ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.11.2016 Справа № 920/904/16
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», м. Суми

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Технологія», м. Суми

про стягнення 12244 грн. 31 коп.

Суддя Джепа Ю.А.

Представники сторін:

від позивача - Ємельяненко І.В. (довіреність № 31 від 01.09.2016)

від відповідача - не прибув

За участю секретаря судового засідання - Осокіної А.М.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 12 244 грн. 31 коп., з яких 10 661 грн. 76 коп. основна заборгованість, 943 грн. 41 коп. пеня, 150 грн. 56 коп. 3 % річних, 488 грн. 58 коп. інфляційні збитки, відповідно до договору від 01.08.2009 № 1234-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного між сторонами даного спору.

26.10.2016 до господарського суду надійшла заява представника позивача № 2031 від 26.10.2016 про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої він просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» 10661,76 грн. основного боргу, 2029,72 грн. пені, 150,56 грн. 3% річних, 488,58 грн. інфляційних збитків.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання його повноважний представник не прибув, судова ухвала у даній справі, направлена відповідачеві, повернута до суду відділенням поштового зв'язку з відміткою «не розшукали».

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 43 та 33 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 75 названого Кодексу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2009 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Технологія» (відповідачем у справі) був укладений договір № 1234-Т про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Згідно умов даного договору позивач зобов'язався надавати відповідачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1.).

Відповідно до п. 2.1 укладеного договору розмір тарифів на послуги встановлюється органом місцевого самоврядування відповідно до чинного законодавства України. На момент укладання договору тарифи на теплову енергію встановлені рішенням Сумської міської ради № 708-Р від 23.12.2008.

Відповідно до п. 2.3 договору розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладання договору згідно з нормативами (нормами) споживання - договірними навантаженнями вказаний у додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього договору.

У відповідності з положеннями п.п. 3.2-3.5 укладеного договору № 1234-Т розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач (відповідач) до 15 числа розрахункового періоду сплачує виконавцю (позивачу) вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період. Щомісячно до 6-го числа споживач отримує від виконавця акт прийому-передачі теплової енергії, форма якого (додаток № 3) є невід'ємною частиною договору, та рахунок за спожиту теплову енергію. Несвоєчасне отримання рахунку не звільняє споживача від відповідальності щодо сплати за надані виконавцем послуги. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Обов'язок відповідача оплачувати послуги в установлені цим договором строки передбачений п. 4.2.1 договору № 1234-Т від 01.08.2009.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначає, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору, а згідно вимог статті 610 цього ж Кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач свої обов'язки за договором не виконує і розрахунок за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у встановлені договором строки та у встановленому розмірі не проводить.

Факт належного виконання умов договору позивачем за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії за жовтень 2015 року - квітень 2016 року; рахунками на оплату наданих послуг за вказані періоди.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати вартості наданих позивачем послуг, у зв'язку з чим сума несплаченої заборгованості станом на 25.07.2016 за договором № 1234-Т від 01.08.2009 склала 10661 грн. 76 коп.

Вказана заборгованість відповідачем у добровільному порядку погашена не була, заперечень вимогам позивача відповідач також не подав, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про стягнення з нього суми боргу у розмірі 10661 грн. 76 коп. у примусовому порядку.

Крім суми основного боргу, позивач згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача 2029,72 грн. пені, 150,56 грн. 3% річних, 488,58 грн. інфляційних збитків.

Умовами укладеного договору (пунктом 5.1.5) сторонами узгоджено, що у разі несвоєчасної сплати споживачем грошових коштів, які передбачені термінами цього договору, за послуги виконавця, споживач сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (яка діяла на момент прострочення виконання грошового зобов'язання споживачем) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен календарний день (враховуючи вихідні і святкові дні) прострочення виконання грошового зобов'язання. Споживач, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу виконавця зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України, під пенею розуміється грошова сума, яка встановлюється у відсотковому відношенні до простроченої суми за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача пені, інфляційних збитків та суми 3% річних передбачене діючим законодавством України та умовами договору, судом здійснений перерахунок нарахованих сум за допомогою програми ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.4.1 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «ЛІГА», ТОВ «ЛІГА: ЗАКОН», 2016, на підставі якого суд робить висновок про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача 2029,72 грн. пені, 150,56 грн. 3% річних, 488,58 грн. інфляційних збитків.

Згідно із ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на рахунок позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Технологія» (40000, м. Суми, вул. Героїв Крут, 36В; ІПН 35171480) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (40022, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 10; ) 10661,76 грн. основного боргу, 2029,72 грн. пені, 150,56 грн. 3% річних, 488,58 грн. інфляційних збитків, 1378 грн. 00 коп. витрат позивача по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.11.2016.

Суддя Ю.А.Джепа