донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

02.11.2016 справа №908/2069/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді За участю представників сторін: від позивача: від відповідача (скаржника):ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3В ОСОБА_4 за довіреністю №19 від 26.05.2016 року; не зявились;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ", м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від14 вересня 2016 р. (повний текст складено та підписано 15.09.2016р.)
у справі№ 908/2069/16 (суддя Зінченко Н.Г.)
за позовомХарківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ", м. Запоріжжя
простягнення 68000,00 грн. штрафу та 68000,00 грн. пені.
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року до господарського суду Запорізької області звернулось Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків (далі за текстом Відділення АМК), з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ", м. Запоріжжя (далі за текстом ТОВ "ЕЛІЗ"), про стягнення 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені.

Обґрунтовуючи позов Відділення АМК посилалось на рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №104-р/к від 28.07.2015 року у справі №2/01-73-15, відповідно до якого на ТОВ "ЕЛІЗ" накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн. Крім того, позивачем було направлено копію витягу з рішення відповідачу, який ним було отримано та не виконано, у звязку з чим нарахована пеня у розмірі 247 860,00 грн., розмір, до стягнення якої, у відповідності до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", не може перевищувати розмір штрафу, накладеного відповідним рішенням та становить 68 000,00 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.09.2016 року у справі №908/2069/16:

- позов Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ", м. Запоріжжя задоволено повністю;

- вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" штраф у розмірі 68 000,00 грн. та пеню у розмірі 68 000,00 грн.;

- вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" на користь Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 2040,00 грн. судового збору. Після набрання рішенням законної сили вирішено видати наказ.

Рішення господарського суду першої інстанції вмотивоване тими обставинами, що позивачем доведено факт несплати відповідачем накладеного відповідно рішення Відділення АМК штрафу та пені нарахованої за невиконання вказаного рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" не погодилось із рішенням господарського суду першої інстанції та звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (б/н від 26.09.2016р.) в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2016 року у справі №908/2069/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому має бути скасоване.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ "ЕЛІЗ" зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення виходив з того, що здійснюючи накладання штрафу на відповідача, позивач діяв згідно із законом та не вийшов за межі його компетенції.

Однак, на переконання ТОВ "ЕЛІЗ", рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №104-р/к від 28.07.2015 року у справі №2/01-73-15 не відповідає закону, а отже не може бути належною правовою підставою для стягнення з відповідача штрафу у сумі 68 000,00 грн. за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

До того ж, як зазначає ТОВ "ЕЛІЗ", безпідставним є також стягнення пені у сумі 68 000,00 грн., оскільки такі вимоги є похідними від вимог про стягнення штрафу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.10.2016 року сформовано колегію для розгляду апеляційної скарги у справі №908/2069/16 у складі: суддів Мартюхіної Н.О., - головуючого (судді-доповідача), ОСОБА_3, ОСОБА_2

Ухвалою від 05.10.2016 року у справі №908/2069/16 порушено апеляційне провадження Донецьким апеляційним господарським судом та призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні на 02.11.2016 року о 12 год. 10 хв.

У відзиві, який надійшов через канцелярію суду 25.10.2016 року, Відділення АМК просить суд апеляційну скаргу ТОВ "ЕЛІЗ" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2016 року у справі №908/2069/16 просить залишити без змін.

02.11.2016 року в судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній представник позивача, який заперечував проти доводів викладених в апеляційній скарзі ТОВ "ЕЛІЗ", вказав на невідповідність їх суті предмету даного спору, просив суд апеляційну скаргу ТОВ "ЕЛІЗ" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2016 року у справі №908/2069/16 просить залишити без змін.

Представники відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не зявлялись. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України про час і місце проведення судового засідання сторін по справі було повідомлено належним чином. Явка сторін у судове засідання апеляційної інстанції не була визнана обовязковою.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами частини 2 цієї статті передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2015 року адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №104-р/к по справі № 2/01-73-15, яким визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" порушенням, передбаченим п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, та накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Частиною 1 ст. 56 3акону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Листом від 21.08.2015 року № 02-26/2-3863 на адресу відповідача було надіслано копію витягу з рішення адміністративної колегії територіального відділення від 28.07.2015 №104-р/к.

У даному листі відповідачу було розяснено, що у разі несплати штрафу у відповідності до ч. 3 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції у двомісячний термін з дня одержання рішення на підставі ч. 5 ст. 56 буде нараховуватися пеня за кожний день прострочення сплати штрафу у розмірі 1,5% від суми штрафу. Поряд з тим, у вказаному листі було також зазначено, що згідно з ч. 8 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати до Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу.

Матеріалами справи підтверджується отримання уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" - 03.09.2015 року вищевказаного рішення.

Оскільки рішення Антимонопольного комітету України Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ", у встановлений законом строк, не було виконано, позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом стягнення штрафу та пені у загальній сумі 136 000,00 грн.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду першої інстанції про наявність підстав стягнення штрафу у сумі 68 000,00 грн. та пені у сумі 68 000,00 грн. з огляду на наступне.

Пунктом 1 ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" від 26.11.1993 року № 3659-ХП передбачено, що одним з основних завдань Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах різності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктами 1, 4, 15 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; звертатися до суду з позовами, заявами і скаргами у зв'язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції, а також із запитами щодо надання інформації про судові справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 7 ст. 56 вищевказаного Закону у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням органи Антимонопольного комітету України стягують штраф у судовому порядку.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №104-р/к від 28.07.2015 року у справі №2/01-73-15 на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» був накладений штраф за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону у вигляді порушення антиконкурентних узгоджених дій.

Статтею 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

За приписами ч. 5 ст. 56 Закону "Про захист економічної конкуренції" те, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

- справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

- відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Як вже зазначалось, копія витягу з рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.07.2015 року №104-р/к у справі №2/01-73-15 разом з супровідним листом надіслана на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" листом від 21.08.2015 року за №02-26/2-3863, який був отриманий відповідачем 03.09.2015 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №733.

В частині 2 ст. 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначено, що перебіг строку, який обчислюється роками, місяцями або днями, починається з наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Строк, який обчислюється місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. У разі, коли останній день припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Тобто, кінцевим днем оплати штрафу є 04.11.2015 року.

Матеріали справи не містять, та відповідачем не надано, доказів надходження до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" доказів сплати штрафу на 05.07.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа (у розумінні конкурентного законодавства) мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно зазначено господарським судом першої інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ" зверталось до господарського суду Запорізької області із позовом про визнання рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №104-р/к від 28.07.2015 року недійсним.

Втім, ухвалою господарського суду від 02.11.2015 року у справі №908/5537/15, яка залишена без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 09.12.2015 року, позовну заяву та додані до неї документи були повернуті заявнику без розгляду,

Разом з тим, колегією суддів з електронної бази даних "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок Згода" (інша сторона на яку накладено штраф тим же рішенням) зверталось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про визнання рішення №104-р/к недійсним. Ухвалою від 04.11.2015 року у справі № 908/5590/15 позовну заяву та додані до неї документи було повернуто заявнику без розгляду.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок Згода" на зазначену ухвалу господарського суду Запорізької області повернута без розгляду заявникові ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.12.2015 року.

До Вищого господарського суду України постанову Донецького апеляційного господарського суду від 09.12.2015 року у справі №908/5537/15 та ухвалу від 04.11.2015 року у справі №908/5590/15 оскаржено сторонами не було.

Вказані обставини свідчать про те, що рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №104-р/к від 28.07.2015 року по суті сторонами на яких ним було накладено штраф не оскаржувалось. Тобто, фактично зупинення нарахування пені не відбувалось.

Таким чином, пеня має бути нарахована в період з 05.11.2015 року (наступного дня після кінцевої дати оплати штрафу) по 05.07.2016 року (всього 243 дні), із розрахунку: 1,5% від 68 000,00 грн. 1020,00 грн. (розмір пені за один день); 243 дні по 1020,00 грн. 247 860,00 грн. - (пеня за 243 дні з 05.11.2015р. по 05.07.2016р.).

Оскільки, нарахована пеня у розмірі 247 860,00 грн. є більшою, ніж сума штрафу 68 000 грн., позивач правомірно заявив до стягнення з відповідача пеню у розмірі 68 000,00 грн.

Відповідачем доказів сплати суми штрафу та пені не надано, так, як і не надано доказів оскарження рішення. Судом не визнано недійсним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.07.2015 року №104-р/к у справі №2/01-73-15.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачем у встановленому законодавством порядку не спростований факт порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не надані докази сплати штрафу.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 68 000,00 грн. та 68 000,00 грн. пені нормативно обґрунтовані, документально підтверджені і правомірно задоволені господарським судом Запорізької області.

Доводи апелянта щодо незаконності рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.07.2015 року №104-р/к у справі №2/01-73-15 не можуть бути прийняті до уваги оскільки вони стосуються іншого предмета спору, а саме законності рішення №104-р/к. Предметом розгляду даної справи є стягнення штрафу, покладеного відповідно до цього рішення, та пені, яка нарахована в наслідок довгострокового невиконання останнього.

З огляду на наведене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення господарського суду Запорізької області області від 14.09.2016 року справі № 908/2069/16 суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Результати апеляційного провадження у справі № 908/2069/16 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІЗ", м. Запоріжжя, на рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2016 року у справі №908/2069/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 14.09.2016 року у справі №908/2069/16 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.О. Мартюхіна

Судді: С.А. Малашкевич

ОСОБА_3