ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016 Справа № 917/1121/14

По позову Громадської організації Водний клуб Енергія, 39601, м. Кременчук, Полтавської області, вул. 60 років Жовтня, 37, оф. 34

До відповідача ОСОБА_1 міська рада, 39600, м. Кременчук Полтавської області, площа Перемоги, 2

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, 36014, м. Полтава, вул. Леніна, 1/23

2. Публічне акціонерне товариство Полтаваобленерго, 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ, 5

Про визнання недійсним рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області УІ скликання від 25 березня 2014 року, яким позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення договору оренди землі від 30 липня 2004 року, який зареєстровано у Полтавській регіональній філії ДП Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 21.10.2004р. за №91.

С у д д я ОСОБА_2

Представники:

від позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4 (див. протокол)

від відповідача ОСОБА_5 (див. протокол)

від третіх осіб: 1 ОСОБА_6, 2 ОСОБА_7, ОСОБА_8 ( див. протокол)

В судовому засіданні 25.10.2016р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення, дотримуючись приписів ст. 85 ГПК України ( в редакції Закону України №2453-ІУ) з залученням її до матеріалів справи.

Суть спору : Розглядається позовна заява Громадської організації Водний клуб Енергія, м. Кременчук про визнання недійсним рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області УІ скликання від 25 березня 2014 року, яким позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення договору оренди землі від 30 липня 2004 року, який зареєстровано у Полтавській регіональній філії ДП Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 21.10.2004р. за №91.

Позовні вимоги Громадської організації Водний клуб Енергія ґрунтуються на тому, що:

Організація-позивач на підставі Договору оренди землі, укладеного 30 липня 2004 року між Кременчуцькою міською радою (орендодавець-відповідач) та громадською організацією «Водний клуб «Енергія» (орендар-позивач), десять років користувалася земельною ділянкою несільськогосподарського призначення загальною площею 0, 2561 га для експлуатації та обслуговування човнової станції в районі 1-го Занасипу, складовою якої є: (1) земельна ділянка кадастровий номер :08:006:0002 - човнова станція та (2) земельна ділянка кадастровий номер :08:006:0003.

Державну реєстрацію договір оренди землі від 30.07.2004р. пройшов 21 жовтня 2004 року у Полтавській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №91.

За п. 7 договору останній діє до 01.05.2014р. За цим же пунктом договору сторони обумовили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

З огляду на приписи зазначеної норми та умови договору, до закінчення терміну дії останнього організація-орендар 10 лютого 2014 року звернулася до орендодавця Кременчуцької міської ради із листом за №4814 про намір продовжити договірні відносини на умовах зазначеного правочину.

Замість поновлення договірних відносин, рада-відповідач приймає рішення «Про відмову в поновленні договору оренди землі в м. Кременчуці» від 25.03.2014р., за п. 1 якого відмовляє в поновленні зазначеного договору оренди землі, привівши як аргумент: а) наявність на земельній ділянці обєкта незавершеного будівництва, що підлягає реконструкції, б) наявність на земельній ділянці будівлі човнової станції державної власності, а в силу приписів п. 2 ст. 117 та ст. 122 ЗК України Кременчуцька міська рада не є розпорядником земельних ділянок, на яких розміщені обєкти нерухомого майна державної власності, в) стаття 79 ЗК України та стаття 51 Водного кодексу України виключають можливість поновлення договору оренди земельної ділянки з частиною акваторії водосховища комплексного призначення. За п. 2 цього ж рішення рада пропонує позивачу звернутися до неї з клопотанням щодо поділу земельної ділянки, з метою усунення зауважень , вказаних у п.1 цього рішення, для наступного оформлення права оренди земельної ділянки для закінчення реконструкції недобудованої споруди під склад для зберігання плавзасобів та центру порятунку на воді у відповідності до чинного законодавства.

Позивач вважає, що рішення Кременчуцької міської ради від 25.03.2014р. є таким, що не відповідає приписам ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», так як: а) орендодавцем-відповідачем не доведено про наявність майнових обєктів державної власності на земельній ділянці, яка була надана громадській організації за Договором оренди землі, укладеним 30 липня 2004 року між сторонами та зареєстрованим 21 жовтня 2004 року у Полтавській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №91, б) за пунктом 3 Договору на земельній ділянці з обєктів нерухомого майна зазначено лише незакінчену будівництвом двоповерхова споруда БМЗ та обєкти інфраструктури відсутні.

На думку позивача, стаття 79 Земельного кодексу України та ст. 51 Водного кодексу України, якими вмотивовується оспорюване рішення Кременчуцької міської ради, не є належним аргументом для відмови в поновленні договірних відносин між сторонами, так як перша норма відображає законодавчо закріплене поняття земельної ділянки як обєкта матеріального світу і не містить жодних обмежень стосовно її передачі в оренду ГО «Водний клуб «Енергія», а друга взагалі не заслуговує на увагу, оскільки положення даної статті стосуються використання водних обєктів, якими згідно зі ст. 1 ВК України є природні або створені штучно елементи довкілля, в яких зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт). На орендованій позивачем земельній ділянці такі обєкти відсутні, що підтверджується п. 1 Договору.

За викладеного громадська організація позивач резюмує про незаконність рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області УІ скликання від 25.06.2014р., що у свою чергу призводить до порушення права позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

Відповідач на позов відреагував відзивом, що датується 07.09.2016 р. №06-14/850, вх. №11108 від 08.09.2016р., розцінюючи оспорюване рішення правомірним, так як:

- в складі земельної ділянки, щодо поновлення користування на умовах оренди якої претендує позивач є земельна ділянка під обєктом нерухомості (човнова станція) загальнодержавної форми власності, яка в свій час була передана третьою особою РВ ФДМУ по Полтавській області третій особі ПАТ Полтаваобленерго за договором №1056 від 22.09.1999р.;

- на час звернення позивача щодо поновлення договору оренди землі від 30 липня 2004 року, який зареєстровано у Полтавській регіональній філії ДП Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 21.10.2004р. за №91, в силу приписів ч. 2 ст. 117 ЗК України та ч. 5 ст. 122 ЗК України, міська рада відповідач не є розпорядником земельних ділянок, на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна державної власності, а отже і орендодавцем для поновлення договірних відносин в порядку ст. 33 ЗУ Про оренду землі;

- самим ГО Водний клуб Енергія порушена процедура поновлення договірних відносин щодо оренди землі відсутність проекту додаткової угоди.

Аналогічну позицію висловлював відповідач і попередньо.

Підтримуючи доводи відповідача, викладені в відзиві та доповненнях до нього, третя особа Регіональне відділення ФДМУ по Полтавській області в письмових поясненнях від 01.08.2014р. №10-07-3790, вх. №10084 (т.1, а.с.45-46) зазначила, що:

- будівля човнової станції (інв. номер 0100361), що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. 50 років СРСР, район 1-го Занасипу є обєктом державної власності, що передана в строкове платне користування ВАТ «Полтаваобленерго» в складі групи інвентарних обєктів за Договором оренди державного майна №1056 від 22.09.1999р. як окреме індивідуально визначене майно (групу інвентарних обєктів) державного підприємства Кременчуцька ТЕЦ;

- 02.12.2004р. , відповідно до наказу ФДМУ №2706, регіональному відділенню передано функції Орендодавця державного майна по Договору №1056 від 22.09.1999р.;

- доказом перебування будівлі човнової станції (інв. номер 0100361) в державній власності є Витяг з Єдиного реєстру обєктів державної власності, що наданий регіональному відділенню Фондом державного майна України як додаток до листа останнього від 15.07.2014р. №10-15-9072;

- 18 вересня 2013 року орендодавцем-РВ була здійснена планова перевірка виконання орендарем за Договором №1056 умов останнього, за якою візуальним оглядом основних засобів, що були передані в оренду ПАТ «Полтаваобленерго», виявлено: а) неможливість користування товариством цим майном, так як ця будівля незаконно використовується ГО «Водний клуб «Енергія», оскільки знаходиться на території земельної ділянки, яка надана цій організації на праві оренди; б) ПАТ «Полтаваобленерго» неодноразово проводилися заходи по поверненню державного майна з незаконного володіння ГО «Водний клуб «Енергія»; в) за рішення ГСПО від 21.05.2014р. в справі №917/1115/13 відмовлено в позові ПАТ «Полтаваобленерго» до ГО «Водний клуб «Енергія» про витребування майна спірної човнової станції, з чужого незаконного володіння;

- 2 квітня 2014 року на адресу регіонального відділення ФДМУ по Полтавській області від ПАТ «Полтаваобленерго» (як орендаря та балансоутримувача) надійшла інформація про знищення державного майна, а саме: будівлі човнової станції «Енергетик» (інвентарний номер 0100361) за адресою: м. Кременчук, вул. 50 років СРСР, район 1-го За насипу. За цим фактом, відповідно до звернення регіонального відділення, Крюківським відділом міліції Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області розпочато досудове розслідування, про що свідчить Витяг з кримінального провадження №0000503, дата внесення до ЄДРР 17.04.2014р.;

- повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування передбачені ст. 122 ЗК України, відповідно до частини 1 якої міським радам надано право передачі земельних ділянок у користування лише із земель комунальної власності відповідних територіальних громад. Відповідно до ч. 2 ст. 117 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна державної власності, належать до земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність. З огляду на приписи цих двох норм, відповідач не є розпорядником земельних ділянок, на яких розміщені обєкти нерухомого майна державної власності.

До аналогічних висновків дійшла і третя особа Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго», розцінюючи (в своїх поясненнях від 09.09.2014р. №01-11/10710, т.1, а.с.99-105) правомірність поведінки відповідача з прийняттям оспорюваного рішення щодо відмови позивачу в поновленні договірних відносин по оренді землі.

В письмових поясненнях від 06.07.2015р. №13-29-17/2760 (т. 3, а. с. 196-202) ПАТ «Полтаваобленерго» наголошує на тому, що:

- на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради депутатів трудящих від 27.03.1969р. №156 Кременчуцькій ТЕЦ була надана ділянка для човнової станції загальною площею 0,8616 г, що розташована за адресою: м. Кременчук, вул. 50 років СРСР (район 1-го За насипу);

- 29 квітня 1998 року між Кременчуцькою міською радою депутатів трудящих та Кременчуцькою ТЕЦ ДАК «Полтаваобленерго» був укладений Договір на право тимчасового користування землею №94 строком на 10 років, тобто до 29.04.2008р.;

- 24.09.2002р. рішенням сесії Кременчуцької міської ради частина ділянки розміром 2561 кв. м була вилучена із землекористування ВАТ «Полтаваобленерго» та передана у користування Громадської організації «Водний клуб «Енергія», а 29 липня 2004 року позивач і відповідач уклали договір оренди цієї земельної ділянки строком до 01.05.2014р.;

- в свою чергу у 2005 році між Кременчуцькою міською радою та ВАТ «Полтаваобленерго» було укладено договір оренди землі №328 від 12.09.2005р., за яким останньому у платне користування передавалася земельна ділянка несільськогосподарського призначення (кадастровий номер №:08:006:0026) для експлуатації та обслуговування човнової станції «Енергетик» в районі 1-го Занасипу в м. Кременчуці. Додатком до даного договору є Схема земельної ділянки, на якій зазначена будівля човнової станції. Технічна документація із землеустрою щодо складання договору оренди землі для експлуатації та обслуговування човнової станції «Енергетик» в районі 1-Занасипу в м. Кременчуці Полтавської області (т. 2, а.с.55) містить Збірний кадастровий план суміжних землевласників та землекористувачів (т. 2, а.с. 57), де зазначена будівля човнової станції, а в переліку додатків є Акт про встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для експлуатації та обслуговування човнової станції «Енергетик» в районі 1-Занасипу в м. Кременчуці Полтавської області (т. 2, а.с. 58), підписаний серед інших підписантів і суміжними землекористувачами, в т.ч. і ГО «Водний клуб «Енергія»;

- доказом наявності в районі 1-Занасипу у м. Кременчуці в період 2010-2013р.р. будівлі човнової станції, що є обєктом державної власності та входить до переліку інвентарних обєктів, переданих в оренду ПАТ «Полтаваобленерго» за договором №1056 від 22.09.1999р., є: (1) Техдокументація №381-т із землеустрою щодо складання договору оренди землі ВАТ «Полтаваобленерго» (1.21 Землі іншого призначення) для експлуатації та обслуговування човнової станції «Енергетик» в районі 1-Занасипу в м. Кременчуці Полтавської, яка була виготовлена в 2010 році, в розрізі підготовки документів необхідних для переукладення договору оренди землі, та складовою якої є Збірний кадастровий план суміжних землевласників та землекористувачів, як і Акт встановлення та погодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що датується 03.03.2010р. (т. 2. а.с. 60-62), (2) лист Регіонального відділення ФДМУ по Полтавській області №05-05/2213 від 25.04.2012р. (т.2, а.с. 30) на адресу виконкому Кременчуцької міської ради з повідомленням про те, що «за інформацією наданою до регіонального відділення ПАТ «Полтаваобленерго», за адресою вул. 50 років СРСР, Кременчуцький район, Полтавська обл. облікується обєкт державної власності будівля човнової станції, яка входить до переліку інвентарних обєктів, переданих в оренду»(цитується дослівно за текстом листа); (3) акт обстеження земельної ділянки (т. 2, а. с. 32) представниками служб виконкому Кременчуцької міської ради в травні 2012 року, за яким констатовано, що на земельній ділянці, що перебуває в користуванні ГО «Водний клуб «Енергія» знаходяться обєкти державного майна дві одноповерхові цегляні будівлі, (4) двохсторонній акт за участю представників РВ ФДМУ по Полтавській області та Кременчуцької ТЕЦ ПАТ «Полтаваобленерго» від 18.09.2013р. перевірки виконання умов договору оренди №1056 від 22.09.1999 року із змінами і доповненнями окремо індивідуально визначеного майна ( група інвентарних обєктів) державного підприємства Кременчуцька ТЕЦ (т.2, а. с. 37-42), щодо змісту якого наведено вище.

Приведені вище документи, за твердженням третьої особи ПАТ «Полтаваобленеого», спростовують доводи позивача, що на орендованій ГО «Водний клуб «Енергія» земельній ділянці за умовами Договору оренди землі від 30 липня 2004 року, який зареєстровано у Полтавській регіональній філії ДП Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 21.10.2004р. за №91, відсутній обєкт державної власності будинок човнової станції.

- 31.03.2014р. філії ПАТ «Полтаваобленерго» - Кременчуцька ТЕЦ, стало відомо про зруйнування човнової станції «Енергетик». За фактом цього правопорушення проводяться слідчі дії.

Приймаючи до нового розгляду позовні вимоги в даній справі та матеріали самої справи, враховуючи висновки касаційної інстанції ВГСУ (постанова від 14.07.2016р.), за якими:

а) суд першої інстанції має установити: (1) чи прийнято Радою оскаржуване рішення з перевищенням її повноважень, (2) чи порушено рішенням права або законні інтереси особи, котра з ним не згодна ( в даному випадку позивача), і саме обовязок доведення порушених прав і інтересів покладається на останнього, а рада-відповідач має довести законність рішення, що є предметом спору;

б) судами попереднього розгляду: (1) не було установлено яким нормам права не відповідає оскаржуване рішення ради-відповідача та чи прийнято воно в межах або з перевищенням повноважень, як на це вказував позивач; (2) залишилося поза увагою те, що ст. 6 Водного кодексу України визначає, що води (водні обєкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. За приписами статті 88 ВК України з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менше 3 гектарів - 25 метрів; для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 гектарів - 50 метрів; для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. Згідно зі статтями 4, 89 Водного кодексу України, статтями 58, 61 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті, зокрема, прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами. При цьому прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності й у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів,

ГСПО за пп. б п. 3 ухвали від 10.08.2016р. зобовязав сторони - привести письмове вмотивування вимог, як і їх спростування (відповідачу) з наданням документальних доказів в підтвердження доводів, з огляду на висновки касаційної інстанції. Ця вимога суду сторонами виконана не була.

Сторони підтримують доводи, викладені як позовній заява (позивач), так і в відзиві та додатках до нього (відповідач). Позицію спростувань відповідача підтримали треті особи за викладеного вище.

07.09.2016р. за №13-29-17/3115, вх. № 1109 від 08.09.2016р. (т. 5, а. с. 89-90) третьою особою ПАТ «Полтаваобленерго» заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. При цьому, як підставу для призначення такої, заявник стверджує про прийняття рішення судом про необхідність визначити (1) факт наявності будівлі човнової станції, (2) її технічний стан, (3) її технічні характеристики та (4) місце розташування на місцевості.

Для експертного дослідження були поставлені наступні питання:

- Які технічні характеристики були у будівлі човнової станції, інвентарний номер 0100361, переданої ПАТ «Полтаваобленерго» по договору оренди індивідуально визначеного майна №1056 від 22.09.1999року (розмір, площа та ін.) станом на 01.03.2014р.?

- Який технічний стан будівлі човнової станції, переданої ПАТ «Полтаваобленерго» по договору оренди індивідуально визначеного майна №1056 від 22.09.1999року станом на день розгляду справи?

- Де на місцевості знаходиться будівля човнової станції, переданої ПАТ «Полтаваобленерго» по договору оренди індивідуально визначеного майна №1056 від 22.09.1999року?

- Чи знаходилась та чи знаходиться в даний час будівля човнової станції на земельній ділянці, яка перебувала в оренді відповідно до договору, укладеного між Позивачем та відповідачем від 29.07.2004р.

Зазначене клопотання третьої особи не може бути прийняте судом, оскільки не є вмотивоване, так як ГСПО будь-якого рішення з наведеного не приймав. Це по-перше.

По-друге, наведені питання для експертного дослідження є за межами предмету позову.

По-третє, за письмовим повідомленням РВ ФДМУ по Полтавській області, що датується 04.10.2016р. за №10-107-4119 (т. 5, а.с. 118):

(а) За наявними матеріалами архівної справи по передачі в оренду індивідуально-визначеного майна групи інвентарних обєктів ДП Кременчуцька ТЕЦ та відповідно до інвентарного опису основних засобів №21 станом на 08.05.1998, обліковується обєкт будівля човнової станції (інвентарний номер 01003/61) з зазначенням вартості.

(б) Згідно додатка до акту приймання передачі державного майна Кременчуцької ТЕЦ, яке передається в оренду, обліковується обєкт будівля човнової станції (інвентарний номер 0100361), залишковою вартістю 3778, 51 грн.

(в) Відповідно до Звіту про експертну оцінку вартості майна державного підприємства Кременчуцької ТЕЦ від 02.09.1999 року зазначено про наявність човнової станції «Енергетик» як земельної ділянки площею 0, 4621 га та акваторії площею 0, 3797 га, так і будівлі човнової станції з інвентарним номером 0100361.

(г) У регіональному відділенні відсутні будь-які інші документи, в яких би можливо зазначалися технічні показники будівлі човнової станції, яка передана в оренду в групі інвентарних обєктів по договору оренди №1056 від 22.09.1999року.

По-четверте, як вже відмічалося вище (за твердженням самого балансоутримувача-орендаря ПАТ «Полтаваобленерго»), будівля човнової станції (як обєкт матеріального світу) з березня 2014 року не існує (зруйнована).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, третіх осіб, дослідивши документальні докази, суд - в с т а н о в и в:

Позивач громадська організація Водний клуб Енергія за умовами Договору оренди землі, укладеного 30 липня 2004 року між нею (ГО) та Кременчуцькою міською радою (орендодавець-відповідач), користувався земельною ділянкою несільськогосподарського призначення загальною площею 0, 2561 га для експлуатації та обслуговування човнової станції в районі 1-го Занасипу, складовою якої є: (1) земельна ділянка кадастровий номер :08:006:0002 - човнова станція та (2) земельна ділянка кадастровий номер :08:006:0003.

Державну реєстрацію договір оренди землі від 30.07.2004р. пройшов 21 жовтня 2004 року у Полтавській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №91.

Як засвідчує п. 3 зазначеного договору на земельній ділянці розміщений обєкт нерухомого майна незакінчена будівництвом двоповерхова споруда БМЗ; обєкти інфраструктури відсутні.

Строк дії цього договору визначено до 01.05.2014р. ( див. п. 7 договору, т. 1, а. с. 17).

Підставою для укладення Договору від 30.07.2004р. слугувало рішення ХХІІІ сесії ІУ скликання Кременчуцької міської ради від 29.07.2004р., за п. 4.34 якого громадській організації Водний клуб Енергія до 01.05.2014р. передано в оренду земельні ділянки загальною площею 2561 кв. м, за рахунок земель наданих йому в оренду, з них 148 кв. м підїзна дорога спільного користування для експлуатації і обслуговування човнової станції в районі 1-го Занасипу з платою за землю в розмірі 0,3 ставки земельного податку щорічно.

При цьому, до укладення зазначеного договору позивач мав:

- Проект №368-В відведення земельної ділянки загальною площею 2561 кв. м громадській організації Водний клуб Енергія для експлуатації і обслуговування човнової станції 1-го За насипу в м. Кременчуці (т.5, а.с. 179-205), виготовлений в 2002 році виробничим підприємством Землевпорядник за договором №351 від 16.07.2001р. Матеріали цього Проекту містять: а) письмове звернення водного клубу Енергія до голови виконкому Кременчуцької міської ради з проханням надати в оренду земельну ділянку орієнтовною площею 0,25 га за рахунок земель Кременчуцької ТЕЦ ВАТ Полтаваобленерго, що датується 29.04.2002р. за №11 (т.5, а.с. 183), б) письмове звернення Кременчуцької ТЕЦ ВАТ Полтаваобленерго від 07.05.2002р. №22-1179 з констатацією того, що згідно Договору на право тимчасового користування землею за №94 від 29.04.1998р. теплоцентралі надана земельна ділянка площею 0,8616 га по вул. 50 років СРСР в районі 1-го За насипу під човнову станцію Енергетик, та проханням вилучити частину земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га на користь ГО Водний клуб Енергія (т. 5, а.с. 184) , в) договір безвідплатного користування човновою станцією Енергетик, укладений між ВАТ Полтаваобленерго та громадською організацію Водний клуб Енергія, за п. 1.1 якого акціонерне товариство передає ГО в тимчасове безоплатне човнову станцію Енергетик, розташовану в м. Кременчук Полтавської області по вул. 50 років СРСР, а також майно та обладнання, закріплене за човновою станцією ( в редакції Додаткової угоди від 29.04.2002р.), термін дії якого значиться 01.05.2004р.;

- рішення УІ сесії ХХІУ скликання Кременчуцької міської ради від 24.09.2002р., за п. 4.60 якого громадській організації Водний клуб Енергія до 01.05.2004р. передано в оренду земельні ділянки загальною площею 2561 кв. м, з них 148 кв. м підїзна дорога спільного користування для експлуатації і обслуговування човнової станції в районі 1-го Занасипу з платою за землю в розмірі 1ставки земельного податку щорічно;

Згідно Плану земельної ділянки ГО Водний клуб Енергія (човнова станція в районі 1-го Занасипу), що є не відємною частиною зазначеного договору ( див. п. 44 останнього) орендована позивачем земельна ділянка в районі 1-го Занасипу межує з землями човнової станції Енергетик та землями човнової станції Пеленг.

Як вже відмічалося, за п. 7 договору від 30.07.2004р. останній діє до 01.05.2014р. За цим же пунктом договору сторони обумовили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

З огляду на приписи ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та умови договору, до закінчення терміну дії останнього ГО «Водний клуб «Енергія» 10 лютого 2014 року звернулася до орендодавця Кременчуцької міської ради із листом за №4814 про намір продовжити договірні відносини на попередніх умовах.

25 березня 2014 року ХLУ сесія УІ скликання Кременчуцької міської ради приймає рішення «Про відмову в поновленні договору оренди землі в м. Кременчуці», за яким ГО «Водний клуб «Енергія» відмовлено в поновленні договору оренди землі, укладеного між Кременчуцькою міською радою і позивачем-заявником та зареєстрованим 21.10.2004 за №91, на підставі якого у користуванні громадської організації земельна ділянка площею 2561 кв. м для експлуатації та обслуговування човнової станції в районі 1-го За насипу. Мотивацією для відмови приводиться таке: наявність на земельній ділянці, крім обєкта незавершеного будівництва, що підлягає реконструкції, ще й будівлі човнової станції державної власності, а відповідно до п. 2 ст. 117 та ст. 122 Земельного кодексу України вона (міська рада) не може бути розпорядником земель, на яких розмішені такі обєкти.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням Кременчуцької міської ради, розцінюючи його як посягання на права землекористувача-орендаря, який в силу приписів ст. 33 ЗУ «Про оренду землі має пріоритетне право на поновлення договірних відносин, громадська організація «Водний клуб «Енергія» звернулася до суду з даним позовом.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки земля є об'єктом цивільних прав і обов'язків і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. До таких справ слід відносити справи, пов'язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб'єкти господарської діяльності; якщо предметом спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, в тому числі відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень владних органів претендує на спірну земельну ділянку, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким земельна ділянка надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства (п. 5 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 18.03.2008 р. № 01-8/164 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2007 році" (із змінами, внесеними згідно з ОСОБА_9 господарського суду № 01-8/218 від 08.04.2008 р.).

Ця правова позиція закріплена і в п. 1.2 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» №6 від 17.05.2011р. (зі змінами і доповненнями).

Оскільки заявлені в цьому провадженні позовні вимоги випливають із відносин власності (так званого «титульного володіння» - землекористування), що мають приватноправовий характер, вимога про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування є похідною від права землекористування, участь у справі відповідача, який в інших правовідносинах є суб'єктом владних повноважень, та оскарження його рішення не змінюють правову природу спірних правовідносин і не перетворюють спір у публічно-правовий.

Таким чином, зазначений спір зводиться до вирішення питання про право користування суб'єкта господарювання земельною ділянкою, а отже, не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративної справи), наведене у пункті 1 частини 1 статті 3 КАС України. Компетенція адміністративних судів, установлена статтею 17 зазначеного Кодексу, на цей спір не поширюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Не дотримання певних норм закону, що набрало форму відповідного рішення чи розпорядження цих органів, тягне визнання їх недійсними у судовому порядку.

За ст. 2 Земельного кодексу України відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кленком України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» регламентує процедуру поновлення договору оренди землі.

За положеннями цієї норми по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

При цьому орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Як бачимо, законодавець закріпив декілька умов щодо процедури поновлення договірних відносин по оренді землі:

(1) при використанні принципу переважності права на оренду землі бувшого орендаря, дотримання останнім терміну повідомлення орендодавця про такі наміри (поновлення договору на новий строк) до закінчення строку дії договору;

(2) у разі де-факто користування орендарем земельною ділянкою після сплину строку договору оренди землі і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Як засвідчують матеріали справи, взаємовідносини сторін щодо поновлення договору оренди землі підпадають під дію як першої умови, наведеної вище та врегульованої ст.33 ЗУ «Про оренду землі», оскільки громадська організація-орендар своєчасно до сплину терміну дії договору оренди землі від 30.07.2004р. повідомила про наміри продовжити договірні взаємовідносини, а після 01.05.2014р. продовжувала і продовжує користуватися земельною ділянкою ( ця обставина не спростована відповідачем).

При цьому за положеннями відміченої норми законодавець не позбавляє саме орендодавця (в такій ситуації де-факто користування земельною ділянкою після закінчення строку договору) ініціювати свій проект додаткової угоди, тим більше що докази зміни конфігурації земельної ділянки, що була надана в оренду ГО «Водний клуб «Енергія» за договором оренди землі від 30 липня 2004 року, який зареєстровано у Полтавській регіональній філії ДП Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 21.10.2004р. за №91, відсутні.

Також відсутні належні докази про знаходження на території землекористування ГО «Водний клуб «Енергія» за Договором від 30.07.2004р. (реєстраційний №91) інвентарного обєкта за номером 0100361 будівля човнової станції, що була передана в строкове платне користування ВАТ «Полтаваобленерго» в складі групи інвентарних обєктів за Договором оренди державного майна №1056 від 22.09.1999р., як окреме індивідуально визначене майно (групу інвентарних обєктів) державного підприємства Кременчуцька ТЕЦ.

І навпаки, спростуванням твердженню третьої особи ПАТ «Полтаваобленерго» (балансоутримувач зазначеного майна будівлі човнової станції та який і є відповідальним за збереження орендованого державного майна), що будівля човнової станції знаходиться в межах землекористування ГО, є:

- письмове звернення Кременчуцької ТЕЦ ВАТ Полтаваобленерго від 07.05.2002р. №22-1179 з проханням вилучити частину земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га на користь ГО Водний клуб Енергія;

- Проект №368-В відведення земельної ділянки загальною площею 2561 кв. м громадській організації Водний клуб Енергія для експлуатації і обслуговування човнової станції 1-го За насипу в м. Кременчуці, виготовлений в 2002 році виробничим підприємством Землевпорядник за договором №351 від 16.07.2001р., матеріали за яким не містять ідентифікацію обєктів нерухомості, в т.ч. і будівлі човнової станції;

- укладення в 2004 році Договору оренди землі між сторонами за реєстраційним номером 1, п. 3 якого засвідчує, що на земельній ділянці несільськогосподарського призначення загальною площею 0,2561 га (кадастровий номер :08:006:0002 - човнова станція, кадастровий номер :08:006:0003 підїзна дорога) знаходиться обєкт нерухомого майна незакінчена будівництвом двоповерхова споруда БМЗ;

- укладення в 2005 році Договору №328 оренди землі між Кременчуцькою міською радою та ВАТ «Полтаваобленерго» в особі філії Кременчуцька ТЕЦ, що був зареєстрований в Кременчуцькому районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.10.2005р. за №27 ( т. 2, а .с. 15-20), за п. п. 1-3 якого закріплено, що на земельній ділянці несільськогосподарського призначення (кадастровий номер :08:006:0026) загальною площею 0,4184 га , що надана для експлуатації та обслуговування човнової станції «Енергетик» в районі 1-Занасипу в м. Кременчуці (1.21. землі іншого призначення) знаходиться обєкт нерухомого майна будівля човнової станції.

Враховуючи приведене вище, та те що:

- обовязок ведення, контролю облікових даних щодо землекористування ( на час прийняття оспорюваного рішення) на відповідній території є юрисдикцією земельних служб, інформація від яких повинна досліджуватися органом владних повноважень чи органом місцевого самоврядування при наданні в оренду земельної ділянки чи поновленні договірних відносин;

- правоустановча документація суміжних землекористувачів, як-то: ГО «Водний клуб «Енергія» (позивач) та ПАТ «Полтаваобленерго» (третя особа-2) не була обєктом дослідження Кременчуцької міської ради (відповідач) при прийнятті оспорюваного, що є порушенням ст. ст. 122, 123 Земельного кодексу України та ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»;

- за концептуальним змістом рішення Європейського Суду з Прав Людини від 20.10.2011 (остаточне 20.01.2012р.) у справі «Рисовський проти України» ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Тому будь-яка помилковість дій відповідача не може «лягати тягарем на плечі» позивача добросовісного землекористувача, яким є ГО «Водний клуб «Енергія»;

- доводи, приведені в оспорюваному рішенні ради з посилання на статтю 79 ЗК України та статтю 51 Водного кодексу України, за якими виключається можливість поновлення договору оренди земельної ділянки з частиною акваторії водосховища комплексного призначення, документального підтвердження (щодо використання позивачем саме такої земельної ділянки) не знайшли;

- стаття 89 Водного кодексу України приписує, що об'єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Однак жодна із сторін чи треті особи не приводять будь-яких аргументів з приводу розташування обєктів нерухомості в прибережній смузі,

тому права останнього підлягають судовому захисту в спосіб відповідно до приписів ч. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 21 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України.

За так, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання недійсним рішення XLV сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області УІ скликання від 25 березня 2014 року, яким позивачу відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення договору оренди землі від 30 липня 2004 року, який зареєстровано у Полтавській регіональній філії ДП Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 21.10.2004р. за №91, осткільки останнє не відповідає приписам зазначених вище норм, а отже вимоги за даним позовом підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення XLV сесії Кременчуцької міської ради Полтавської області УІ скликання від 25 березня 2014 року, яким громадській організації «Водний клуб «Енергія» відмовлено у поновленні договору оренди землі від 30 липня 2004 року, який зареєстровано у Полтавській регіональній філії ДП Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 21.10.2004р. за №91

СУДДЯ Г.І.БУНЯКІНА

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.11.2016р.