ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р.Справа № 922/3092/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України (ЛОТВ АМК України), м. Львів
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІБС-Харків ЛТД", м. Харків
про стягнення 80000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІБС-Харків ЛТД", м. Харків (далі за текстом - відповідач) до державного бюджету штраф у розмірі 40000,00 грн. та пеню у розмірі 40000,00 грн.

Позов обґрунтовано з посиланням на те, що відповідачем допущено порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про що Антимонопольним комітетом України ухвалено рішення від 24.12.2015 р. № 91 р/к яким на відповідача накладено штраф у розмірі 40000 грн. за порушення вимог конкурентного законодавства, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій (пункт 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції)». Однак, відповідач у визначений для добровільного виконання строк не виконав зобов'язань, що встановлені рішенням Антимонопольного комітету №8 р/к від 31.03.2016 р., в звязку з чим, йому також нараховано 40000,00 грн. пені на підставі частини п'ятої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2016 р. суддею-доповідачем по справі № 922/3092/16 визначено суддю Новікову Н.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.09.2016 р. порушено провадження у справі № 922/3092/16 та призначено її до розгляду на 10.10.2016 р.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 10.10.2016 р. та від 24.10.2016 р. розгляд справи відкладався у зв'язку з неявкою на судове засідання представника відповідача та ненанадання витребуваних судом документів.

Відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у звязку з відпусткою судді Новікової Н.А. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 922/3092/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.11.2016 р. суддею-доповідачем по справі № 922/3092/16 визначено суддю Байбак О.І.

Відповідач відзиву на позов не надав.

На судове засідання 08.11.2016 р. сторони своїх уповноважених представників не направили, про причини неприбуття представників не повідомили.

В пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, зокрема, зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Суд зазначає, що законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 ЦК України та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

З метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, судом засобами поштового звязку направлялася ухвала від 16.09.2016 р. на адресу, зазначену в позовній заяві, та яка зазначена як юридична адреса підприємства відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а. с. 24-26), проте вона повернулася на адресу суду з відміткою пошти адресат відсутній (а.с. 51-58).

На ту ж адресу судом направлено копії ухвал від 10.10.2016 р. та від 24.10.2016 р.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 р. та затвердженої наказом Державної удової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28.

На електронну адресу суду позивач надіслав клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 2136 від 01.11.2016 р.).

Клопотання аналогічного змісту надіслано позивачем на поштову адресу суду (вх. № 37097 від 07.11.2016 р.).

Проте, суд відмовляє в задоволенні зазначеного клопотання, оскільки вбачає достатність матеріалів справи для її розгляду по суті в судовому засіданні 08.11.2016 р.

Таким чином, оскільки неявка на судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справи за відсутності останніх, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено ст. 75 ГПК України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, Адміністративна колегія Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла рішення від 24.12.2015 р. № 91-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі № 2-01-47/2015.

Зазначеним рішенням визнано, що ТОВ «Стаб-Груб» (адреса: м. Київ, вул. Кудрявська, 31-33; ) вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, за що на останнього накладено штраф у розмірі 50000,00 грн.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ТОВ «Стаб-Груб» (адреса: м. Київ, вул. Кудрявська, 31-33; ) внесло зміни до установчих документів та змінило повне найменування, скорочене найменування та місцезнаходження на Товариство з обмеженою відповідальністю "МІБС-Харків ЛТД", м. Харків (адреса: м. Харків, вул. Клочківська, 192-А; ).

На підставі викладеного, Адміністративна колегія Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла розпорядження від 29.01.2016 р. № 3рп/к, яким виправила описку допущену в резолютивній частині вищезазначеного рішення від 24.12.2015 р. № 91-р/к в частині найменування відповідача, зокрема ТОВ «Стаб-Груб» (адреса: м. Київ, вул. Кудрявська, 31-33; ) змінено на ТОВ "МІБС-Харків ЛТД", м. Харків (адреса: м. Харків, вул. Клочківська, 192-А; ) (відповідач у даній справі).

Зазначене рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржене в передбаченому законом порядку та строк не було, в звязку з чим, воно є чинним та таким, що підлягає виконанню.

Як свідчать матеріали справи, вищевказане рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з метою його виконання відповідачем було направлено на адресу останнього рекомендованим листом № 13/04-2381 від 28.12.2015 р., який вручений представнику відповідача ОСОБА_1 12.01.2016 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення № 368 з відміткою про вручення (а.с. 23).

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відповідач був зобовязаний сплатити штраф до 12.03.2016 р.

Однак, відповідач дане рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ні в передбачений законом строк, ні понині не виконав, штрафу в визначеній в цьому рішенні сумі не сплатив.

З урахуванням викладеного, Адміністративна колегія Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на підставі ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" нарахувала відповідачу пеню в сумі 40000 грн. за період прострочення оплати штрафу з 13.03.2016 р. по 18.05.2016 р.

Обставини щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 40000 грн. та пені в сумі 40000 грн. стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За змістом ч. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу, суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Рішення Адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла рішення від 24.12.2015 р. № 91-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції по справі № 2-01-47/2015, яким на відповідача накладено штраф у сумі 50000 грн. набрало чинності, та в силу ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обовязковим до виконання.

Як вже було зазначено вище, в строк до 12.03.2016 р. відповідач свого обовязку щодо сплати штрафу не виконав, та інформації щодо його сплати позивачу не надав.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Таким чином, позивачем правомірно та на підставі відповідних вимог чинного законодавства України нараховано відповідачу пеню в сумі 40000,00 грн.

Змістом ст. 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Оскільки відповідачем позовні вимоги жодним чином не спростовані, суд приходить до висновку задоволення позову та стягнення з відповідача до Державного бюджету України 40000 грн. штрафу та 40000 грн. пені, які були заявлені до стягнення Львівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України.

З урахуванням вимог ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 4-5, 22, 44, 49, 75, 84, 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІБС-Харків ЛТД" (адреса: 61000, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 192-А; ) в дохід Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції", символ звітності 106: 40000,00 грн. штрафу, 40000,00 грн. пені.

Стягувач: Львівське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (адреса: 79005, м. Львів, вул. І. Франка, буд. 61; )

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІБС-Харків ЛТД" (адреса: 61000, м. Харків, вул. Клочківська, буд. 192-А; ) на користь Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (адреса: 79005, м. Львів, вул. І. Франка, буд. 61; ) 1378 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя ОСОБА_2