ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2016 р. Справа № 922/2275/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Білецька А.М., суддя Медуниця О.Є.,

при секретарі Бєлкіній О.М.,

за участю представників:

прокурора не зявився,

1-го позивача ОСОБА_1 дов. № Д-1871/2016 від 26.07.2016 р.,

2-го позивача ОСОБА_2 дов. № 88/2 від 28.10.2016 р., ОСОБА_3 дов. № 87/2 від 28.10.2016 р.,

Відповідача ОСОБА_4 дов. б/н від 14.01.2016 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №2724 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2016 р. у справі № 922/2275/16,

за позовом Заступника військового прокурора сил антитерористичної операції, м. Краматорськ, Донецька обл., в інтересах держави в особі 1) Державного концерну "Укроборонпром", м. Київ, та 2) Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод", м. Зміїв, Харківська обл.,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс", м. Зміїв, Харківська обл.,

про стягнення 177 610,65 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.09.2016 р. (суддя Сальнікова Г.І.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс" на користь Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" заборгованість за надані послуги за договором № 04/01 від 31.01.2013 р. в сумі 177 610,65 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Транс" на користь Генеральної прокуратури України судовий збір в сумі 2 664,16 грн.

Відповідач, ТОВ "С-Транс", з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2016р. по справі № 922/2275/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм чинного законодавства. В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що на час надання послуг з водовідведення у Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" був відсутній дозвіл на спеціальне водокористування.

Прокурор в судове засідання не зявився та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про дату та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які містяться в матеріалах справи.

1-й позивач, ДК "Укроборонпром", у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства.

2-й позивач, КП "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод", відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні представники підтримали позовні вимоги прокурора в повному обсязі, зазначили, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача та у відзиві на неї доводи 1-го позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 31.01.2013 між КП Зміївський ремонтний енергомеханічний завод та ТОВ С-Транс був укладений Договір №04/01 на прийняття стічних вод до каналізаційної мережі КП ЗРЕЗ.

Відповідно до п. 1.1 договору КП ЗРЕЗ зобов'язується приймати від ТОВ С-Транс стічні води, а ТОВ С-Транс зобов'язується оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 2.2 договору ТОВ С-Транс оплачує послуги з водовідведення КП ЗРЕЗ згідно з рахунком.

В п. 3 договору сторони визначили, що плата за послуги вноситься на розрахунковий рахунок КП ЗРЕЗ не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим.

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії рахунків-фактур № СФ-0000123 від 30.04.2015, № СФ-0000130 від 29.05.2015, № СФ-0000136 від 30.06.2015, № СФ-0000145 від 31.07.2015, № СФ-0000151 від 31.08.2015, № СФ-0000158 від 30.09.2015, № СФ-0000169 від 30.10.2015, № СФ-0000177 від 30.11.2015, а також належним чином засвідчені копії актів здачі-прийняття робіт (послуг), які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств № ОУ-0000102 від 30.04.2015, № ОУ-0000111 від 29.05.2015, № ОУ-0000115 від 30.06.2015, № ОУ-0000124 від 31.07.2015, № ОУ-0000130 від 31.08.2015, № ОУ-00000135 від 30.09.2015, № ОУ-0000145 від 30.10.2015, № ОУ-0000151 від 30.11.2015, згідно з якими КП ЗРЕЗ прийняв та очистив стічні води від ТОВ С-Транс на загальну суму 177 610, 65 грн.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_5 підприємство "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" виконав свої обов'язки у повному обсязі, прийняв та очистив стічні води від ТОВ С-Транс на загальну суму 177 610, 65 грн., проте відповідач в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов договору №04/01 на прийняття стічних вод до каналізаційної мережі Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" від 31.01.2013, не виконав свого обов'язку з оплати наданих послуг.

Матеріали справи свідчать, що КП ЗРЕЗ направляло на адресу ТОВ С-Транс претензію №489/17 від 20.10.2015 та акт звіряння взаєморозрахунків станом на 01.01.2016, які залишилися без відповіді.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до частини 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи, що відповідач - ТОВ С-Транс не виконав зобов'язання за договором № 04/01 від 31.01.2013 та не оплатив надані послуги з прийняття стічних вод до каналізаційної мережі КП ЗРЕЗ на загальну суму 177 610, 65 грн., а також, не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позовна вимога прокурора про стягнення заборгованості за надані послуги за договором № 04/01 від 31.01.2013 в сумі 177 610,65 грн. правомірна та обґрунтована, тому підлягає задоволенню.

Також, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що 1-й позивач - Державний концерн "Укроборонпром" є уповноваженим суб'єктом, якому надано Верховною Радою України та делеговано Кабінетом Міністрів України владні повноваження з управління об'єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі, до яких, з-поміж іншого, належить майно КП ЗРЕЗ. Тобто, Концерн є суб'єктом владних повноважень в розумінні статті 23 Закону України Про прокуратуру. Таким чином, відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З апеляційної скарги відповідача вбачається, що рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2016р. в цій частині не оскаржується.

Як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі відповідач посилається на невиконання КП ЗРЕЗ своїх зобов'язань за договором №04/01 між КП Зміївський ремонтний енергомеханічний завод та ТОВ С-Транс на прийняття стічних вод до каналізаційної мережі КП ЗРЕЗ від 31.03.2013р., оскільки у КП ЗРЕЗ закінчився строк дії дозволу на спеціальне водокористування.

Однак, такі посилання відповідача є безпідставними, оскільки наявність чи відсутність дозволу на спеціальне водокористування не є підставою для відмови відповідача від свого обов'язку щодо оплати послуг з прийняття стічних вод. Як вже зазначалося вище, КП ЗРЕЗ виконало усі зобов'язання за договором, за період з квітня по листопад 2015 року, прийняло та очистило стічні води від ТОВ С- Транс на загальну суму 177 610, 65 грн., що підтверджується рахунками-фактурами та актами здачі-прийняття робіт (послуг), підписаними як КП ЗРЕЗ так і ТОВ С-Транс.

Згідно з п. 2.2 договору підставою для оплати є виконання КП ЗРЕЗ своїх обов'язків з прийняття стічних вод. Як зазначено вище, послуги надано і оформлено необхідні документи.

Окрім того, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, наявність чи відсутність дозволу на спеціальне водокористування не є предметом цього судового спору.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що в апеляційній скарзі ТОВ С-Транс зазначає, що КП ЗРЕЗ нібито виконав свої зобов'язання лише з приймання стічних вод, без їх очищення, тому ТОВ С-Транс застосувало оперативно-господарські санкції у вигляді відмови від оплати та припинення договірних відносин.

Дані твердження також є необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами. Виконання КП ЗРЕЗ своїх зобов'язань з виконання спірного договору підтверджується тим, що ТОВ С-Транс підписало як рахунки-фактури, так і акти здачі-прийняття робіт (послуг).

На підставі вищевикладеного, доводи викладені відповідачем в апеляційній скарзі не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи, а тому рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2016 р. у справі № 922/2275/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача на рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2016 р. у справі № 922/2275/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 05.09.2016 р. у справі № 922/2275/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Медуниця О.Є.