ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 листопада 2016 року Справа № 910/18524/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гольцової Л.А.(доповідач),
суддів:Іванової Л.Б., Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Клондайк-Електро"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016
у справі№ 910/18524/15
Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Клондайк-Електро"
доПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
простягнення 127352,27 грн. та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

11.10.2016 ТОВ "Клондайк-Електро" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016.

01.09.2015 набрав чинності Закон України № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, в частині розміру ставок судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону, у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги, визначено, що за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка була чинною на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/2093/15 від 12.11.2015 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484-VIII) Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарги на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Відповідно до пункту 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі, з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог, є майнова та 2 немайнові вимоги, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача в розмірі 127352,27 грн., з яких 123780,58 грн. основної заборгованості у вигляді безпідставно списаних грошових коштів, 3112,73 грн. - пені, 458,96 грн. - 3% річних; зобов'язання поновити ліміт овердрафту станом на 22.04.2015 та зобов'язання скасувати суму кредитної заборгованості станом на 22.04.2015 та нараховані проценти.

Отже, заявник касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір, виходячи зі ставок, що визначені підпунктом 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір", тобто 5979,65 грн. (3056,45 грн. (2% ціни позову х 120% (майнові вимоги) та 2923,2 грн. (1218,00 грн.(мінімальна заробітна плата) х 120%) х 2 (немайнові вимоги).

Таким чином, додана до касаційної скарги квитанція № 0.0.631713588.1 від 11.10.2016 на суму 3654,00 грн. не може бути визнана належним доказом сплати скаржником судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Клондайк-Електро" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 у справі №910/18524/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Л.А. Гольцова

Судді Л.Б. Іванова

Т.П. Козир