ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2016 року Справа № 904/3412/16
Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіна О.В., Дмитренко Г.К.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:
від позивача: Левченкова О.А., довіреність №2200 від 28.12.2015 р.;

від відповідача: представник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного військового комісаріату на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2016р. у справі № 904/3412/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договорами про надання телекомунікаційних послуг споживачам № 92052 від 05.04.2013 та № 92052/1 від 02.06.2014 у загальному розмірі 209 702, 95 коп.

ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2016р. у справі № 904/3412/16 (суддя Фещенко Ю.В.) позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" 105 070 грн. 45 коп. - основного боргу, 93 686 грн. 96 коп. - інфляційних втрат, 10 945 грн. 54 коп. - 3% річних, 3 145 грн. 54 коп. витрат по сплаті судового збору.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Дніпропетровський обласний військовий комісаріат звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду від 15.06.2016р. та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В окремому клопотанні апелянт просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття рішення у справі.

Апелянт вважає, що судом не взято до уваги, що Договорами № 92052 від 05.04.2013р. та № 92052/1 від 02.06.2014р. визначені чіткі суми основних зобов`язань щодо сплати вартості за надані послуги, зокрема, з розрахунку, наданого позивачем до суду вбачається, що сума за надані послуги у 2013 році складає 79 877, 74 грн., тоді як згідно п. 3.1 Договору № 92052 від 05.04.2013р. ціна визначена значно менша 18 592, 33 грн.; також з розрахунку, наданого позивачем, за надані послуги у 2014 році 92 491, 92 грн., тоді як згідно п. 3.1 Договору № 92052/1 від 02.06.2014р. ціна складає 87 200, 00 грн.

Додаткових угод щодо збільшення вартості послуг у 2013 та 2014 роках між апелянтом та позивачем не підписувалось, такі докази суду не надавались. Водночас, п. 3.3 Договору встановлено, що зміна ціни Договору оформляється шляхом підписання відповідної Додаткової угоди до Договору.

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що обсяги закупівлі послуг можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Таким чином, господарський суд не перевірив правові відносини фінансового характеру, які повинні бути підтверджені додатковими угодами в порядку п. 3.3 Договорів в частині збільшення вартості послуг.

Апелянт є бюджетною установою, тому фінансові зобов`язання за Договорами в були взяті в межах сум, зазначених саме в Договорах. Таким чином, апелянт наголошує на відсутність своєї вини у невиконанні зобов`язання.

Скаржник звертає увагу апеляційного суду на те, що у зв`язку з неповідомленням відповідача належним чином про час та місце розгляду справи у господарському суді Дніпропетровської області, останній був позбавлений можливості заявити клопотання про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності відповідно до ст.ст. 256-257 Цивільного кодексу України.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає її необгрунтованою та безпідставною, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін. (а.с.163-164)

Позивач зазначає, що Бюджетний кодекс України не регулює договірні відносини, навіть якщо одна із сторін фінансується за рахунок Державного чи місцевого бюджетів. Таким чином, відносини між позивачем та відповідачем не є бюджетними в силу статті 1 Бюджетного кодексу України, а позивач не є учасником бюджетних відносин згідно ч. 3 ст. 19 вказаного кодексу. Та обставина, що відповідач не вважає за доцільне узгодити з розпорядником бюджетних коштів свої зобов`язання минулих років, не може вважатися належною передумовою порушення договірних зобов`язань.

Позивач вважає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошове зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, посилаючись на ст. 617, ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України та ст. 218 Господарського кодексу України.

Згідно п. 4.5 Договору сторони узгодили, що у разі перевищення ціни Договору, відповідач сплачує за фактично отримані послуги згідно з діючими тарифами позивача. В той же час, дії відповідача свідчать про визнання ним боргу, а саме підписання повноважним представником відповідача та скріплення його печаткою Акту звіряння розрахунків станом на 01.01.2016р. за період з січня 2013р. по грудень 2014р. на загальну суму основного боргу 105 070, 45 грн. (21 742, 50 грн. + 80 327, 95 грн.).

На думку позивача, твердження апелянта про сплив позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості з оплати послуг, наданих у 2013 та 2014 роках є хибним, оскільки в силу ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, що підтверджується Актом звіряння розрахунків станом на 01.01.2016р. Позивач вважає позовні вимоги повністю доведеними та обгрунтованими матеріалами справи.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.2016 року відновлено строк подання апеляційної скарги, відстрочено сплату судового збору до прийняття постанови у справі, апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено в судове засідання на 20.09.2016р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді: Чус О.В., Іванов О.Г.

У судовому засіданні 20.09.2016р. оголошено перерву до 10.10.2016р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.10.2016р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд апеляційної скарги до 18.10.2016р. та зобов`язано скаржника надати суду у строк до 17.10.2016р. докази сплати судового збору у розмірі 3 460, 11 грн.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського апеляційного господарського суду №1460/16 від 17.10.2016р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Іванова О.Г.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.10.2016р. визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Чус О.В.

18.10.2016р. на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшов лист від Дніпропетровського обласного військового комісаріату про звернення останнього до Міністерства оборони України профінансувати коштами сплату судового збору у даній справі в розмірі 3 460, 11 грн.

У судовому засіданні 18.10.2016р. оголошено перерву до 01.11.2016р.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського апеляційного господарського суду №1504/16 від 31.10.2016р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.10.2016р. визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Дмитренко Г.К.

01.11.2016р. від Дніпропетровського обласного військового комісаріату факсом надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку зі знаходженням його представника Кривошея А.О. на амбулаторному лікуванні. Також в клопотанні зазначено, що станом на 9 год. 00 хв. 01.11.2016р. грошові кошти для сплати судового збору надійшли на рахунок скаржника та будуть сплачені до 02.11.2016р., підтверджуючі документи будуть надані в наступне судове засідання.

Розглянувши подане клопотання, колегія суддів враховує п. 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», яким роз`яснено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п`ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Беручи до уваги обставини даної справи: неодноразові оголошення перерви у судових засіданнях; приймання участі у судових засіданнях різних представників апелянта; відкладення розгляду справи за клопотанням саме скаржника; ненадання останнім доказів знаходження на лікарняному його представника - Кривошея А.О.; ненадання доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, колегія суддів відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки Дніпропетровський обласний військовий комісаріат не був позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні 01.11.2016р. іншого представника та не був позбавлений можливості здійснити оплату судового збору 01.11.2016р. (як вбачається зі змісту поданого клопотання).

Враховуючи те, що наявні в справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 01.11.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:
05.04.2013 між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (далі - виконавець, оператор, позивач) та Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом (далі - абонент, замовник, відповідач) укладено договір про надання телекомунікаційних послуг споживачам, які здійснюють їх закупівлю за державні кошти № 92052 (а.с.9-12), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується у 2013 році надавати замовнику послуги щодо передавання даних і повідомлень, а також супутні (додаткові) послуги згідно з переліком та в обсягах, замовлених замовником, які зазначені в додатках до договору, а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов, визначених договором та додатками до нього (пункт 1.1. договору-1)

02.06.2014 між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (далі - виконавець, оператор, позивач) та Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом (далі - абонент, замовник, відповідач) укладено договір про надання телекомунікаційних послуг споживачам, які здійснюють їх закупівлю за державні кошти № 92052/1 (а.с.13-16), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується у 2014 році надавати замовнику послуги щодо передавання даних і повідомлень, а також супутні (додаткові) послуги згідно з переліком та в обсягах, замовлених замовником, які зазначені в додатках до договору, а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов, визначених договором та додатками до нього (пункт 1.1. договору-2)

Найменування послуг, визначені сторонами у додатках до договору (пункт 1.2. договору № 92052/1).

У пункті 10.2. договору № 92052/1 сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2014, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

У пункті 3.1. договору № 92052 сторони визначили, що ціна договору становить - 18 592 грн. 93 коп., у тому числі ПДВ 3 098 грн. 82 коп.

Згідно з пунктом 3.1. договору № 92052/1 ціна договору становить - 87 200 грн. 00коп., у тому числі ПДВ 14 533 грн. 33 коп.

На виконання умов договорів № 92052 та № 92052/1 позивачем в період з січня 2013 року по грудень 2014 року було надано відповідачу послуги на загальну суму 280 247 грн. 41 коп., що підтверджується рахункам-актами за телекомунікаційні послуги за період січня 2013 року по грудень 2014 року (а.с.17-42).

Заперечення відповідача щодо якості та обсягів наданих послуг в матеріалах справи відсутні.

В порушення пунктів 6.1.1 договорів № 92052 та № 92052/1 відповідно до яких, замовник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані виконавцем послуги в порядку та на умовах, передбачених договорами надані йому позивачем в період з січня 2013 року по грудень 2014 року послуги, відповідач оплатив їх частково в сумі 175 176 грн. 96 коп. Оплата здійснювалась в період з липня 2013 року по грудень 2015 року.

Актом звірки розрахунків, який підписано та скріплено печатками позивача та відповідача, сторонами зафіксований факт наявності заборгованості за 2013 рік в сумі 24 742 грн. 50 коп. (а.с.37).

Актом звірки розрахунків, який підписаний та скріплений печатками позивача та відповідача сторонами зафіксований факт наявності заборгованості за 2014 рік в сумі 80 327 грн. 95 коп (а.с. 38).

У відповіді на претензію позивача відповідач надав лист від 14.12.2015 № 6/9460, в якому на причину наявності заборгованості послався на відсутність кошторисних призначень (а.с.39).

Відповідно до довідки відповідача Вих. № 12С000-645 заборгованість ІНФОРМАЦІЯ_1 перед ПАТ «Укртелеком» за договором № 92-52 від 05.04.2013р. становить 105 070,45 грн. (а.с. 71).

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані позивачем послуги у відповідності до умов договору № 92052 від 05.04.2013р. та 92052/1 від 02.06.2014р. на загальну суму 105 070,45 грн. та нараховані на суму основного боргу інфляційних витрат та 3 % річних.

Відповідно до п.4.5 Договорів сторони узгодили що у разі перевищення ціни договору Відповідач оплачує за фактично отримані послуги згідно з тарифами Позивача.

Відповідач своїми діями щодо підписання Актів звіряння розрахунків за спірний період з січня 2013 г по грудень 2014 року на загальну суму основного боргу 105 070,45 грн. (21742,50 грн.+80 327,95грн.), які містять печатку та підписи посадових осіб Відповідача визнав нараховану йому суму основного боргу.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи визначені сторонами порядок та строки оплати наданих послуг, приймаючи до уваги прийняття відповідачем наданих послуг за відповідними рахунками-актами в рамках спірних правочинів, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що строк оплати наданих послуг є таким, що настав, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 105 070 грн. 45 коп., як обґрунтованою та підтвердженою належними доказами.

При цьому доводи Відповідача щодо спливу строків позовної давності відхиляються з огляду на наступне:

Відповідно до частини 3 статті 207 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду доказів звернення до місцевого господарського суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності.

Доводи Відповідача щодо порушення місцевим господарським судом норм статті 104 Господарського процесуального кодексу України в частині проведення судового засідання за відсутності сторони, яку не було належним чином поінформовано про час і місце судового розгляду справи, з урахуванням наявних у справі доказів щодо належного сповіщення відповідача про час і місце проведення судового розгляду (а.с. 64, 67-68, 78), відхиляються колегією суддів як необґрунтовані і такі що не відповідають фактичним обставинам справи.

Моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора, (п. 30.1. ст. З0 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Стаття 261 Цивільного кодексу України передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Частинами 1, 3 статті 264 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної явності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Таким чином заява позивача, викладена їм в апеляційній скарзі щодо застосування строків позовної давності при розгляді апеляційної скарги не підлягає задоволенню.

Доводи Відповідача, щодо неврахування місцевим господарським судом тієї обставини, що він є бюджетною установою і фінансується виключно за рахунок кошторису Міноборони відхиляються з огляду на наступне:

Відповідно до п. 7 Положення про Дніпропетровський обласний військовий комісаріат Відповідач с юридичною особою, має самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства, печатку із зображенням Державного Гербу України і своїм найменуванням.

Таким чином, відповідно до завдань (розділ II), визначених тим же Положенням, Відповідач мав всі повноваження щодо укладення спірного господарського договору.

Згідно предмету договору, останній за своєю правовою природою є Договором про надання телекомунікаційних послуг, є оплатним договором згідно розділів 3, 4 Договору.

Відповідно до ст.1, ст. 2 ГК України, ст.1, ст.2 ЦК України спірні господарські майнові відносини регулюються саме Господарським та Цивільним кодексами України.

Таким чином, згідно зі ст. 1 Бюджетного кодексу України відносини, що склалися між Позивачем та Відповідачем не є бюджетними, а Позивач згідно з ч.3 ст. 19 Бюджетного кодексу є учасником бюджетних відносин.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого господарського суду не спростовують і не можуть бути підставою для скасування його рішення.

Перевіривши рішення місцевого господарського суду в повному обсязі у відповідності до вимог частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів не знайшла інших підстав для його зміни або скасування.

Таким чином, оскільки, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно з`ясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції у відповідності до п.1 ч. 1 ст.103 ГПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін. При цьому судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 460, 11 грн. підлягає стягненню з Апелянта.

Керуючись ст. ст. 44-49, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2016р. у справі № 904/3412/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2016р. у справі № 904/3412/16 залишити без змін.

Стягнути з Дніпропетровського обласного військового комісаріату в дохід Державного бюджету України судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 3 460, 11 грн. (три тисячі чотириста шістдесят гривень одинадцять копійок).

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати наказ.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 07.11.2016р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя Г.К.Дмитренко