РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2016Справа №910/17814/16
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Макселон"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг"

про стягнення грошових коштів 571 117,10 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - ОСОБА_1В.(дов. від 26.09.2016)

Від відповідача: не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв"язку з неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу № КРБК-001184 від 16.06.2016 у розмірі 571 117,10 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.10.2016 порушено провадження у справі №910/17814/16 та призначено до розгляду на 18.10.2016.

Представник відповідача в судове засідання 18.10.2016 не зявився, витребувані судом докази не подав, але через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. Суд задовольнив дане клопотання.

В судове засідання 18.10.2016 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 03.11.2016.

В судове засідання 03.11.2016 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Представник відповідача в судове засідання 03.11.2016 не зявився, витребуваних доказів суду не надав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою, на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Ухвала суду від 18.10.2016 отримана відповідачем 21.10.2016, що підтверджується відміткою на звороті ухвали та повідомленням про вручення поштового відправлення № 03 1 (в матеріалах справи).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2016 між ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» (надалі відповідач, продавець) та ТОВ "MAKCEЛОH" (надалі позивач, покупець), було укладено договір купівлі-продажу пального на автозаправних станціях з використанням смарт-карт №КРБК-001184 (надалі Договір).

Відповідно до п. 2.1. договору ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» зобовязується передати у власність ТОВ "МАКСЕЛОН" Товар на АЗС з використанням Смар-карт, а також надати послугу обслуговування, а покупець прийняти і оплатити їх.

Відповідно до п. 5.1. договору, Сторони встановили, що оплата за Товар здійснюється Покупцем шляхом 100% попередньої оплати його вартості шляхом внесення коштів на розрахунковий розрахунок продавця, або шляхом внесення готівкових коштів через касу АЗС Shell.

Згідно з пунктом 5.3. договору, сторони встановили, що покупець попередньо сплачує продавцю за Товар шляхом попередньої оплати, у розмірі обумовленому в Замовленні, але не менше 200 (двісті) гривень у разі здійснення оплати за Товар шляхом внесення готівкових коштів через касу АЗС Shell Покупцем, або його Представником, яким вважається будь-який предявник Карти. Датою здійснення Покупцем повного платежу вважається дата зарахування 100% належних до сплати коштів на банківський рахунок Продавця. У разі здійснення оплати за Товар шляхом внесення готівкових коштів через касу АЗС Shell, датою здійснення Покупцем повного платежу вважається дата внесення готівкових коштів до каси АЗС Shell. Попередня оплата стягується з метою забезпечення платежів Покупця.

На виконання умов Договору ТОВ "MAKCEJIOH" було здійснено попередню оплату в розмірі 1 470 000,00 грн. (один мільйон чотириста сімдесят тисяч) гривень 00 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

Платіжне доручення №10 від 17 червня 2016 року на суму 300 000, 00 грн.;

Платіжне доручення №13 від 21 червня 2016 року на суму 70 000, 00 грн.;

Платіжне доручення №17 від 23 червня 2016 року на суму 400 000, 00 грн.;

Платіжне доручення №18 від 24 червня 2016 року на суму 500 000, 00 грн.;

Платіжне доручення №21 від 01 липня 2016 року на суму 200 000, 00 грн.

Відповідно до ОСОБА_2 звірки взаєморозрахунків на 31.07.2016 з ТОВ «МАКСЕЛОН» за зобовязаннями у картках за договором №КРБК-001184, ТОВ "МАКСЕЛОН" від ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» було отримано товару на загальну суму 922 146,13 грн. (девятсот двадцять дві тисячі сто сорок шість гривень тринадцять копійок).

Таким чином, на рахунку ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» в залишку залишилась сума сплаченої ТОВ «МАКСЕЛОН» на виконання п.5.1., п.5.3. Договору попередньої оплати у розмірі 547 853,87 грн. (пятсот сорок сім тисяч вісімсот пятдесят три гривні вісімдесят сім копійок).

Відповідно до п. 5.7. договору, у разі надання Покупцем листа-звернення про повернення на рахунок Покупця суми залишку раніше сплаченої попередньої оплати та підписання ОСОБА_2 звірки взаєморозрахунків між Продавцем та Покупцем, Продавець зобовязаний повернути суму залишку сплаченої попередньої оплати протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання письмового листа-звернення, при умові повернення старт-карток, які були видані клієнту у тимчасове користування згідно Додатку №1 до Договору. Якщо покупець не може повернути Смарт-картки, які були видані у тимчасове користування, то Продавець має право вирахувати суму за ці картки з суми переплати, яка підлягає поверненню Покупцеві.

Як свідчать матеріали справи, користуючись правом на отримання залишку коштів внесених ТОВ «МАКСЕЛОН» на рахунок ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ», в якості попередньої оплати, відповідно до п. 5.1. Договору, та на підставі п. 5.7. Договору ТОВ «МАКСЕЛОН» неодноразово зверталось до ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» з Листами-зверненнями, в яких просило повернути залишок коштів, які були перераховані згідно договору №КРБК-001184 від 16.06.2016 та підписати ОСОБА_2 звірки взаєморозрахунків за даним Договором, а саме:

Лист від 04.07.2016 (вих.№04-07-16) - отриманий ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» 19 липня 2016 року (вхідний №278);

Лист від 08.07.2016 (вих.№08-07-16 ) - отриманий ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» 19 липня 2016 року (вхідний №276);

Лист від 11.07.2016 (вих.№11-07-16) - отриманий ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» 19 липня 2016 року (вхідний №279);

Лист від 29.07.2016 (вих.№29-07-16) - отриманий ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» 29 липня 2016 року (вхідний №303).

Однак, відповіді на дані Листи ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» не надало, залишок попередньої оплати здійсненої ТОВ «МАКСЕЛОН» на виконання умов п. 5.1., п. 5.3. Договору, в порушення ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» п. 5.7. Договору на користь ТОВ «МАКСЕЛОН» не повернуто.

Відповідно до п. 10.3. Договору, кожна із сторін має право на дострокове розірвання цього Договору з обовязковим письмовим попередженням іншої сторони за 30 календарних днів до моменту такого дострокового розірвання.

При цьому пунктом 10.4. Договору передбачено, що у випадку дострокового розірвання цього договору (закінчення строку його дії), Сторони проводять усі необхідні взаеморозрахунки в десятиденний строк з моменту письмового попередження про дострокове розірвання (закінчення строку дії цього Договору).

01.08.2016 TOB «MAKCEJ10H» на адресу ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» було відправлено Лист, відповідно до якого, ТОВ «МАКСЕЛОН» повідомляє про дострокове розірвання договору купівлі-продажу пального на автозаправних станціях з використанням смарт-карт №КРБК-001184 від 16.06.2016 в односторонньому порядку, внаслідок чого його дія закінчиться через 30 календарних днів з моменту отримання ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» даного письмового попередження.

Одночасно, відповідно до вимог п. 10.4. Договору, ТОВ «МАКСЕЛОН» в Листі від 01.08.2016, просило у десятиденний термін з моменту отримання попередження про розірвання договору, провести усі необхідні розрахунки з ТОВ «МАКСЕЛОН» , в тому числі, шляхом складання та підписання акту звірки взаєморозрахунків між продавцем та покупцем та повернення суми залишку раніше сплаченої попередньої оплати у розмірі 547 853,87 грн. (пятсот сорок сім тисяч вісімсот пятдесят три гривні вісімдесят сім копійок), оскільки вказані кошти є власністю Покупця та були внесені ним на рахунок Продавця відповідно до вимог п. 5.1 та п. 5.3. Договору для забезпечення можливості придбання товару за договором, однак не використані через фактичне припинення діяльності між сторонами договору, та щодо яких у Покупця відповідно до пункту 5.7. Договору передбачене право на їх повернення Продавцем.

ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ», вказаний вище Лист було отримано 01.08.2016, вхідний №318. Відповідно, розрахунки між ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» та ТОВ «МАКСЕЛОН», в тому числі, шляхом складання та підписання акту звірки взаєморозрахунків між продавцем та покупцем та повернення суми залишку раніше сплаченої попередньої оплати у розмірі 547 853,87 грн. (пятсот сорок сім тисяч вісімсот пятдесят три гривні вісімдесят сім копійок), повинні були здійсненні Продавцем у десятиденний термін з моменту отримання попередження про розірвання договору, тобто до 10.08.2016 включно.

Окрім того, ТОВ «МАКСЕЛОН» головному бухгалтеру ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» було направлено Лист від 05.08.2016 вих. №05-08-16, з проханням повернути грошові кошти в сумі 547 853,87 грн. на підставі п. 10.3. Договору №КРБК- 001184 від 16.06.2016. До даного листа було додано: 1) ОСОБА_2 звірки взаєморозрахунків; 2) ОСОБА_2 повернення отриманих покупцем смарт-карт; 3) Заява про дострокове розірвання договору.

Проте, в порушення ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» п.5.7., п.10.4 Договору, ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» акту звірки взаєморозрахунків підписано не було, залишок попередньої оплати у розмірі 547 853,87 гри., здійсненої ТОВ «МАКСЕЛОН» на виконання умов п. 5.1., п. 5.3. Договору на користь ТОВ «МАКСЕЛОН» не повернуто.

31.08.2016 ТОВ «МАКСЕЛОН» направлено на адресу ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» претензію про виконання договірних зобовязань - повернення суми залишку сплаченої попередньої оплати, у сумі 547 853,87 грн. (пятсот сорок сім тисяч вісімсот пятдесят три гривні вісімдесят сім копійок).

Вказана вище претензія була отримана відповідачем 31.08.2016, про що свідчить підпис ОСОБА_2 - працівника ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» на першій сторінці претензії, оскільки відмітку про прийняття вхідної кореспонденції ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» ставити відмовилось.

В претензії Позивачем зазначено: «В разі несплати заборгованості в 7денний строк, з моменту отримання даної претензії ми будемо вимушені звернутися до суду, для задоволення наших вимог в примусовому порядку. За невиконання зобовязань, будуть нараховані штрафні санкції, пеня та інші витрати повязані з даною справою».

Однак, вимоги позивача вказані в претензії відповідачем не виконані, в порушення договірних зобов'язань, ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» акту звірки взаєморозрахунків та акту прийому-передачі карток не підписано, залишок попередньої оплати у розмірі 547 853,87 грн., здійсненої ТОВ «МАКСЕЛОН» на виконання умов п. 5.1., п. 5.3. Договору, на користь ТОВ «АЛЬЯНС ХОЛДИНГ» не повернуто.

Отже, за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем за оплачений але не поставлений (переданий) товар в розмірі 547 853,87 грн.

Отже, судом встановлено факт наявності порушень відповідачем взятих на себе господарських зобовязань.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обовязки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один субєкт господарського зобовязання повинен вчинити певну дію на користь іншого субєкта, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобовязаний виконати всій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

В силу частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Спірні правовідносини, які виникли у зв'язку з неналежним виконанням договору поставки та поставкою продукції неналежної якості, до їх врегулювання застосовуються положення ст. 265, 268, 269 ГК України, ст. 678 - 681 ЦК України.

Відповідно до ст.688 ЦК України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Ст. 692 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Статтею 665 ЦК України встановлено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти позовних вимог про стягнення основного боргу.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 547 853,87 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 2065,67 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобовязання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобовязання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно розрахунку позивача, 3% річних становлять 2065,67 грн. Суд вважає даний розрахунок обґрунтованим та задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Також, у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 21 197,56 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно вимог ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Стаття 627 ЦК України вказує, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Судом досліджено положення укладеного між сторонами у справі договору та встановлено, що такий вид забезпечення виконання грошового зобовязання як сплата неустойки у вигляді пені за неповернення суми передоплати сторони договору при його укладанні не встановили і як наслідок положення даного договору його не містять.

Оскільки сторонами договору не встановлений такий вид забезпечення виконання грошового зобовязання як пеня, то позовні вимоги про стягнення з відповідача за неповернення суми передоплати пені в розмірі 21 197,56 грн. є безпідставні, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 33, 43, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Макселон" задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" (03680, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 4, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Макселон" (08151, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Молодіжна, буд. 26, офіс 110/1, ) основний борг в сумі 547 853 (пятсот сорок сім тисяч вісімсот пятдесят три) грн. 87 коп., 3% річних в сумі 2 065(шість тисяч) грн. 67 коп. та судовий збір в розмірі 8 248(вісім тисяч двісті сорок вісім) грн. 79 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 10.11.2016