РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016Справа №910/18105/16

За позовом: приватного акціонерного товариства "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС";

до відповідача-1: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА";

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Г-Груп";

про: стягнення 109.541,24 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Нелин Т.М. - за довіреністю від 31.12.2015 № 324/2015;

відповідача-1: Пешков О.О. - за довіреністю від 11.12.2015 № 0115-176.

відповідача-2: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" та товариства з обмеженою відповідальністю "Г-Груп" про стягнення 109.541,24 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно пошкодження транспортному засобу, який застрахований позивачем та відшкодовано останнім шкоду на користь страхувальника. Таким чином, до позивача перейшло права вимоги від відповідача сплати страхового відшкодування, яке було виплачено страхувальникові за договором добровільного страхування, що й призвело до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідачів суми страхового відшкодування в загальній сумі 109.541,24 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.10.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/18105/16. Розгляд справи призначений на 31.10.2016.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачу-2 на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача-2 поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, відповідач-2 повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач-2 в судове засідання, призначене на 31.10.2016 не з'явився, також правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, відзив на позов до суду не подав.

Відповідач-1, скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю, з огляду на те, що позивачем не подано до суду належних доказів підтвердження наявності вини страхувальника у вчиненні ДТП.

В судовому засіданні 31.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників позивача, відповідача-1 по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТРАХОВИЙ АЛЬЯНС", як страховиком, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "САНОФІ-АВЕНТІС УКРАЇНА" (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 02.07.2015 № 1045306 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу, що належить страхувальникові, а саме "PEUGEOT" із державним знаком НОМЕР_2 (далі - застрахований автомобіль).

30.11.2015 приблизно о 19:20 відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля, під керуванням гр. ОСОБА_5, та транспортного засобу "AUDI" із державним знаком НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_6

Внаслідок зазначеного ДТП застрахований автомобіль отримав механічні пошкодження.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Транспортний засіб - "AUDI" із державним знаком НОМЕР_1, зазначений у страховому полісі серії АІ 8851962 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Договір обов'язкового страхування). Страховиком за Договором обов'язкового страхування є приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА" (далі - відповідач-1), а страхувальником є - товариство з обмеженою відповідальністю "Г-ГРУП".

Вартість відновлювального ремонту, що настав у зв'язку з пошкодженням застрахованого автомобіля в результаті ДТП складає 111.041,24 грн., що підтверджується актом виконаних робіт, який наявний в матеріалах справи у вигляді копії.

На підставі заяви страхувальника, страхового акту від 06.06.2016 № 1786/15/50/ТР25/00/2 позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 109.541,24 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 10.06.2016 № 04108, копія якого наявна в матеріалах справи.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Приписами статті 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем-1 його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача-1 страхового відшкодування в сумі 50.000,00 грн. В свою чергу, відповідач-2 має сплатити позивачу 59.541,74 грн. на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України (різниця між страховою виплатою та стягненням страхового відшкодування з відповідача-1 в межах ліміту відповідальності за Договором обов'язкового страхування).

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує, зокрема, шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

З огляду на викладене, належним доказом в підтвердження наявності вини страхувальника у вчиненні ДТП є постанова про притягнення останнього до адміністративної відповідальності або вирок суду відносно водія застрахованого транспортного засобу, які набрали законної сили.

Однак, наявною в матеріалах справи постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2016 у справі № 752/289/15-п не встановлено вини у здійсненні ДТП водієм транспортного засобу "AUDI" із державним знаком НОМЕР_1 - гр. ОСОБА_6

В свою чергу, постанови суду про притягнення гр. ОСОБА_6 за наслідками згаданої події до адміністративної відповідальності або рішення суду з даного приводу матеріали справи не містять.

Поданий до суду висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової авто технічної експертизи від 15.04.2016 № 1989/16-52 не може слугувати належним та допустимим доказом наявності вини страхувальника у вчиненні ДТП.

З урахуванням всіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, позовна вимога про стягнення з відповідачів страхового відшкодування в сумі 109.541,24 задоволенню не підлягає, оскільки така вимога позивачем не підтверджена належними доказами, а саме: наявністю встановленої в судовому порядку вини страхувальника у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

За приписом ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07 листопада 2016 року

Cуддя С.В. Балац