КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р. Справа№ 911/1460/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Агрикової О.В.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 ЛТД на рішення Господарського суду Київської області від 22.06.2016р. у справі №911/1460/16 (суддя Христенко О.О.)

за позовом Віто-Поштово сільської ради Києво-Святошинського району

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4 ЛТД"

про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.12.2005р. між Позивачем та Відповідачем щодо земельної ділянки загальною площею 0,5503 га, для розміщення виробничої бази по ремонту автотракторної техніки та розміщення автогосподарства Відповідача, яка знаходиться за адресою: село Юрівка, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Набережна, який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 02.12.2005р., зареєстрований в реєстрі за №14507, та пройшов державну реєстрацію 25.01.2006р. за №09; стягнення заборгованості у розмірі 17344,30 грн. з Відповідача на користь Позивача за договором оренди земельної ділянки від 02.12.2005р. між Позивачем та Відповідачем щодо земельної ділянки загальною площею 0,5503 га, для розміщення виробничої бази по ремонту автотракторної техніки та розміщення автогосподарства Відповідача.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.06.2016р. позовні вимоги Позивач задоволено частково, припинено провадження у справі в частині стягнення 12000,00 грн. заборгованості по орендній платі; стягнуто з Відповідача на користь Позивача 139,66 грн. заборгованості по орендній платі та 2342,49 грн. судового збору. Відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 5204,64 грн. заборгованості по орендній платі. Розірвано договір оренди земельної ділянки від 02.12.2005р., укладений між Позивачем та Відповідачем, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округа ОСОБА_5, зареєстрований в реєстрі за №14507.

Рішення обґрунтоване тим, що Відповідачем порушено умови договору оренди земельної ділянки, а саме порушено строки здійснення орендної плати на суму 17344,30 грн. Оскільки матеріалами справи підтверджується, що більше восьми місяців Відповідач не виконував свої обов`язки, встановлені договором, та не сплачував орендну плату у встановленому розмірі та у встановлений строк, а відповідно до п.12.2 договору оренди підставою припинення договору є систематична несплата орендної плати (несплата орендної плати протягом півроку вважається систематичною), тому місцевий суд пришов до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання Договору оренди земельної ділянки від 02.12.2005р., укладеного між Позивачем та Відповідачем, підлягають задоволенню.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 22.06.2016р. в частині задоволення вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судові засідання відбувались без належного повідомлення Відповідача про дату та час судового розгляду. Крім того, Відповідачем здійснювались орендні платежі вчасно, лише 27.08.2015р. та 06.10.2015р. Відповідачем здійснено технічну помилку в звязку з чим платежі зараховані іншому одержувачу. Також, Відповідач зазначив, що поза увагою суду залишилось, що п.12.7 договору оренди земельної ділянки від 02.12.2005р. передбачено, що дострокове розірвання договору має здійснюватись за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони не пізніше ніж у місячний термін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2016р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 13.09.2016р.

12.06.2016р. до Київського апеляційного господарського суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких Позивач просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням №09-52/4627/16 від 13.09.2016р. справу №911/1460/16 за апеляційною скаргою Відповідача передано на розгляд колегії суддів у складі ОСОБА_6 (головуючий), ОСОБА_7, ОСОБА_1

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016р. апеляційну скаргу у справі №911/1460/16 прийнято до провадження визначеним складом суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016р. відкладено розгляд скарги на 27.09.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016р. в звязку з направленням судді-доповідача ОСОБА_6 у відрядження з 26.09.2016р. по 30.09.2016р. було призначено розгляд апеляційної скарги Відповідача 11.10.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016р. відкладено розгляд скарги на 25.10.2016р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

02.12.2005р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно умов п.1.1 якого Позивач передає, a Відповідач приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться у селі Юрівка Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Набережна.

Згідно з п.2.1. договору земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку. Відповідно до п.2.2. договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,5503 га.

Згідно з п.3.1 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 12.08.2008р. підписаної сторонами) цей договір укладено строком на 48 років, починаючи з дати його державної реєстрації.

Відповідно до п.4.1. договору орендна плата за використання земельної ділянки вноситься Відповідачем один раз на місяць не пізніше 15 числа кожного місяця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Віто-Поштової сільської ради, зазначений у розділі 17 цього договору.

Згідно з п.4.2. договору (в редакції договору від 28.01.2011р. про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, укладеному між сторонами) сума орендної плати визначається у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки на рік у вигляді щомісячних платежів.

Відповідно до п.4.3 договору обчислення розміру орендної плати за орендовану земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з п.5.1 договору земельна ділянка передається в оренду з метою розміщення виробничої бази по ремонту автотракторної техніки та розміщення автогосподарства відповідача.

Відповідно до п.9.4.2. договору Відповідач зобовязувався у відповідності до ст.4 цього договору своєчасно вносити орендну плату.

Згідно з п.12.2. договору підставою припинення договору є систематична несплата орендної плати (несплата орендної плати протягом півроку вважається систематичною).

Відповідно до п.12.4. договору оренди дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, а також з інших підстав визначених законом.

Згідно з п.12.7 договору сторони погоджуються, що дострокове розірвання цього договору має здійснюватись за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони не пізніше ніж у місячний термін.

Вказаний договір оренди земельної ділянки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстровано в реєстрі за №14507.

Договір зареєстрований у Києво-Святошинському районному відділі земельних ресурсів, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2005р. за №334. Державна реєстрація за №09 від 25.01.2006р.

25.01.2006р. між Позивачем та Відповідачем був підписаний акт приймання-передачі орендованої земельної ділянки, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв в платне володіння і користування земельну ділянку площею 0,5503 га, яка знаходиться у с. Юрівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Набережна, 2 для розміщення виробничої бази по ремонту автотракторної техніки та розміщення господарства.

Згідно довідки ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області №550/10/13-23-00-21 від 22.03.2016р. станом на 31.12.2015р. за Відповідачем рахується заборгованість по орендній платі в сумі 7216,88 грн., станом на 22.03.2016р. у Відповідача рахується податкова заборгованість в сумі 5486,32 грн. Відповідно до довідки Позивача станом на 01.04.2016р. у Відповідача наявна заборгованість з орендної плати в сумі 17344,30 грн.

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №2671/86-16 від 31.05.2016р. наданого Управлінням Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 522762,44 грн. враховуючи зазначене розмір орендної плати в 2016р. становить 15682,88 грн., а щомісячний платіж складає 1306,91 грн.

Відповідно до довідки Управління Державної казначейської служби України у Києво-Святошинському районі Київської області вих. №02-04/672 від 17.06.2016р. Відповідач на рахунок Позивача з призначенням платежу орендна плата з юридичних осіб перерахував 02.03.2016р. 5204,64 грн. та 14.06.2016р. 12000,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, в тому числі, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно з ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до ст.15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є в тому числі орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно з ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п.2.20. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №6 у вирішенні спорів про розірвання договору оренди земельної ділянки судам слід враховувати, що відповідно до статті 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України "Про оренду землі".

Згідно з п.2.23. вказаної постанови Пленуму розглядаючи справи зі спорів про розірвання договору оренди з підстав заборгованості з орендної плати, потрібно мати на увазі, що згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Разом з тим доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою.

З наведених норм права вбачається, що метою укладення орендодавцем договору оренди та передачі майна в оренду є отримання від орендатора плати за користування цим майном, відповідно систематичне не виконання останнім своїх зобовязань зі сплати орендної плати є суттєвим порушенням умов договору оренди.

З встановлених судом обставин вбачається, що Відповідач у 2005 році отримав в оренду земельну ділянку та зобовязався щомісячно не пізніше 15 числа кожного місяця сплачувати Позивачу орендну плату за користування нею, проте свої зобовязання систематично не виконував, а саме не сплачував орендну плату з 09.06.2015р. по 02.03.2016р., що підтверджується довідкою Управління Державної казначейської служби України у Києво-Святошинському районі Київської області вих. №02-04/672 від 17.06.2016р.

Відповідачем було частково сплачено заборгованість з орендної плати в сумі 5204,64 грн. 02.03.2016р., тобто до звернення Позивача з відповідним позовом, та пізніше в сумі 12000,00 грн. 14.06.2016р., а тому місцевий суд обґрунтовано припинив провадження у справі в частині стягнення з Відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 12000,00 грн., відмовив в позові в частині стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 5204,64 грн. та задовольнив позов в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості по орендній платі в сумі 139,66 грн.

Апеляційним судом не приймаються доводи Відповідача щодо помилкового перерахування орендної плати іншому отримувачу в звязку з технічною помилкою, оскільки за весь час несплати орендної плати, і до звернення Позивача з відповідним позовом, Відповідач жодного разу не звернувся до Позивача, або до Управління Державної казначейської служби України, або до ДПІ Святошинського району, з листами щодо вказаних вище обставин. Наданий Відповідачем лист, який останній направив ДПІ Святошинського району датований 01.08.2016р. та не спростовує вказаних вище обставин.

Таким чином, Відповідачем були істотно порушені умови договору, що є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться в с. Юрівка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Набережна, 2 для розміщення виробничої бази по ремонту автотракторної техніки та розміщення господарства.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що позовні вимоги Позивача про розірвання спірного договору та стягнення з Відповідача заборгованості в сумі 139,66 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Апеляційним судом не приймаються до уваги доводи Скаржника щодо порушення порядку розірвання договору оренди, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013р. №12 вирішуючи питання щодо дострокового розірвання договору оренди у зв'язку з несплатою орендарем платежів, господарським судам слід враховувати таке. Законом (частина третя статті 291 ГК України, частина друга статті 651, стаття 783 ЦК України) передбачено можливість розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї з сторін, а статтею 782 ЦК України - право наймодавця на односторонню відмову від такого договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. Відповідне право наймодавця на відмову від договору найму не є перешкодою для звернення орендодавця до суду з вимогою щодо розірвання договору в разі несплати орендарем платежів, якщо має місце істотне порушення умов договору.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Отже, надсилання Відповідачу пропозицій про розірвання спірного договору оренди є виключно правом, а не обов'язком позивача, тому не надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору оренди земельної ділянки не позбавляє позивача права звернутися до суду з позовом до відповідача про розірвання договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.11.2012 № 28/5005/640/2012|3-53гс12.

А тому місцевий суд вірно зазначив, що чинним законодавством передбачене право орендодавця на звернення до суду з вимогою про розірвання договору навіть у разі недотримання позасудового порядку відмови наймодавця від договору найму.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Відповідач також зазначає, що місцевий господарський суд порушив процесуальні права Відповідача, оскільки розглянув справу та прийняв оскаржуване рішення за відсутності представників Відповідача.

Судова колегія не приймає доводи Відповідача, що судом першої інстанції було порушено права Відповідача та розглянуто справу без участі представників останнього виходячи з наступного.

Відповідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такою обставиною, зокрема є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Відповідно до п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.11р. №18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст.64 та ст.87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом зазначеної ст.64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч.3 п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресою місцезнаходження Відповідача є 08150, АДРЕСА_1, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи конверти, повернуті відділенням поштового звязку в звязку з закінченням терміну зберігання.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про правомірність розгляду справи судом першої інстанції за наявними матеріалами та за відсутності представника Відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_4 ЛТД на рішення Господарського суду Київської області від 22.06.2016р. у справі №911/1460/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 22.06.2016р. у справі №911/1460/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.В. Агрикова

ОСОБА_1