ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" листопада 2016 р.Справа № 922/3019/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", м. Харків 3-я особа 1) Приватне акціонерне товариство "Термолайф", м. Харків 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд", м. Дніпропетровськ
до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" в особі відділення "Харківське відділення № 5 "АТ "Сбербанк Росії", м. Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіренсть б/н від 29.08.2016 р.);

ОСОБА_2 (б/н від 26.10.2015 р.);

відповідача ОСОБА_3 (довіреність б/н від 27.04.2016 р.)

третя особа - 1 - не з'явився

третя особа - 2 - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" в особі відділення "Харківське відділення № 5 "АТ "Сбербанк Росії", м. Харків, в якій просить суд :

- визнати недійсним Договір застави № 2 від 12.09.2012, укладений між Приватним акціонерним товариством Харківський коксовий завод (ідентифікаційний код 24481702) та Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 банк Сбербанку Росії (нове найменування Публічне акціонерне товариство Сбербанк) (ідентифікаційний код 25959784), в частині забезпечення виконання недійсних зобовязань за:

- договором про відкриття кредитної лінії № 30-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р., укладеним між Приватним акціонерним товариством Термолайф та Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 банк Сбербанку Росії;

- договором про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р., укладеним між Приватним акціонерним товариством Харківський коксовий завод та Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 банк Сбербанку Росії (нове найменування - Публічне акціонерне товариство Сбербанк;

- договором про відкриття кредитної лінії № 28-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю Коксотрейд та Публічним акціонерним товариством ОСОБА_4 банк Сбербанку Росії.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.09.2016 р. зазначений позов прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.09.2016 р.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 27.09.2016 р. та від 18.10.2016 р. розгляд справи відкладався.

Судом відповідним ухвалами до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Приватне акціонерне товариство "Термолайф", м. Харків (третя особа - 1) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Коксотрейд", м. Дніпропетровськ (третя особа - 2)

В процесі розгляду справи позивачем через канцелярію суду надані письмові пояснення (вх.№ 31581 від 26.09.2016 р) на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по даній справі, які судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

Відповідач через канцелярію суду надав заяву про передачу справи за підсудністю (вх.№ 31775 від 27.09.2016 р.), в якій останній просить суд передати дану справу за підсудністю до господарського суду м. Києва за місцезнаходженням відповідача ПАТ «Сбербанк», з посиланням на те, що Харківське відділення № 5 ПАТ "Сбербанк" не є юридичною особою та не уповноважено на представництво інтересів ПАТ «Сбербанк» в судах.

Позивач подав до суду письмові заперечення щодо клопотання про зміну територіальної підсудності з додатковими документами (вх. № 34284 від 18.10.2016 р.), в яких просить суд відмовити в заоволенні клопотання відповідача про зміну територіальної підсудності, посилаючись на ведення, обслуговування, облік розрахунків та контроль стану виконання і забезпечення зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р. та за іпотечним договором від 13.09.2012 р. за реєстровим номером 5139 в місті Харкові безпосередньо Харківським відділенням № 5 АТ "Сбербанк Росії".

Також позивач надав суду додаткові заперечення на клопотання відповідача про зміну територіальної підсудності (вх. № 35878 від 01.11.2016 р.)

Розглянувши клопотання відповідача про передачу справи за територіальною підсудністю, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ГПК України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

В пункті 1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» надано розяснення, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 15 ГПК, територіальна підсудність господарським судам справ у спорах про визнання договорів недійсними визначається за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо. Якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність справи визначається залежно від місцезнаходження цього підрозділу (частина четверта статті 15 ГПК).

Договором застави № 2 від 12.09.2012 р. укладеним між ОСОБА_5 «Харківський Коксовий Завод» та ПАТ «ОСОБА_4 банк Сбербанку Росії», що оспорюється в межах даної справи, визначено обовязок Позивача, як заставодавця, передати предмет застави у власність Відповідачу у випадку звернення стягнення на предмет застави шляхом прийняття його у власність Відповідача або у власність будь-якої третьої особи у випадку продажу їй предмету застави за Договором застави Відповідачем від свого імені (пункт 6.5. Договору застави); застрахувати предмет застави за Договором застави на користь Відповідача (підпункт 4.4.11 пункту 4.4 Договору застави); у випадку втрати предмету застави за Договором застави передати в заставу інше майно або повністю сплатити всі неоплачені зобовязання за Кредитним договором (підпункт 4.4.7 пункту 4.4. Договору застави); відшкодувати Відповідачу витрати, повязані з внесенням до Державного реєстру запису про обтяження предмету застави (підпункт 4.4.6. пункту 4.4. Договору застави) та інші.

Крім цього статтею 587 ЦК України встановлено, що особа, яка володіє предметом застави, зобов'язана, якщо інше не встановлено договором: 1) вживати заходів, необхідних для збереження предмета застави; 2) утримувати предмет застави належним чином; 3) негайно повідомляти другу сторону договору застави про виникнення загрози знищення або пошкодження предмета застави. Заставодавець, який володіє предметом застави, у разі втрати, псування, пошкодження або знищення заставленого майна з його вини зобов'язаний замінити або відновити це майно, якщо інше не встановлено договором (частина 2). Заставодержатель, який володіє предметом застави, у разі втрати, псування, пошкодження або знищення заставленого майна з його вини зобов'язаний відшкодувати заставодавцю завдані збитки.

Таким чином, саме позивач у даній справі - ПАТ «Харківський Коксовий Завод» є зобовязаною стороною за спірним договором застави № 2 від 12.09.2012 р.

Відповідно до Відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача, місцем реєстрації останнього є адреса: 61010, м. Харків, набережна Червоношкільна, буд. 24.

Предмет застави за оспорюваним Договором застави також знаходиться наданий час у власності (володінні, користуванні та розпорядженні) Заставодавця -ПАТ «Харківський Коксовий Завод».

Отже, спір у даній справі підсудний Господарському суду Харківської області на підставі ч. 1 ст. 15 ГПК України - за місцезнаходженням сторони, зобовязаної за Договором застави, про недійсність якого заявлено позов.

Крім того, в пункті 20.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам», зокрема зазначено, що територіальна підсудність справи за участю відособленого підрозділу юридичної особи визначається відповідно до вимог статті 15 ГПК за місцем знаходження відособленого підрозділу, якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи.

Господарським судам слід також враховувати, що, оскільки відособлений підрозділ юридичної особи діє у межах наданих йому повноважень, то подання позову за місцем знаходження цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір випливає саме з його діяльності.

Як свідчать матеріали справи, договір про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р., № 27-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р. виконання яких забезпечено спірним договором застави № 2 від 12.09.2012 р., обслуговується Харківським відділенням №5 АТ «Сбербанк Росії». Вказане відділення є відокремленим підрозділом ПАТ «ОСОБА_4 банк Сбербанку Росії», яке має статус відділення відповідно до п. 1.1. глави 1 розділу IV Положення «Про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів», затвердженого Постановою правління Національного банку України від 08.09.2011р. № 306, та здійснює банківську діяльність і знаходиться за адресою м. Харків, пр-т Гагаріна, буд. 167.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України у разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами Національного банку України. Банк зобов'язаний повідомити Національний банк України про відкриття відокремленого підрозділу. Національний банк України включає відомості про відокремлені підрозділи банку до Державного реєстру банків на підставі письмового повідомлення банку. Відокремлений підрозділ банку має право розпочати свою діяльність через 10 днів після повідомлення банком Національного банку України про відкриття такого відокремленого підрозділу.

Окрім того, пунктом 1.1. глави 1 розділу IV Положення «Про порядок реєстрації та ліцензування банків, відкриття відокремлених підрозділів», затвердженого Постановою правління Національного банку України від 08.09.2011р. № 306 чітко визначене розмежування видів відокремлених підрозділів банків (філії/відділення та представництва) та критерії такого розмежування. Вказаною нормою встановлено, що банки згідно з вимогами Закону, цього Положення, статутів та внутрішньобанківських положень можуть створювати відокремлені підрозділи, які здійснюватимуть банківську діяльність від імені банку, - філії, відділення тощо (далі - філії/відділення) та відокремлені підрозділи, які не здійснюватимуть банківської діяльності (далі - представництва). Філії/відділення, представництва діють від імені банку на підставі затвердженого уповноваженим органом банку положення і мають керівника, який діє на підставі виданої банком довіреності.

Таким чином, будь-які доводи ПАТ «Сбербанк» з приводу того, що Харківське відділення № 5 АТ «Сбербанк Росії», нібито, не здійснює банківську діяльність та не діє від імені ПАТ «Сбербанк» не відповідають дійсності. Статус «відділення» відповідно до чинного законодавства передбачає як здійснення відділенням банківської діяльності, так і виконання представницьких функцій у відношеннях, що складаються між банком та юридичними і фізичними особами.

Згідно з Довідником банківських установ, розміщеним на офіційній Інтернет-сторінці Національного банку України в мережі Internet у Державному реєстрі банків містяться, окрім інших, відомості про відокремлений підрозділ ПАТ «Сбербанк» у м. Харків, що має статус «відділення», та відповідно здійснює банківську діяльність - Харківське відділення № 5 АТ «Сбербанк Росії» (дата реєстрації 22.10.2010; дата внесення в довідник 27.10.2010; внутрішньобанківський код ; адреса: м. Харків проспект Гагаріна, 167). Згідно з вказаними відомостями, Харківське відділення № 5 АТ «Сбербанк Росії» включене в Систему електронних платежів (СЕП) та має відповідні реквізити (найменування, внутрішньобанківський код). Воно має статус «відділення», а не «представництва», а отже здійснює банківську діяльність та діє від імені ПАТ «Сбербанк».

Доводи ПАТ «Сбербанк» стосовно того, що, Харківське відділення № 5 АТ «Сбербанк Росії» не здійснює діяльність з обслуговування оспорюваного Договору застави № 2 від 12.09.2012 р. із ОСОБА_5 «Харківський Коксовий Завод» та основних зобовязань за ним, спростовуються листами, повідомленнями та вимогами, складеними та направленими саме від імені Харківського відділення №5 АТ «Сбербанк Росії», зокрема, листом №179/5/57-5 від 02.11.2015р., № 182/5/57-5 від 10.11.2015р., № 318/5/57 від 21.10.2015 р. (т. 2 а.с. 90-97).

Таким чином обслуговування, облік розрахунків та контроль стану виконання і забезпечення зобовязань за Договорами про відкриття кредитних ліній від 04.09.2012 № 26-В/12/66/ЮО, № 27-В/12/66/ЮО, а відтак і за оспорюваним Договором застави № 2 від 12.09.2012 р., яким забезпечено виконання зобовязань за заначеними кредитними договорами, ведеться у місті Харкові безпосередньо Харківським відділенням № 5 АТ Сбербанк Росії, а тому позов по даній справі предявлено з дотриманням правил територіальної підсудності, визначеною ст. 15 ГПК України.

Крім того, матеріали справи містять Положення про Харківське відділення № 5 Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 банк Сбербанк Росії».

Пунктом 2.1. зазначеного положення визначено, що відділення, хоч і не є юридичною особою і діє в якості відокремленого підрозділу, проте операції, передбачені цим Положенням, відділення здійснює через кореспондентський рахунок банку.

Пунктом 2.5. вказаного Положення визначено, що для здійснення своїх завдань відділення (в особі відповідних працівників) має право, в тому числі:

- укладати від імені банку у порядку, передбаченому статутом банку, договори (угоди, контракти) з питань банківської діяльності та інші господарські договори, що передбачені чинним законодавством України;

- представляти інтереси Банку у взаємовідносинах з місцевими органами державної влади і управління, правоохоронними органами, підприємствами, установами, організаціями і фізичними особами;

- здійснювати інші функції, необхідні для виконання своїх завдань, відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України, статуту банку, рішень загальних зборів акціонерів, спостережної ради та правління банку.

Розділом 5 зазначеного Положення визначено права та обовязки керівника відділення.

Зокрема, керівник в межах своїх повноважень:

- підписує документи фінансового, розрахункового характеру, укладає угоди (договори, контракти) в межах встановлених банком лімітів та згідно повноважень, встановлених довіреністю (п. 5.4.9. Положення);

- в межах наданих повноважень, на підставі довіреності, представляє інтереси банку в місцевих органах державної влади і управління, правоохоронних органах, інших підприємствах, установах і організаціях, в судах (п. 5.4.11. Положення).

Також п. 6.3. Положення передбачено, що відділення веде постійний і своєчасний облік операцій та забезпечує контроль за їх виконанням, складає і забезпечує передачу банку засобами електронного звязку інформації з проведення операцій для відображення в щоденному балансі банку.

Крім того, згідно з довіреністю від 04.07.2016 р., виданої на керівника Харківського відділення № 5 АТ «Сбербанк Росії» ОСОБА_6, остання має повноваження на представництво інтересів ПАТ «Сбербанк» в господарських судах з правом користуватися від імені Банку всіма правами Банку, як позивача, відповідача, третьої особи.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов по даній справі подано позивачем з додержанням правил територіальної підсудності, в звязку чим, в задоволенні клопотання відповідача про передачу справі за підсудністю до господарського суду м. Києва слід відмовити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 34281 від 18.10.2016 р.) в якому просить суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідач надав суду додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву (вх. № 35867 від 01.11.2016 р.) в яких уточнює власну правову позицію у спорі по даній справі.

Відповідач надав суду клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових документів (вх. № 35866 від 01.11.2016 р.).

Також відповідач надав суду клопотання (вх. №35864 від 01.11.2016 р.) в якому просить суд:

1. Залучити в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 «Коксоліт» та ОСОБА_5 «Слобожанський коксовий завод»;

2. Витребувати від ОСОБА_5 «Харківський коксовий завод»:

- копію розподільчого балансу, затвердженого загальними зборами акціонерів у результаті виділу;

- копію плану виділу нових юридичних осіб з ОСОБА_5 «Харківський коксовий завод»;

- копію передавальних актів про передачу прав, обовязків та майна новим юридичним особам від ОСОБА_5 «Харківський коксовий завод».

3. Витребувати у ОСОБА_5 «Коксоліт» та ОСОБА_5 «Слобожанський коксовий завод» установчі документи про державну реєстрацію.

Зазначене клопотання мотивоване з посиланням на те, що ОСОБА_5 «Коксоліт» та ОСОБА_5 «Слобожанський коксовий завод» є правонаступниками позивача у даній справі - ОСОБА_5 «Харківський коксовий завод», оскільки створені в результаті прийняття акціонерами ОСОБА_5 «Харківський коксовий завод» рішення про виділ. Відповідач зазначає, що до новостворених в результаті даного виділу юридичних осіб перейшли права, зобовязання так майно ОСОБА_5 «Харківський коксовий завод», в т.ч. майно що є предметом застави за оспорюваним в межах даної справи договором застави № 2 від 12.09.2012 р., укладеного між сторонами.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні зазначеного клопотання в частині залучення третіх осіб, оскільки реорганізація юридичної особи - ОСОБА_5 «Харківський коксовий завод» є підставою для процесуального правонаступництва в порядку, визначеному ст. 25 ГПК України, тобто залучення до участі в справі правонаступника відповідної сторони, в даному випадку ОСОБА_5 «Харківський коксовий завод», а не залучення до участі в справі правонаступників в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору.

Разом з тим, суд з урахуванням вимог ст. 32-34, 38 ГПК України вважає за необхідне частково задовольнити клопотання відповідача про витребування доказів, та витребувати у позивача документи щодо переходу прав та обовязків за оспорюваним договором застави № 2 від 12.09.2012 р. до правонаступників, в разі якщо такий перехід дійсно відбувся, оскільки зазначені документи можуть мати істотне значення для розгляду даної справи.

Також відповідач звернувся до суду з клопотанням (вх. № 34282 від 18.10.2016 р.), в якому просить суд зупинити провадження по справі до закінчення Вищим господарським судом України розгляду справ № 922/6554/15 та № 904/11194/15, та до закінчення Дніпропетровським апеляційним господарським судом розгляду справи № 904/43/16.

Розглянувши зазначене клопотання, суд приходить до висновку про необхідність його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об'єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов'язаної справи іншим судом.

Приписами п.3.16. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, передбачено, що відповідно до частини першої статті 79 ГПК, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Як свідчить заявлений позивачем позов, в обґрунтування своїх вимог останній посилається на те, що певні договори про відкриття кредитної лінії, виконання яких забезпечено спірним договором застави № 2 від 12.09.2012 р., визнано недійсним, що, на думку позивача, свідчить про недійсність зобовязань з забезпечення за зазначеним договором застави.

Зокрема, як зазначає позивач, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 р. по справі № 904/43/16 визнано недійсним договір про відкриття кредитної лінії № 26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 р. укладеним Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_4 СБЕРБАНКУ РОСІЇ" (нове найменування Публічне акціонерне товариство Сбербанк")

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.04.2016 р. по справі № 922/6554/15, залишеним без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 р. визнано недійсним в частині договір про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/Юо від 04.09.2012р. між Приватним акціонерним товариством "Харківський коксовий завод" та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_4 СБЕРБАНКУ РОСІЇ" (нове найменування Публічне акціонерне товариство Сбербанк") щодо надання кредиту в сумі 7150000,00 доларів США.; визнано припиненими зобов'язання Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" перед Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_4 СБЕРБАНКУ РОСІЇ" (нове найменування Публічне акціонерне товариство Сбербанк") з повернення кредиту 15384,22 доларів США та відсотків за користування ним за договором про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2012р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 р. у справі № 904/11194/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.08.2016 р. визнано недійсним договір про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/Юо від 04.09.2012р. укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коксотрейд» та Публічним акціонерним товариством "ОСОБА_4 СБЕРБАНКУ РОСІЇ" (нове найменування Публічне акціонерне товариство Сбербанк") в частині надання кредиту в розмірі 4444181,15 дол. США.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 р. по справі № 904/43/16 станом на момент винесення даної ухвали не набрало законної сили, оскільки знаходиться на апеляційному перегляді в Дніпропетровському апеляційному господарському суді.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2016 р. по справі № 922/6554/15 скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 р. та рішення господарського суду Харківської області від 25.04.2016 р. по справі № 922/6554/15, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Справи господарського суду Дніпропетровської області № 904/43/16 та господарського суду Харківської області № 922/6554/15 є повязаними з даною справою, оскільки висновки, викладені в рішеннях по зазначеним справам можуть мати істотне значення для розгляду даної справи, так як в межах цих справ встановлюються обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про зупинення провадження у справі є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню, а провадження у справі № 922/3019/16 підлягає зупиненню до закінчення розгляду господарськими судами першої та апеляційної інстанцій справ № 904/43/16 та № 922/6554/15 та набрання рішеннями по цих справах законної сили.

Керуючись статтями 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання відповідача (вх.№ 31775 від 27.09.2016 р.) про передачу справи за підсудністю до господарського суду м. Києва.

2. Відмовити в задоволенні клопотання відповідача (вх. №35864 від 01.11.2016 р.) про залучення до участі справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_5 «Коксоліт» та ОСОБА_5 «Слобожанський коксовий завод».

3. Клопотання відповідача відповідача (вх. №35864 від 01.11.2016 р.) про витребування доказів задовольнити частково.

4. Зобовязати позивача не менше ніж за три дні до початку наступного судового засіданні по даній справі надати суду:

- відомості про те, чи відбулося правонаступництво щодо прав та обовязків за договором застави № 2 від 12.09.2012 р., в т.ч. щодо того, до кого перейшли майнові права на майно, що є предметом зазначеного договору; в разі наявності зазначених обставин, надати суду відповідний витяг з розподільчого балансу, затвердженого загальними зборами акціонерів у результаті виділу, витяг з передавальних актів про передачу прав, обовязків та майна що є предметом договору застави № 2 від 12.09.2012 р. новим юридичним особам; установчі документи на юридичні особи, до яких перейшли майнові права та обовязки за зазначеним договором застави.

5. Клопотання відповідача (вх. № 34282 від 18.10.2016 р.), про зупинення провадження у справі задовольнити.

6. Зупинити провадження у справі до закінчення розгляду господарським судом Харківської області справи № 922/6554/15 та Дніпропетровським апеляційним господарським судом апеляційної скарги по справі № 904/43/16, та набрання судовими рішеннями по зазначених справах законної сили.

7. Зобов'язати сторони інформувати суд про стан розгляду справ № 922/6554/15 та № 904/43/16. В разі набрання рішенням по цих справах законної сили, повідомити господарський суд Харківської області в пятиденний строк. Надати суду належним чином засвідчені копії судових рішень у зазначених справах.

Суд вважає за необхідне попередити сторони та третю особу, що за не надіслання витребуваних судом документів, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на сторони, на підставі п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України з них може бути стягнутий штраф у сумі до 1700,00 грн.

Суддя ОСОБА_7