ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2016 р.Справа № 922/2852/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Єгоровій О.І.

розглянувши справу

за позовом ФО ОСОБА_3, м. Харків
до Харківське державне авіаційне виробниче підприємство, м.Харків
про стягнення коштів
за участю :

позивач - ОСОБА_3,

пр-к відповідача - Пересада А.П. (дов. від 04.01.16 р.)

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернулась ОСОБА_3 з позовом до відповідача - Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (ХДАВП) про стягнення заборгованості по заробітній платі станом на 25.08.16 р. у розмірі 7833,28 грн, з урахуванням компенсації та індексації, компенсації за дні невикористаної відпустки, одноразової вихідної допомоги при звільненні, середнього заробітку за весь час до дня фактичного розрахунку.

Відповідач в судовому засіданні надав відзив, в якому позов визнає частково на суму 5896,08 грн, що складється з невиплаченої заробітної плати за період з жовтня 2015 року по червень 2016 року та вихідної допомоги при звільненні. Проти компенсації, індексації та виплати середнього заробітку за весь час затримки заперечує.

Присутній в судовому засіданні позивач надав суду письмові пояснення, щодо уточнення позовних вимог та просить суд їх задовольнити в сумі 7463,34 грн, яка складається в сумі 5896,08 грн - заробітна плата та 1657,26 грн - середній заробіток за весь час затримки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи з урахуванням уточнень позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як свідчить надана суду копія трудової книжки, позивач працював на Харківському державному авіаційному виробничому підприємстві на посаді вчителя відділу 204 Харківського навчального-виховного комплексу "Соколятко" ХДАВП.

Проте, починаючи з жовтня 2015 року відповідач не виплачує позивачу його заробітну плату, яка станом на дату подання позову складає 5896,08 грн, що підтверджується довідкою відповідача за №204/2894 від 22.09.2016 року.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення з Харківського авіаційного виробничого підприємства заборгованості по заробітній платі за період з жовтня 2015 р. по червень 2016 р. та вихідної допомоги у розмірі 5896,08 грн задовольнити.

Щодо вимоги позивача стосовно стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати, передбаченої Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", суд вважає поданою її передчасно, оскільки розмір компенсації залежить від місяця, в якому божником буде фактично сплачено заборгованість.

Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 р. № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.1999 р. № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 01 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.

Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.

Розмір компенсації залежить від місяця, в якому божником буде фактично сплачено заборгованість.

Отже, враховуючи, що на даний час не можливо встановити місяць, в якому буде здійснений розрахунок з позивачем, суд залишає позовні вимоги в частини компенсації за затримку виплат заробітної плати без розгляду.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми індексації заробітної плати за затримку її виплати суд зазначає наступне.

На підставі наказу Харківського державного авіаційного виробничого підприємства № 739 від 14.08.2012 р. на підприємстві відповідача проводилася індексація грошових доходів працівників, у зв'язку з чим, позивачу вже була проведена індексація заробітної плати за період його роботи на підприємстві, що підтверджується шифром 163.

Щодо вимог позивача в частині визнання суми середньої заробітної плати за весь час затримки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідач в своєму відзиві заперечує щодо нарахування середнього заробітку за весь час затримки, посилаючись на те, що це не є заробітною платою в розумінні законодавства про оплату праці, а є санкцією за неналежне виконання зобов'язань з оплати праці.

Проте, суд не погоджується з такою позицією відповідача з огляду на те, що стаття 117 КЗпП України структурно віднесена до розділу VII "Оплата праці" зазначеного КЗпП України. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання, всупереч посиланням відповідача. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку (відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 14.11.2012 р. у справі № 6-139цс12), у зв'язку з чим, питання стягнення середнього заробітку за час затримки може розглядатися в господарському суді та, враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати, у тому числі щодо стягнення середнього заробітку за затримку.

Судом встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 становить 33,15 грн. Час затримки заробітної плати ОСОБА_3 з 02.06.2016 р. по 25.08.2016 р. становить 58 робочих днів (червень -18 днів, липень - 22 дні, серпень - 18 днів), згідно з графіком підприємства, та складає (33,15 х 58) - 1922,70 грн (без утримання податків й інших обов'язкових платежів).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 р., задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Враховуючи, що позивачем сума середнього заробітку заявлена в розмірі 1657,26 грн, а також положення ст. 83 ГПК України щодо виключних випадків можливості виходу господарським судом за межі позовних вимог за наявності клопотання заінтересованої сторони, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки такими, що підлягають задоволенню в сумі 1922,70 грн (без утримання податків й інших обов'язкових платежів), в решті позову слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход державного бюджету судовий збір в сумі 1378,00 грн, оскільки з його вини спір доведено до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 94, 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці", ст.ст. 12, 22, 27, 32, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894, 61023, м. Харків, вул. Сумська, 134) на користь ОСОБА_3 (61204, АДРЕСА_1, іпн НОМЕР_1) заборгованість з заробітної плати за період з жовтня 2015 року по червень 2016 року (в тому числі вихідну допомогу) в сумі 5896,08 грн та суму середнього заробітку за весь час затримки в розмірі 1922,70 грн (без утримання податків й інших обов'язкових платежів). В решті вимог відмовити.

3. Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894, 61023, м. Харків, вул. Сумська, 134) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1378,00 грн судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31.10.2016 р.

Суддя С.В. Міньковський