ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

25.10.2016 справа № 908/1891/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіМартюхіна Н.О. Агапов О.Л., Мясищев А.М.
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська гірничновидобувна компанія", м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від19.08.2016 року
у справі№908/1891/16 (суддя Черкаський В.І.)
за заявою боржника проПублічного акціонерного товариства "Янцівський гранітний кар'єр", смт. Кам'яне Вільнянського району Запорізької області банкрутство
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.08.2016 року у справі №908/1891/16 задоволено заяву ПуАТ "Янцівський гранітний кар'єр" від 19.07.2016 року; затверджено план досудової санації ПуАТ "Янцівський гранітний кар'єр"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; зобов'язано керівника ПуАТ "Янцівський гранітний кар'єр" - директора Савченка А.О. виконати план досудової санації ПуАТ "Янцівський гранітний кар'єр"; інше.

У вересні 2016 року ТОВ "Українська гірничновидобувна компанія" вперше звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.08.2016 року у справі №908/1891/16.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 09.09.2016 року апеляційна скарга була повернута з підстав передбачених п. 2, 3, 4 ст. 97 ГПК України. Мотивами повернення апеляційної скарги стала відсутність доказів надсилання копії апеляційної скарги іншим сторонам у справі та сплати судового збору. Крім того, апеляційна скарга була подана після спливу п'ятиденного строку, встановленого на оскарження ухвали без клопотання про його відновлення. При цьому, в ухвалі від 09.09.2016 року було зазначено, що після усунення обставин, які стали підставою для повернення, апелянт не позбавлений права повторно звернутись до Донецького апеляційного господарського суду.

У жовтні 2016 року ТОВ "Українська гірничновидобувна компанія" звернулась вдруге до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.08.2016 року у справі №908/1891/16.

Дослідивши матеріали господарської справи та вдруге подану апеляційну скаргу з додатками колегія апеляційної інстанції встановила, що обставини, які стали причиної для повернення апеляційної скарги вперше усунуті не були, остання, як і першого разу не відповідає вимогам розділу ХІІ ГПК України з наступних підстав.

Абзацом 3 ст. 94 ГПК України передбачено, що до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до п. 2 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копій іншій стороні (сторонам).

В порушенні вищезазначеної норми Закону апелянтом не надані суду докази направлення апеляційної скарги та доданих до неї документів кредиторам та боржнику у справі. Не повідомлена сторона у справі належним чином, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу. Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів не може вважати що апелянтом було надано доказ направлення апеляційної скарги іншим учасникам провадження у справі.

Крім того, в п. 2 Інформаційного листа ВГСУ від 12.11.2015 року № 01-06/2093/15 Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII) зазначено, що підпунктами 8-10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір, а саме: заяви про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; заяви про порушення справи про банкрутство; заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною. Ставки судового збору з апеляційних та касаційних скарг, що подаються на судові рішення, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено підпунктами 4 і 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги; за подання касаційних скарг - 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги.

Підпунктом 4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", встанолено ставки судового збору за подання апеляційної скарги на ухвали суду у справі про банкрутство, а саме 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, звертаючись з апеляційною скаргою про скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 19.08.2016 року у справі №908/1891/16 скаржником має бути сплачений судовий збір у розмірі 3031,60 грн.

В порушення вимог ч. 3 ст. 94 ГПК України, до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська гірничновидобувна компанія" не додано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Поряд з викладеним, відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом, а на ухвалу місцевого господарського суду подається протягом п'яти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодесу України.

Господарський процесуальний кодекс України не містить положень щодо іншого порядку обчислення процесуального строку на звернення з апеляційною скаргою, ніж передбачені ст. 93 ГПК України, а надає лише право на відновлення такого строку за клопотанням скаржника.

Як встановлено апеляційним судом останнім днем оскарження ухвали господарського суду Запорізької області від 19.08.2016 року, з урахуванням того, що 24.08.2016 року був вихідним днем, є 25.08.2016 року. З штрих-кодового ідентифікатору на поштовому конверті, в якому було відправлено апеляційну скаргу, вбачається виконані поштові операції за №981, а саме відправлення поштового конверту 11.10.2016 року.

Апеляційна скарга ТОВ "Українська гірничновидобувна компанія" подана 11.10.2016 року без клопотання про відновлення пропущеного строку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Апеляційний суд звертає увагу заявника на те, що статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження. Пункт 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, у п. 5.1 постанови пленуму ВГСУ №7 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", зазначено, що частиною третьою статті 22 ГПК на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Таким чином, зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

З огляду на викладене, вдруге подана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду як така, що повторно оформлена з порушенням норм процесуального права, в зв'язку з чим підлягає поверненню скаржнику.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що за приписами абз. 4 статті 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати апеляційну скаргу з додержанням стислих строків для виправлення, а також враховуючи вимоги статті 53 зазначеного Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись п. 2, 3, 4 ч. 1, ст. 97 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська гірничновидобувна компанія", м. Київ, на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.08.2016 року у справі №908/1891/16 - повернути заявнику.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга №10/10 від10.10.2016р. на 3 арк., додані до неї документи на 9 арк. та поштовий конверт.

Головуючий Н.О. Мартюхіна

Судді О.Л. Агапов

А.М. Мясищев