ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Справа № 915/179/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Жукової Л.В., Погребняка В.Я.,

розглянувши касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" Козлова В.О.

на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 06.07.2016
у справі№ 915/179/16 господарського суду Миколаївської області
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг"
проБанкрутство
за участю представників сторін: від Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" - Тищук Н.М.

ВСТАНОВИВ :

В лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" (далі - ТОВ "Приват-Житло-Юг", боржник, банкрут) звернулось до господарського суду Миколаївської області з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) у зв'язку з виявленням в ході ліквідації ТОВ "Приват-Житло-Юг", згідно із рішенням засновників від 29.09.2015, недостатності активів для погашення існуючої кредиторської заборгованості.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.02.2016 у справі №915/179/16 заяву про порушення справи про банкрутство ТОВ "Приват-Житло-Юг" прийнято до розгляду.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.03.2016 у справі №915/179/16 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Приват-Житло-Юг" на підставі ст. 95 Закону про банкрутство.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 15.03.2016 у справі №915/179/16 (суддя Ткаченко О.В.) визнано ТОВ "Приват-Житло-Юг" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Козлова Вячеслава Олександровича.

Визнаючи боржника банкрутом, суд першої інстанції встановив, що боржник як суб'єкт підприємницької діяльності юридична особа значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Учасниками товариства є ТОВ "Надія-Миколаїв", ТОВ "АРАЛІ", ОСОБА_6 (п. 1.2. Статуту в редакції, затвердженій зборами засновників протокол № 26/09-11 від 26.09.2011).

29.09.2015 загальними зборами учасників боржника прийнято рішення про ліквідацію товариства, обов'язки ліквідатора покладено на Герман Оксану Степанівну.

На підставі ст. 105 ЦК України державний реєстратор вніс до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відомості про припинення юридичної особи боржника.

Оголошення про банкрутство боржника опубліковано в Бюлетені державної реєстрації № 332 (27) 2015 рік.

Розмір кредиторських вимог, визнаних боржником склав 188 726 582,41 грн, у тому числі перед: ПАТ "ВТБ БАНК" в сумі 161 659 180,03 грн, ТОВ "Триада-ТД" в сумі 27 067 402,38 грн.

Із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 48321233 від 16.11.2015, господарським судом встановлено, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутні записи про обтяження рухомого майна ТОВ "Приват-Житло-Юг".

ТОВ "Приват-Житло-Юг" належать корпоративні права в ТОВ "Сонячний-ЖЕК", що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, балансова вартість яких згідно балансу ТОВ "Приват-Житло-Юг" на останню звітну дату складає 36 600,00 грн.

Відсутність відокремлених підрозділів ТОВ "Приват-Житло-Юг" підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

09 жовтня 2015 року під час проведення інвентаризації майна ТОВ "Приват-Житло-Юг" ліквідатором було виявлено нерухоме майно у кількості 2 одиниць, що мають загальну балансову вартість 9 591 855,42 грн, а саме:

-нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,8447 га, кадастровий номер :07:004:0017 за адресою м. Миколаїв, вул. Містобудівників, буд. 17, балансовою вартістю 453 041,54 грн;

-нерухоме майно: земельна ділянка площею 17,0394 га, кадастровий номер :07:004:0020, за адресою м. Миколаїв, територія Лагерного поля балансовою вартістю 9 138 813,88 грн.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 50179530 від 18.12.2015, судом першої інстанції встановлено, що земельна ділянка площею 17,0394 га, кадастровий номер :07:004:0020 є власністю ТОВ "Приват-Житло-Юг", знаходиться в іпотеці та є обтяженою ПАТ "ВТБ Банк".

Згідно даних бухгалтерського обліку, господарським судом встановлено, що дебіторська заборгованість у ТОВ "Приват-Житло-Юг" відсутня.

Також, судом першої інстанції встановлено, що на запит ліквідатора від 07.10.2015 Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області надала лист № 3147/г/14-03-11-62 від 16.10.2015, про наявність у ТОВ "Приват-Житло-Юг" відкритих розрахункових рахунків:

-№ 2521 в МРУ КБ "ПриватБанк", МФО 326610;

-№ 5390 в ПАТ "ВТБ Банк", МФО 321767;

-№ 2447 в МРУ КБ "ПриватБанк", МФО 326610.

Згідно довідки від 23.11.2015 № 892/2307-2, 23.11.2015 у відділенні "Миколаївське" ПАТ "ВТБ Банк" було закрито поточний рахунок ТОВ "Приват-Житло-Юг" №5390.

Згідно довідки від 28.12.2015 в ПАТ КБ "ПриватБанк" 26.12.2015 було закрито розрахунковий рахунок № 2447.

Згідно довідки від 25.12.2015 ПАТ КБ "ПриватБанк" повідомило, що залишок коштів на рахунку № 2521 становить 0,00 грн.

На виконання вимог ч. 8 ст. 111 ЦК України, після спливу двомісячного строку, встановленого для пред'явлення вимог кредиторами, ліквідатором ТОВ "Приват-Житло-Юг" складений проміжний ліквідаційний баланс станом на 15.12.2015, який затверджений учасниками ТОВ "Приват-Житло-Юг" 28.12.2015 (протокол № 2 від 28.12.2015).

30.12.2015 проміжний ліквідаційний баланс направлений до Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області для перевірки його достовірності та повноти.

Проаналізувавши викладений у проміжному ліквідаційному балансі підприємства станом на 15.12.2015 стан дебіторської та кредиторської заборгованості, господарський суд встановив, що заборгованості з виплати заробітної плати, вихідної допомоги працівникам боржника та виплати авторської винагороди боржник не має, розмір кредиторської заборгованості складає 188 726 582,41 грн, в той час, як вартість активів підприємства становить 9 628 455,42 грн, що, на думку суду першої інстанції, свідчить про недостатність у боржника оборотних та необоротних активів для задоволення вимог кредиторів.

Крім зазначеного, судом першої інстанції встановлено, що 28.12.2015 учасниками ТОВ "Приват-Житло-Юг" прийнято рішення про звернення до господарського суду Миколаївської області із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ "Приват-Житло-Юг" відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (протокол № 3 від 28.12.2015), проте, згідно протоколу загальних зборів № 4 від 09.02.2016, учасники відмінили рішення щодо звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у зв'язку з необхідністю додаткового з'ясування активів боржника.

16.02.2016 рішенням загальних зборів учасників було звільнено Герман О.С. від виконання обов'язків ліквідатора та обрано ліквідатором Козлова Вячеслава Олександровича (протокол від 16.02.16 № 5).

17.02.2016 учасниками боржника прийнято рішення про звернення до господарського суду з заявою про визнання боржника банкрутом відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи те, що фінансовий стан боржника характеризується стійкою неплатоспроможністю, проведення процедури санації недоцільне, підприємство на даний час підприємницької діяльності не здійснює, погашення заборгованості перед кредиторами в повному обсязі неможливе, господарський суд, керуючись вимогами ст. 95 Закону про банкрутство, дійшов висновку про визнання боржника - ТОВ "Приват-Житло-Юг" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Не погодившись із прийнятою судом першої інстанції постановою, Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" звернулось із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 у справі №915/179/16 (головуючий суддя: Пироговський В.Т., суддя Лавриненко Л.В., суддя Філінюк І.Г.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" задоволено частково, постанову господарського суду Миколаївської області від 15.03.2016 у справі №915/179/16 скасовано.

Провадження у справі № 915/179/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" припинено.

В задоволенні решти вимог апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" відмовлено.

Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції від 06.07.2016 мотивована тим, що при винесенні постанови про визнання боржника банкрутом, зокрема, на підставі ст. 95 Закону про банкрутство, суд в обов'язковому порядку повинен з'ясувати актив та пасив боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

Вимога щодо оцінки майна боржника передбачена п. 14.18 Статуту ТОВ "Приват-Житло-Юг".

Судом другої інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази проведення ліквідатором незалежної оцінки майна боржника, а отже, ліквідатором не було дотримано вимог ч. 4 ст. 111 ЦК України, а визначені боржником та встановлені місцевим господарським судом дані про вартість майнових активів боржника, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, не можна вважати достовірними.

Також, суд апеляційної інстанції, керуючись абз. 1 ч. 4 ст. 111 ЦК України, вставив, що даних про інвентаризацію майна боржника станом на 15.12.2015 (дата складення проміжного ліквідаційного балансу) матеріли справи не містили, а контрольна перевірка інвентаризації згідно акту № 1 проводилась ліквідатором лише 16.02.2016.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ліквідатором ТОВ "Приват-Житло-Юг" не було дотримано вимог ч. 4 ст. 111 ЦК України, оскільки відповідно до вищевказаної норми інвентаризація передує складанню проміжного ліквідаційного балансу і саме за її результатами встановлюється актив та пасив боржника, а отже, досліджуючи процедуру формування активу та пасиву боржника в ході його добровільної ліквідації суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, у зв'язку з чим дійшов передчасного висновку про можливість введення ліквідаційної процедури у даній справі про банкрутство боржника - ТОВ "Приват-Житло-Юг", що ліквідується власником.

Крім того, судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові від 06.07.2016 зазначено, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.01.2016 на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порушено провадження у справі № 915/3/16 про банкрутство ТОВ "Приват-Житло-Юг".

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.02.2016 заяву ТОВ "Приват-Житло-Юг" від 10.02.2016 про залишення заяви про порушення справи про банкрутство ТОВ "Приват-Житло-Юг" без розгляду - задоволено, заяву ТОВ "Приват-Житло-Юг" від 30.12.2015 про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Приват-Житло-Юг" - залишено без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2016 ухвалу господарського суду Миколаївської області від 10.02.2016 у справі № 915/3/16 про залишення без розгляду заяви про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" - скасовано, справу направлено на розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того ж боржника.

Згідно з частиною другою наведеної статті припинення провадження у справі про банкрутство з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" можливе лише до визнання боржника банкрутом.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що станом на день прийняття ухвали про порушення провадження у даній справі про банкрутство № 915/179/16 та постанови про визнання боржника банкрутом, місцевий господарський суд був повідомлений про наявність іншого провадження у справі про банкрутство ТОВ "Приват-Житло-Юг", при цьому призначив судове засідання про вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом по даній справі на 15.03.2016, тобто за один день до розгляду Одеським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ОСОБА_8 на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 10.02.2016 у справі № 915/3/16 про залишення без розгляду заяви про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг", що призвело до помилкового висновку, без урахування постанови апеляційної інстанції.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла в оскаржуваній постанові від 06.07.2016 висновку, що оскаржувана постанова господарського суду Миколаївської області від 15.03.2016 у справі № 915/179/16 відповідно до ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню, в зв'язку з чим, не породжує правових наслідків з моменту її прийняття, а провадження у справі № 915/179/16 підлягає припиненню, з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Не погоджуючись із прийнятою судом апеляційної інстанції постановою, ліквідатор ТОВ "Приват-Житло-Юг" Козлов В.О. звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, просив скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 у справі № 915/179/16 та залишити в силі постанову господарського суду Миколаївської області від 15.03.2016 у справі № 915/179/16, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 1, 83, 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 111 ЦК України, ст.ст. 33, 35, 43, 104, 105 ГПК України.

Переглянувши у касаційному порядку прийняту судом апеляційної інстанції постанову, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно вимог ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно вимог ч. ч. 1, 3 ст. 110 ЦК України, юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі, у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягнення мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, в лютому 2016 року ТОВ "Приват-Житло-Юг" звернулось до господарського суду Миколаївської області з заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) у зв'язку з виявленням в ході ліквідації ТОВ "Приват-Житло-Юг", згідно із рішенням засновників від 29.09.2015, недостатності активів для погашення існуючої кредиторської заборгованості.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.03.2016 у справі №915/179/16 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Приват-Житло-Юг" на підставі ст. 95 Закону про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства є ознаками неоплатності боржника та підставою для ініціювання перед господарським судом процедури банкрутства боржника, що ліквідується власником, згідно зі статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Такий порядок визначений ст.ст. 105, 110, 111 ЦК України, норми яких містять загальні положення про ліквідацію юридичної особи (суб'єкта господарювання).

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що особлива процедура, що передбачена ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (банкрутство боржника, що ліквідується власником), випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Такі передумови полягають, зокрема, у наступному:

прийняття рішення учасниками (власником) або органом боржника, уповноваженим на це установчими документами, про ліквідацію юридичної особи - боржника;

повідомлення органу, що здійснює державну реєстрацію, про рішення учасників (власника) або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, про припинення юридичної особи;

проведення аналізу активів боржника шляхом здійснення інвентаризації наявного майна (у тому числі переданого у заставу), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника, а також вжиття всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості боржника;

обставини надання ліквідатором органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України первинних документів юридичної особи регістрів бухгалтерського та податкового обліку в порядку ч. 7 ст.111 ЦК України,

аналіз пасивів боржника шляхом оприлюднення повідомлення про рішення учасників (власника) або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, про припинення юридичної особи у встановленому законом порядку.

Проведення аналізу активів та пасивів боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до п. 3 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

складання проміжного ліквідаційного балансу, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду;

прийняття рішення учасниками (власником) або органом боржника, уповноваженим на це установчими документами, про звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство боржника якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів.

Дотримання визначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При цьому, суд касаційної інстанції зауважує, що необхідною та обов'язковою передумовою порушення провадження у справі про банкрутство, на підставі ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", є надання належних доказів на підтвердження наявності всіх передумов для порушення провадження, згідно з цією статтею, саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Вимоги до заяви про порушення справи про банкрутство (в тому числі, і до заяви, яка подається боржником в порядку ст. 95 Закону про банкрутство) встановлені ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 2 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого.

Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 4 статті 111 ЦК України визначено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

У випадках, установлених законом, ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється.

В даному випадку, суд апеляційної інстанції, скасовуючи в оскаржуваній постанові постанову суду першої інстанції про визнання боржника - ТОВ "Приват-Житло-Юг" банкрутом та припиняючи провадження у даній справі, правомірно встановив, що в матеріалах справи відсутні докази проведення ліквідатором незалежної оцінки майна боржника, хоча вимога щодо оцінки майна боржника передбачена і п. 14.18 Статуту ТОВ "Приват-Житло-Юг".

Згідно з ч. 8 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що лише після проведення інвентаризації всього майна підприємства, його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника, а також вжиття всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості підприємства-боржника, можливо встановити, що активів підприємства недостатньо для задоволення вимог кредиторів та наявність підстав для звернення до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника.

При цьому, всі вищезазначені дії щодо встановлення розміру активів та аналіз пасивів підприємства - боржника повинні передувати складенню проміжного ліквідаційного балансу, який згідно п. 3 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" додається до заяви боржника про порушення справи про банкрутство.

Суд другої інстанції в оскаржуваній постанові із наявних матеріалів справи, керуючись ч. 4 ст. 111 ЦК України, встановив, що даних про інвентаризацію майна боржника станом на 15.12.2015 (дата складення проміжного ліквідаційного балансу) матеріли справи не містили, а контрольна перевірка інвентаризації згідно акту № 1 проводилась ліквідатором лише 16.02.2016.

Отже, боржником - ТОВ "Приват-Житло-Юг" в даному випадку не доведено належними та допустимими доказами, що на момент звернення його із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майна підприємства-боржника не вистачало для задоволення вимог кредиторів.

Частиною 1 статті 111 ЦК України визначено, що з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи.

Згідно даних бухгалтерського обліку, судом першої інстанції в постанові про визнання боржника - ТОВ "Приват-Житло-Юг" банкрутом встановлено, що дебіторська заборгованість у ТОВ "Приват-Житло-Юг" відсутня, проте, в порушення вимог ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, не мотивовано якими саме належними та допустимими доказами, зокрема первинними бухгалтерськими документами боржника, згідно вимог ст.ст. 8, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підтверджуються такі висновки господарського суду.

Господарський суд, визнаючи боржника банкрутом, в даному випадку не перевірив та не встановив в постанові, чи вживались ліквідаційною комісією (ліквідатором) заходи щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи - боржника та якими належними та допустимими доказами це підтверджується.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 105 ЦК України після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч. 5 ст. 105 ЦК України, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Суд першої інстанції, визнаючи боржника банкрутом, не з'ясував в постанові від 15.03.2016, чи було належним чином оприлюднене повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог, як того вимагає законодавство, чинне на момент прийняття учасниками боржника рішення про його припинення, якими належними та допустимими, в розумінні вимог ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, доказами це підтверджено.

Згідно з ч. 8 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що

включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Суд касаційної інстанції зазначає, що виходячи із вимог ч. 8 ст. 111 ЦК України, в редакції норми на момент прийняття 29.09.2015 загальними зборами учасників боржника рішення про ліквідацію ТОВ "Приват-Житло-Юг" , ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає проміжний ліквідаційний баланс не раніше визначеного ч. 5 ст. 105 ЦК України строку для пред'явлення кредиторами своїх вимог до боржника, який не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи, а отже - не раніше зазначеного строку, та затвердження проміжного ліквідаційного балансу учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи, боржник може звертатись до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство.

В даному випадку, суд першої інстанції, визнаючи ТОВ "Приват-Житло-Юг" банкрутом, не з'ясував в постанові від 15.03.2016 чи дотримано ліквідаційною комісією (ліквідатором) при складанні проміжного ліквідаційного балансу визначених ч. 5 ст. 105 ЦК України строків для заявлення кредиторами своїх вимог до боржника з моменту оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи, та, відповідно, чи з дотриманням вищезазначених строків звернувся боржник до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає можливість подання документів, які підтверджують наявність або відсутність майнових активів боржника, після порушення провадження у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що Одеський апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції про визнання боржника - ТОВ "Приват-Житло-Юг" банкрутом враховуючи вимоги ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" оскільки, як вбачається із матеріалів справи та встановлено колегією суддів апеляційної інстанції, ліквідатором ТОВ "Приват-Житло-Юг" не дотримано в повному обсязі вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи, а також, не надано всіх належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення у повному обсязі досудової процедури ліквідації ТОВ "Приват-Житло-Юг" та доказів наявності передумов для звернення із заявою про порушення справи про банкрутство, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскільки надання в подальшому до суду додаткових доказів, пов'язаних із здійсненням процедури добровільної ліквідації чинним законодавством про банкрутство не передбачено, провадження у справі №915/179/16 підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України, а також - п.9 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", згідно із законом справа не підлягає розгляду в господарських судах України.

На думку колегії суддів Вищого господарського суду України, застосування п. 3 ч. 1 ст. 83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" можливо при існуванні двох справ, провадження у яких здійснювалось з дотриманням вимог законодавства про банкрутство.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 Закону, провадження у справі про банкрутство може бути припинено у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 5, 9 і 10 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом).

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст.1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Житло-Юг" Козлова В.О. залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.07.2016 у справі №915/179/16 залишити без змін.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді Л.В. Жукова

В.Я. Погребняк