ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.16р. Справа № 904/7802/16

За позовом Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2

про стягнення заборгованості в сумі 12 171, 99 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Пришедько А.Л, дов. № 00.01.0201 від 10.10.16 р., представник;

Від відповідача: ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 7637,81 грн, що складають суму заборгованості за договором на відпуск теплової енергії № 528т, 1895,97 грн. пені, 289,66 грн. річних, 2348,55грн. інфляції.

Відповідач надав письмовий відзив на позов, у якому проти його задоволення заперечує, посилаючись на те, що позивачем не надавалася теплова енергія в повному обсязі в спірний період, а отже заявлені вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідач не згоден із розрахунком суми основного боргу, яка заявлена до стягнення у розмірі 7637,81 грн., оскільки позивачем не врахована сплата в сумі 900,00 грн.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні оголошувалась перерва від 20.10.16р. до 03.11.16р.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2012 р. між комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради „Дніпродзержинськтепломережа (Постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) укладено договір на відпуск теплової енергії № 528т.

Предметом договору є продаж Постачальником (позивачем у даній справі) Споживачеві (відповідачу) теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в цьому договорі (п.1.1. договору).

Згідно п. 2.2. договору, Постачальник проводить відпуск т/е для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання згідно з діючими ДБН по обєктах Споживача, згідно адрес: вул. Ярославська,53 без приладу обліку, Джерело ДТЕЦ.

Виконуючи умови договору, у період з жовтня 2013 р. по грудень 2015 р., позивач здійснив постачання теплової енергії відповідачу на загальну суму 9457,61 грн., про що свідчать залучені до матеріалів справи копії актів про постачання теплової енергії (а.с.37-55) та виставив платіжні вимоги на вказану вище суму для оплати наданих послуг.

Згідно п. 5.1. договору, розрахунки за т/е, що споживається проводяться в грошовій формі відповідно до тарифів встановлених рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради або в іншій формі згідно з чинним законодавством. Постанова НКР РКП від 30.09.11 р. № 121.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, Споживач самостійно одержує платіжну вимогу у Постачальника, після 10-го числа наступного за розрахунковим місяцем.

Споживач на протязі розрахункового періоду сплачує Постачальнику вартість зазначеної в договорі місячної кількості т/е, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок до 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

Відповідно до п. 5.2. договору, всі розрахунки за договором виконуються на підставі платіжних вимог та двостороннього акту про постачання т/е, що виписує Постачальник Споживачу.

Двосторонній акт про постачання т/е Споживач підписує і один екземпляр повертає Постачальнику в 5-ти денний термін. В разі не повернення акту в зазначений термін та відсутності мотивованої відмови, кількість отриманої т/е вважається беззаперечною та прийнятою до сплати.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором, здійснивши розрахунки частково в сумі 1819,80 грн.

Доказів погашення заборгованості з оплати поставленої теплової енергії в сумі 7637,81 грн., відповідач, на момент розгляду спору не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума річних за період з 21.11.2013 року по 30.06.2016 року, що здійснений відповідно по кожній сумі складає 289,66 грн. та підлягає до стягнення.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (Інформаційний лист Вищого господарського суду України „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" від 20 липня 2012 року N 01-06/950/2012).

Відповідно до п.3.2 постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013р., розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У розрахунку інфляції, який залучений до матеріалів справи, позивачем не вірно зазначений період нарахування.

Сума інфляції за період прострочення з листопада 2013 року по червень 2016 року, що здійснений відповідно по кожній сумі складає 2348,55 грн., яка підлягає до примусового стягнення.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Сторонами в договорі передбачена відповідальність у вигляді пені, у розмірі 1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Нарахування пені проводиться Постачальником, після 20-го числа наступного за розрахунковим місяця, при наявності заборгованості у Споживача (п.5.1. договору).

Згідно наданого позивачем розрахунку сума пені за період з 21.11.2013 року по 30.06.2016 року, що здійснений відповідно по кожній сумі, складає 1895,97 грн. та підлягає до примусового стягнення.

Заперечення відповідача стосовно того, що позивачем не була врахована сплата у розмірі 900,00 грн. спростовуються матеріалами справи.

Крім того, слід зазначити про те, що відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.09.2016 року, відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 припинила свою діяльність 27.09.2016 року.

Однак, згідно з п. 4.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за наявності відомостей про припинення діяльності суб'єкта господарювання, який є стороною у справі, господарському суду слід враховувати таке. Відповідно до частини сьомої статті 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Отже, при вирішенні питання щодо припинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК господарський суд повинен перевірити відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. У справах про визнання недійсним акта, раніше виданого ліквідованим органом, господарський суд вправі замінити його іншим органом, на який покладено видання відповідних актів.

Громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду.

Таку ж правову позицію викладено й в постанові Верховного Суду України від 07.11.2006 року у справі № 16-9/225-04-7490, де зазначено про необхідність вирішення господарським судом спору по суті й після втрати відповідачем - суб'єктом підприємницької діяльності відповідного статусу.

Як вже було зазначено вище, запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності відповідача внесено до державного реєстру 27.09.2016 року, тобто зміна статусу відповідача відбулася після порушення провадження у справі, суб'єктний склад сторін на час порушення господарським судом провадження у справі (07.09.2016р.) відповідав вимогам статей 1 і 24 ГПК України, отже, вона належала до підвідомчості господарського суду, а тому зміна статусу відповідача не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості справи та припинення провадження у ній.

З огляду на викладене, заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з фізичної особи ОСОБА_1.

02.11.16 р., позивачем подано клопотання, у якому останній просить здійснити заміну сторони позивача на комунальне підприємство Кам"янської міської ради "Тепломережі", яке є його правонаступником.

До матеріалів справи залучено копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 20.10.2016 р. та копію статуту комунального підприємства Кам"янської міської ради "Тепломережі", із яких вбачається, що підприємство позивача - комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" змінило назву на комунальне підприємство Кам"янської міської ради "Тепломережі".

Відповідно до статті 25 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З огляду на викладене господарський суд вважає необхідним здійснити заміну сторони її правонаступником.

Керуючись ст. 526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 25, 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Здійснити заміну позивача - комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" на його правонаступника - комунальне підприємство Кам"янської міської ради "Тепломережі".

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1, (51900, АДРЕСА_1, інд.код НОМЕР_1) на користь комунального підприємства Кам"янської міської ради "Тепломережі" (51914, Дніпропетровська область, м Кам"янське, вул.Тритузна (Петровського), 168, ) 7637 (сім тисяч шістсот тридцять сім гривень) 81 коп. основного боргу, 289 (двісті вісімдесят дев"ять гривень) 66 коп. річних, 2348 (дві тисячі триста сорок вісім гривень) 55 коп. інфляції, 1895 (одна тисяча вісімсот дев"яносто п"ять гривень) 97 коп. пені, 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.11.16р.

Суддя І.Ф. Мельниченко