів, господарським судам слід враховувати таке.

Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору найму (оренди) за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 Цивільного кодексу України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користу вання річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

З урахуванням положень статей 653, 795 Цивільного кодексу України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

Позовні вимоги, пов'язані з прийняттям майна з оренди (за наслідками припинення відповідного договору оренди), узгоджуються з приписом пункту 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, яким передбачений такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як примусове виконання обов'язку в натурі.

Отже, орендар на підтвердження виконання зобов'язання за договором оренди (найму) вправі в судовому порядку вимагати прийняття від нього орендодавцем майна, яке було предметом договору, та документального оформлення такого прийняття згідно з частиною першою статті 545, частиною другою статті 795 Цивільного кодексу України.

Відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

Тому, з огляду не те, що Відвідачем не виконуються умови Договору оренди № 5687-Н від 03.02.2014 року та Договору оренди № 5688-Н від 03.02.2014 року в частині сплати орендної плати протягом трьох місяців підряд (з лютого 2014 року по вересень 2016 року), позивач має усі правові підстави, у судовому порядку, розірвати Договір оренди та вимагати повернення майна.

До того ж, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 06.06.2016 р. у справі № 923/2005/15 у подібних правовідносинах дійшов висновку, що істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як не внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

Крім того, аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 08.05.2011 р. у справі № 3-26гс12.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури зі сплати судового збору в розмірі 4134,00 грн. слід покласти на сторони пропорційно задоволених вимог, а судовий збір за подання позову Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській областіві дшкодовується за рахунок відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" (місцезнаходження: 03049, м. Київ, вул. Тополева, буд. 3-А, ) на користь Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури (місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Сумська, 40, ; р/р 5142 Банк ДКСУ, МФО 820172) заборгованість з орендної плати за Договорами оренди № 5687-Н та № 5688-Н у розмірі 16 422,96 гривень, 3% річних в розмірі 1 174,00 гривень, інфляційні втрати в розмірі 12 444,15 гривень, пеню в розмірі 7 195,03 гривень, штраф у розмірі 1 062,96 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 гривень.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову щодо розірвання Договіру оренди № 5687-Н від 03 лютого 2014 року та Договіру оренди № 5688-Н від 03 лютого 2014 року - відмовити.

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" (місцезнаходження: 03049, м. Київ, вул. Тополева, буд. 3-А, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (місцезнаходження: 61057, м. Харків, майдан Театральний, буд. 1, ; отримувач: УК м. Харкові / м. Харків / 22080200; код ЄДРПОУ УДКСУ: 37999649; рахунок: 0002; установа банку; ГУДКСУ у Харківській області; МФО банку: 851011) заборгованість з орендної плати за Договорами оренди № 5687-Н та № 5688-Н в розмірі 9 327,33 гривень, пеню в розмірі 3 237,66 гривень та штраф в розмірі 652,91 гривень.

Розірвати Договір оренди № 5687-Н від 03 лютого 2014 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" ().

Розірвати Договір оренди № 5688-Н від 03 лютого 2014 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" ().

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" (місцезнаходження: 03049, м. Київ, вул. Тополева, буд. 3-А, ) повернути орендоване майно - окреме індивідуально визначене майно - частини стін нежитлового приміщення на 1-му (площа 4,32 кв.м.) та 3-му (площа 4,32 кв.м.) поверхах 6-поверхового учбового корпусу (Інв. № 1, літ. За тех., паспортом «А-6») реєстровий № майна № 02071174.9.ФЮСТСВ0020, загальною площею 8,64 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 40, балансоутримувачу -Харківському державному технічному університету будівництва та архітектури (місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Сумська, 40, ) за Актом приймання-передачі.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" (місцезнаходження: 03049, м. Київ, вул. Тополева, буд. 3-А, ) повернути орендоване майно - окреме індивідуально визначене майно - частину вестибюлю на першому поверсі 5-ти поверхового учбового корпусу, інв. № НОМЕР_1, літ. «В», реєстраційний номер 02071174.9.ФЮСТСВ 008, загальною площею 2,16 кв.м., за адресою: м. Харків, вул. Артема, 486, балансоутримувачу - Харківському державному технічному університету будівництва та архітектури (місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Сумська, 40, ) за Актом приймання-передачі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант ОСОБА_1" (місцезнаходження: 03049, м. Київ, вул. Тополева, буд. 3-А, ) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір в розмірі 6 890,00 гривень.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.11.2016 р.

Суддя ОСОБА_5

Справа № 922/2780/16.