ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2016 р.Справа № 916/2062/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів С.В.Таран, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання А.В.Земляк,

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: ОСОБА_1,

від відповідача за первісним позовом: ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту)

на рішення господарського суду Одеської області від 29.09.2016р.

у справі №916/2062/16

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділуОдеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марінсервіс"

про стягнення 113177,73 грн.

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Марінсервіс"

до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділуОдеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту)

про визнання недійсним пункту договору,

встановив:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділуОдеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марінсервіс" про стягнення 113177,73 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання за укладеним між сторонами договором №148-В-АМПУ-15 від 30.12.2015р. щодо порушення строку поставки товару, внаслідок чого повинен сплатити пеню в розмірі 81232,40 грн. та 7% штрафу в розмірі 31945,33 грн. за період з 22.01.2016р. по 18.07.2016р.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс звернулося до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділуОдеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) з зустрічною позовною заявою про визнання недійсним п. 5.1. договору №148-В-АМПУ-15 від 30.12.2015р. в частині визначення строку поставки товару „протягом 5 робочих днів, вважати строком поставки товару за Договором №148-В-АМПУ-15 від 30 грудня 2015 року строк, встановлений в тендерній документації, а саме, до 01.03.2016р. та вважати своєчасно виконаним Товариством з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс зобовязання щодо поставки Державному підприємству „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) кабельної продукції на загальну суму 439533 грн. за договором №148-В-АМПУ-15 від 30 грудня 2015 року, за видатковими накладеними №1 від 29.01.2016р. на суму 40662 грн., №8 від 03.02.2016р. на суму 93363 грн., №7 від 03.02.2016р. на суму 101851,2 грн., №9 від 03.02.2016р. на суму 12996 грн., №44 від 18.02.2016р. на суму 42267 грн., №54 від 29.02.2016р. на суму 148393,20 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.09.2016р. зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс прийнято до розгляду та обєднано до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.09.2016р. позов Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс на користь Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України (адміністрація Одеського морського порту) 3249 грн. 30 коп. пені, 1277 грн. 81 коп. штрафу та 1697 грн. 67 коп. судового збору. В решті позовних вимог за первісним позовом відмовлено. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс відмовлено повністю.

Задовольняючи первісний позов частково, суд зазначив, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи, проте, суд зменшив розмір штрафних санкцій з огляду на те, що відповідач не ухилявся від своїх зобовязань за договором, намагався вирішити питання, яке виникло в звязку з неможливістю поставки саме цього товару. Судом враховано ступень виконання основного зобовязання, та обставини, які стали підставою для його не повного виконання, та, по третє, приймаючи відповідні рішення, суд виходив з принципу справедливості, добросовісності та розумності, які, в даному випадку, полягають в тому, що нараховані штрафні санкції є неспіврозмірними та надмірно великими, по відношенню до залишку невиконаного зобовязання з боку відповідача. Більш того, нараховані надмірно великі штрафні санкції, на думку суду, направлені на безпідставне збагачення позивача за рахунка відповідача, що є неприпустимим.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог суд виходив з того, що зазначений пункт Договору укладений з урахуванням положень чинного законодавства, зокрема ЗУ „Про здійснення державних закупівель та у відповідності з документацією конкурсних торгів.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, позов задовольнити повністю, посилаючись на те, що зменшення нарахованих штрафних санкцій є помилковим, так як судом першої інстанції взагалі не досліджувалось питання щодо виникнення негативних наслідків для позивача внаслідок невиконання відповідачем своїх безпосередніх обов'язків за договором. Судом не враховано, що умовами договору передбачена можливість застосування обох видів санкцій (пені та збитків) одночасно. Отже, суд фактично застосував санкції в інший спосіб, ніж передбачений договором, позбавивши позивача можливості застосувати відповідальність/правові наслідки при порушенні відповідачем зобов'язань у тому вигляді, як сторони визначили умовами договору, що є порушенням ст.ст. 3, 14, 610, 612, 626,627,628 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція з урахуванням положень ст. 101 ГПК України встановила наступне.

Між Державним підприємством „Адміністрація морських портів України (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс (Постачальник) 30.12.2015р. укладено договір №148-В-АМПУ-15, відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобовязується поставити і передати у власність Покупця товар: проводи та кабелі електронні та електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (проводи та кабелі) (далі Товар), а Покупець прийняти і оплатити такий Товар, в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с.12-16).

Найменування, асортимент, кількість та ціна Товару, що поставляється згідно з цим договором, визначені Специфікацією (Додаток №1 до цього договору), яка є невід'ємною частиною цього договору (п.1.2 договору).

Відповідно до п. 3.1. ціна договору становить 1745169грн., без ПДВ, крім того сума ПДВ 350833,80грн., всього ціна договору 2105002,80грн. з ПДВ. Ціна одиниці товару зазначена у специфікації.

Умовами розділу 5 Договору передбачений порядок поставки товару.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що поставка Товару здійснюється впродовж терміну дії договору окремими партіями протягом 5 (пяти) робочих днів на підставі отриманих замовлень Покупця Постачальником, на умовах DDP. Датою поставки Товару вважається дата передачі Постачальником Покупцю Товару (п.5.3 Договору). Право власності, а також ризик випадкового знищення, загибелі або пошкодження Товару переходить від Постачальника до Покупця після підписання Сторонами видаткової (та/або товарно-транспортної) накладної (п.5.4 Договору). Постачальник буде вважатись таким, який виконав зобовязання з поставки Товару, якщо від поставив Товар в місце, зазначене у замовлені Покупця, із усією супроводжувальною документацією, яка вимагається за чинним законодавством України та даним договором, якщо внаслідок прийому було встановлено, що Товару повністю відповідає вимогам, передбаченим законодавством України, умовам визначеним у замовлені Покупця, та іншим умовам даного договору (п.5.5 Договору). Покупець письмово, протягом 5 (пяти) робочих днів з дати укладання цього договору, повідомляє Постачальника про відповідальних осіб Покупця, уповноважених надавати замовлення на парію Товару із зазначенням номерів телефонного звязку, адреси електронної пошти, я якої будуть надсилатися замовлення, поштової адреси для листування (п.5.6 Договору). Постачальник письмово, протягом 5 (пяти) робочих днів з дати укладання цього договору, повідомляє Покупця про відповідальних осіб Постачальника, уповноважених отримувати замовлення на парію Товару із зазначенням номерів телефонного звязку, адреси електронної пошти, я якої будуть надсилатися замовлення, поштової адреси для листування (п.5.6 Договору). Всі повідомлення яким обмінюються Сторони, вважаються належним чином доставленими, якщо отримано відповідне документальне підтвердження за адресою Покупця/Постачальника, вказаною у розділі реквізитів цього договору (цінний лист з описом вкладення тощо). Будь-які повідомлення, які направляються факсом та/або електронною поштою Покупцем та/або Постачальником, мають юридичну силу. Належним підтвердженням направлення документу та його отримання будь-якою зі Сторін є звичайне технічне підтвердження відповідного обладнання Покупця чи Постачальника про відправлення документу: звіт факсимільного апарату, звіт серверу про відправлення електронного повідомлення тощо. (п.5.8 Договору).

Згідно з підпунктом 6.3.1 пункту 6.3 Договору постачальник зобовязаний забезпечити поставку Товару у строки та порядку, встановленими цим договором. Сплатити штрафні санкції і відшкодувати збитки в разі невиконання, або неналежного виконання ним зобовязань за цим договором, якщо він не доведе, що порушення цього договору сталось не з його вини (пп. 6.3.5 п.6.3 Договору).

Підпунктом 7.2.2 пункту 7.2 сторони погодили, що за порушення строків поставки партії Товару, встановленого цим договором, Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості партії Товару, зазначеної у замовлені, за кожний день порушення строку, а за порушення строку поставки такої партії понад 30 (тридцять) календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (сім) % від вартості такої партії Товару.

Умовами п. 10.1 Договору встановлено, що цей договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками і діє до 01.03.2016р., але в будь якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобовязань.

У відповідності до умов договору сторони підписали Специфікацію до договору №148-В-АМПУ-15 від 30.12.2015р., за умовами якої позивач зобовязався здійснити поставку відповідачеві товару на загальну суму 2105002,80 грн. (а.с.22).

12.01.2016р. позивач направив на електрону адресу відповідача замовлення за вих. №19-35А/39 на поставку партії Товару яка складається з 15 позицій, а саме: кабель одножильний АПвЭгП 10 1*240 у кількості 100м., кабель одножильний АПвЭгП 10 1*300/70 у кількості 40м., кабель АВБбШв 4*185 у кількості 200м., кабель АВБбШв 4*240 у кількості 610м., кабель КГ 3*1,5 у кількості 100м., кабель КГ 3*2,5 у кількості 300м., провід ПВС 3*0,75 у кількості 1000м., провід ПВС 3*1,5 у кількості 1000м., провід ПВС 3*2,5 у кількості 1030м., провід ПВС 5*1,5 у кількості 250м., провід ПВС 5*2,5 у кількості 500м., провід ПВС 5*4 у кількості 230м., провід ПВС 5*10 у кількості 100м., провід ПВЗ 1,5 у кількості 300м., провід ПВЗ 10 у кількості 100м., всього на загальну суму 456361,80грн. (а.с.26-30).

Відповідач на виконання умов Договору поставив позивачу чотирнадцять з пятнадцяти позицій, які були відображені в замовленні від 12.01.2016р., на загальну суму 439 533грн., а саме: кабель одножильний АПвЭгП 10 1*240 у кількості 100м., кабель АВБбШв 4*185 у кількості 200м., кабель АВБбШв 4*240 у кількості 610м., кабель КГ 3*1,5 у кількості 100м., кабель КГ 3*2,5 у кількості 300м., провід ПВС 3*0,75 у кількості 1000м., провід ПВС 3*1,5 у кількості 1000м., провід ПВС 3*2,5 у кількості 1030м., провід ПВС 5*1,5 у кількості 250м., провід ПВС 5*2,5 у кількості 500м., провід ПВС 5*4 у кількості 230м., провід ПВС 5*10 у кількості 100м., провід ПВЗ 1,5 у кількості 300м., провід ПВЗ 10 у кількості 100м. (а.с.31-36).

Непоставленим лишився кабель одножильний АПвЭгП 10 1*300/70 у кількості 40м. на суму 16828,80грн.

05.05.2016р. позивач претензією №19-35А/561 повідомив відповідача про наявність штрафних санкцій за порушення строку поставки товару в сумі 7125,15 грн. (а.с.37-39).

Проте, відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ч. 1 ст. 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Колегія суддів зазначає, що згідно із ст. 629 ЦК України, ст. 193 ГК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач на виконання умов Договору, поставив позивачу чотирнадцять з пятнадцяти позицій, які були відображені в замовленні від 12.01.2016р. на загальну суму 439 533грн., а саме: кабель одножильний АПвЭгП 10 1*240 у кількості 100м., кабель АВБбШв 4*185 у кількості 200м., кабель АВБбШв 4*240 у кількості 610м., кабель КГ 3*1,5 у кількості 100м., кабель КГ 3*2,5 у кількості 300м., провід ПВС 3*0,75 у кількості 1000м., провід ПВС 3*1,5 у кількості 1000м., провід ПВС 3*2,5 у кількості 1030м., провід ПВС 5*1,5 у кількості 250м., провід ПВС 5*2,5 у кількості 500м., провід ПВС 5*4 у кількості 230м., провід ПВС 5*10 у кількості 100м., провід ПВЗ 1,5 у кількості 300м., провід ПВЗ 10 у кількості 100м.

Непоставленим залишився лише кабель одножильний АПвЭгП 10 1*300/70 у кількості 40м. на суму 16828,80грн., що не заперечується відповідачем.

Статтею 175 ГК України встановлено, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобовязання.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

За порушення відповідачем своїх зобовязань за Договором щодо повної поставки замоленого Товару позивач нарахував останньому пеню в розмірі 81232,40грн. та штраф в сумі 31945,33грн.

Наявний у справі розрахунок зазначених сум відповідає умовам договору, чинному законодавству та відповідачем не спростований як в цілому, так і за його складовими.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо законності нарахування пені та штрафу.

При цьому, місцевим господарським судом, з посиланням на ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ст.83 Господарського процесуального кодексу України зменшено розмір штрафних санкцій.

В апеляційній скарзі позивач послався на безпідставність зменшення нарахованих штрафних санкцій, так як судом першої інстанції взагалі не досліджувалось питання щодо виникнення негативних наслідків для позивача внаслідок невиконання відповідачем своїх безпосередніх обов'язків за договором. Позивач також зазначив, що суд не врахував, що умовами договору передбачена можливість застосування обох видів санкцій (пені та збитків) одночасно. Отже, суд фактично застосував санкції в інший спосіб, ніж передбачений договором, позбавивши позивача можливості застосувати відповідальність/правові наслідки при порушенні відповідачем зобов'язань у тому вигляді, як сторони визначили умовами договору.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як свідчать матеріали справи та встановлено місцевим господарським судом, позивач замовив Товар з пятнадцяти позицій на загальну суму 456361,80грн., відповідачем було поставлено товар на загальну суму 439533грн., непоставленим залишила лише одна одиниця замовлення (кабель одножильний АПвЭгП 101*300/70 у кількості 40м.) на суму 16 828,80грн., що складає приблизно 4 відсотка від загальної вартості товару. Підставою не поставки зазначеної одиниці товару стала відсутність на товарному ринку України необхідної партії товару, що є меншим ніж 250 м.

Відповідач намагався вирішити питання щодо поставки кабелю одножильний АПвЭгП 101*300/70 у кількості 40м. звертаючись до позивача з пропозицією щодо заміни непоставленого кабелю на альтернативну марку кабелю, надсилаючи лист з повідомленням про неможливість поставки відповідного Товару (від 20.03.2016р., вих №30/16-30), а також звертаючись до позивача з пропозицією про припинення зобовязань за договором в частині поставки 40 метрів кабелю (від 14.06.2016р. вих. №28).

Отже, відповідач не ухилявся від виконання свого зобовязання за договором, а намагався вирішити питання, яке виникло у звязку з неможливістю поставки саме кабелю одножильний АПвЭгП 10 1*300/70.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в суді першої інстанції не надав жодного доказу в підтвердження настання негативних наслідків у зв'язку з недопоставкою відповідачем 40 м. кабелю за договором. В апеляційній інстанції також не було надано таких доказів.

За таких обставин апеляційна інстанція відхиляє доводи скаржника щодо того, що суд не дослідив настання негативних наслідків для позивача в наслідок недопоставки кабелю.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача зазначив лише про можливість настання негативних наслідків для позивача.

Враховуючи викладене та вищезазначені норми закону, які застосовуються за визначених умов на розсуд суду, оцінивши об'єм виконання боржником зобов'язання за укладеним договором, обставини, які стали підставою для неповного його виконання та виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок місцевого господарського суду щодо необхідності зменшення розміру штрафних санкцій зі стягненням з відповідача пені в сумі 3249,30грн. та штрафу в розмірі 1277,80грн., які розраховані судом з урахуванням відсотку невиконаного зобовязань (4%) до загальної суми замовлення за Договором.

Стосовно зустрічного позову колегія суддів відзначає наступне.

15.10.2015р. Державним підприємством "АМПУ" було розміщено на веб-порталі: www.tender.me.gov.ua. оголошення №213284 про заплановану закупівлю Проводів та кабелів електронних та електричних, інших за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) з очікуваною вартістю 2 135 391,91грн. Документація конкурсних торгів була затверджена 09.10.2015р. рішенням Комітету з конкурсних торгів ДП "АМПУ". 04.11.2015р. рішенням Комітету з конкурсних торгів ДП "АМПУ" документація конкурсних торгів була затверджена в новій редакції.

Згідно з Додатком №2 до документації конкурсних торгів, учасник конкурсних торгів зобовязується, у разі акцепту його пропозиції, взяти на себе зобовязання виконати всі умови, передбачені цією пропозицією та Конкурсною формою "Основні умови: які обовязково будуть включені до договору".

У Додатку № 7 до документації конкурсних торгів визначено основні умови, які обовязково будуть включені до договору. Відповідно до зазначених основних умов, поставка товару здійснюється впродовж терміну дії Договору (01.03.2016 р.) окремими партіями протягом 5 (пяти) робочих днів на підставі отриманих Замовлень Покупця Постачальником, на умовах DDP.

Відповідно до конкурсної форми №14-10 від 18.11.2015р. відповідач за первісним позовом надав свою пропозицію щодо участі у відкритих торгах на закупівлю товару: проводи та кабелі електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (проводи та кабелі) та зобовязався у разі якщо його пропозиція буде акцептована, взяти на себе зобовязання виконати всі умови, передбачені цією пропозицією та конкурсною формою Основні умови, які обовязково будуть включені до договору. Водночас Постачальник зобовязався у випадку акцепту його пропозиції укласти договір про закупівлю відповідно до вимог Замовника, документації конкурсних торгів та умов акцептованої пропозиції конкурсних торгів.

30.12.2015 р. між ДП "АМПУ" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Марінсервіс укладено договір №148-В-АМПУ-15 відповідно до умов якого Постачальник зобовязався поставити і передати у власність Покупцю товар: проводи та кабелі електронні та електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) (далі - Товар), а Покупець - прийняти та оплатити такий Товар в порядку та на умовах, визначених Договором.

Згідно з п. 5.1 Договору поставка Товару здійснюється впродовж терміну дії Договору окремими партіями протягом 5 (пяти) робочих днів на підставі отриманих замовлень Покупця Постачальником на умовах DDP. Термін дії Договору - 01.03.2016 р. але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобовязань (п. 10.1 Договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 31 Закону України Про здійснення державних закупівель Замовник укладає договір про закупівлю з учасником, пропозицію конкурсних торгів якого було акцептовано, не пізніше ніж через 30 днів з дня акцепту пропозиції відповідно до вимог документації конкурсних торгів та акцептованої пропозиції. Договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 40 Закону). Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі (ч. 5 ст. 40 Закону).

Статтею 3 ЦК України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обовязковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч. 1, 2, 3 ст.6 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

З викладеного вбачається, що договір укладено у відповідності до вимог чинного законодавства України, з дотриманням умов документації конкурсних торгів та, зокрема, Додатків №2 та №7 до Документації конкурсних торгів на закупівлю товару „Проводи та кабелі електронні та електричні, інші за кодом ДК 016:2010 27.32.1 (Проводи та кабелі) „Конкурсна форма „Пропозиція та „Конкурсна форма „Основні умови, які обовязково будуть включені до договору відповідно, у звязку з чим, посилання відповідача (позивача за зустрічним позовом) щодо невідповідності п. 5.1 Договору щодо строків поставки Товару документації конкурсних торгів, є помилковим та такими що не відповідають матеріалам справи.

Положеннями ч.ч.1, 2, 3 ст.215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що в процесі розгляду даної справи фактичні її обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження наданих сторонами в обґрунтування своїх доводів і заперечень доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та є безпідставними, оскільки зводяться до намагання бездоказово переоцінити встановлені судом обставини, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 103,105 Господарського процесуального кодексу

України, суд

постановив:

Рішення господарського суду Одеської області від 29.09.2016р. у справі №916/2062/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 10.11.2016

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В.Таран

Суддя В.Б. Туренко