ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.11.2016 Справа № 904/8670/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі", м. Краматорськ

до Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 4623030грн.48коп., пені у розмірі 893987грн.97коп., 3% річних у розмірі 62663грн.78коп., інфляційної складової у розмірі 305726грн.26коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №10/27 від 08.06.2016р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" звернулось до Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" з позовом про стягнення суми основного боргу в розмірі 4623030грн.48коп., пені в розмірі 893987грн.97коп., 3% річних в розмірі 62663грн.78коп., інфляційної складової в розмірі 305726грн.26коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії №50001008/186 від 01.09.2007р., в частині розрахунків за поставлену електричну енергію.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 19.10.2016р. та 08.11.2016р.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №283 та №746 ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2016р. та від 19.10.2016р. були отримані відповідачем 07.10.2016р. та 27.10.2016р. відповідно, про що свідчить підпис представника відповідача на зазначених повідомленнях.

18.10.2016р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання, призначеного на 19.10.2016р., на іншу дату, у звязку з неможливістю направити в судове засідання свого повноважного представника. Вказане клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладений.

04.11.2016р. відповідач надав клопотання, в якому просить відкласти судове засідання, призначене на 08.11.2016р., на іншу дату, у звязку з неможливістю направити в судове засідання свого повноважного представника.

Cуд не обмежує коло осіб, які можуть бути представниками юридичних осіб у судовому засіданні. Так, відповідно до положень статті 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки спір можливо розглянути за наявними матеріалами, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

01.09.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс Інвест" (далі постачальник) та Державним промисловим підприємством "Кривбаспромводопостачання" (далі споживач) підписаний договір про постачання електричної енергії №50001008/186 (далі договір). Додатковою угодою №1 від 02.01.2014р., до договору про постачання електричної енергії №50001008/186 від 01.09.2007р. були внесені зміни в частині найменування постачальника. Так, відповідно до тексту зазначеної додаткової угоди найменування постачальника було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі". Вказана додаткова угода підписана та скріплена печатками сторін без зауважень та заперечень до неї.

Відповідно до розділу 1 договору постачальник продає електричну енергію споживач для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю по 6кВ 5545кВа, по 0,23кВ 2,4кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точки продажу електричної енергії споживач для площадок вимірювання, визначених додатком №10 "Перелік площадок вимірювання споживача" до договору, встановлюються на межі балансового розподілу електричних мереж постачальника та основного споживача.

Згідно з пунктом 2.3.3 договору споживач зобовязаний оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів обліку електричної енергії".

Відповідно до пункту 3.1.1 договору постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної елегії за регульованим тарифом, плату за перетікання реактивної енергії та інші платежі, передбачені цим договором.

За приписами пункту 7.5 договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії споживача" оформлюються документи, перелік яких узгоджений додатком "Порядок розрахунків", у тому числі: акт про використану електричну енергію (акт про прийняття передавання товарної продукції); акт результатів замірів електричної потужності.

Положеннями пункту 1.4 додатка "Порядок розрахунків" (далі додаток №2) передбачено, що величина коштів, які має сплатити споживач за спожиту активну електроенергію, визначається, як добуток обсягу електричної енергії, спожитої за розрахунковий період, на тариф, який діє в цей розрахунковий період, з урахуванням ПДВ.

Пунктом 3.2 додатку №2 визначено, що до 09 числа місяця споживач сплачує суму остаточного розрахунку за попередній розрахунковий період.

Згідно з пунктом 9.4 договору, договір набуває чинності з дня його підписання сторонами і укладається на строк до 31.12.2008р. включно. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували те, що сторони мали намір розірвати договір або змінити його. За таких обставин, суд дійшов висновку, що на момент виникнення спірних відносин договір про постачання електричної енергії №50001008/186 від 01.09.2007р. був чинним.

На виконання умов договору позивач за період з січня 2015р. по березень 2016р. поставив відповідачу електричну енергію загальною вартістю 10123998грн.25коп., що підтверджується актами про покази розрахункових приладів обліку, обсяги та вартість активної електричної енергії за визначений період. Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" виставило відповідачу відповідні рахунки на оплату електричної енергії, спожитої за період з січня 2015р. по березень 2016р., які були отримані відповідачем, про що свідчить підпис представника відповідача на вказаних рахунках.

З огляду на положення договору та додатку №2 відповідач був зобовязаний сплатити вартість електричної енергії, отриманої відповідно до акту від 31.01.2015р. в строк до 09.02.2015р. (включно); відповідно до акту від 28.02.2015р. в строк до 09.03.2015р. (включно); відповідно до акту від 31.03.2015р. в строк до 09.04.2015р. (включно); відповідно до акту від 30.04.2015р. в строк до 09.05.2015р. (включно); відповідно до акту від 31.05.2015р. в строк до 09.06.2015р. (включно); відповідно до акту від 30.06.2015р. в строк до 09.07.2015р. (включно); відповідно до акту від 31.07.2015р. в строк до 09.08.2015р. (включно); відповідно до акту від 31.08.2015р. в строк до 09.09.2015р. (включно); відповідно до акту від 30.09.2015р. в строк до 09.10.2015р. (включно); відповідно до акту від 31.10.2015р. в строк до 09.11.2015р. (включно); відповідно до акту від 31.11.2015р. в строк до 09.12.2015р. (включно); відповідно до акту від 31.12.2015р. в строк до 09.01.2016р. (включно); відповідно до акту від 31.01.2016р. в строк до 09.02.2016р. (включно); відповідно до акту від 29.02.2016р. в строк до 09.03.2016р. (включно); відповідно до акту від 31.03.2016р. в строк до 09.04.2016р. (включно).

Державне промислове підприємство "Кривбаспромводопостачання" розрахувалось з позивачем за електричну енергію, спожиту за період з січня 2015р. по березень 2016р., частково, сплативши позивачу грошові кошти в сумі 5500967грн.77коп. Вказаною сумою відповідач повністю погасив заборгованість за електричну енергію, отриману згідно договору про постачання електричної енергії №50001008/186 від 01.09.2007р. в період з січня 2015р. по серпень 2015р., та частково сплатив електричну енергію спожиту в вересні 2015р., лютому 2016р. та березні 2016р. При цьому розрахунки за вказані місяць були здійснені відповідачем із порушення строків оплати, передбачених договором та додатком №2.

Таким чином, на теперішній заборгованість Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" перед позивачем за договором про постачання електричної енергії №50001008/186 від 01.09.2007р. складає 4623030грн.48коп. Вказана сума складається із заборгованості за електричну енергію отриманої у вересні 2015р. в розмірі 562554грн.75коп., в жовтні 2015р. в розмірі 730628грн.21коп., в листопаді 2015р. в розмірі 697853грн.76коп., в грудні 2015р. в розмірі 765598грн.09коп., січні 2016р. в розмірі 829136грн.58коп., в лютому 2016р. в розмірі 564187грн.61коп. та заборгованості за електричну енергію отриманої у березні 2016р. в розмірі 473071грн.48коп.

З огляду на положення договору про постачання електричної енергії №50001008/186 від 01.09.2007р., строк виконання відповідачем грошових зобовязань є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 4623030грн.48коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Згідно з пунктом 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3, 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі повідної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Позивач на підставі пункту 4.2.1 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 05.05.2015р. по 26.04.2016р. в розмірі 893987грн.97коп. Вказані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 599 та частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.ст. 599, 612 Цивільного кодексу України день виконання зобов'язання не може входити до періоду прострочення його виконання, оскільки цього дня зобов'язання боржника, хоч і з порушенням строку виконання, але припиняється

День фактичної оплати заборгованості не включається до часу прострочення виконання грошового зобов'язання при здійсненні розрахунку суми пені, оскільки відповідний розрахунок здійснюється у днях, протягом яких не виконувалось (неналежно виконувалось) грошове зобов'язання. День фактичної оплати заборгованості не може вважатись днем, протягом якого не виконувалось грошове зобов'язання.

При перевірці розрахунку пені, наданого позивачем, судом встановлено, що при нарахуванні пені, позивачем було помилково включено дні фактичної оплати відповідачем сум заборгованості до періоду часу, за який нараховувалась сума пені.

За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягає сума пені за загальний період з 05.05.2015р. по 26.04.2016р. в розмірі 887040грн.72коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 6947грн.25коп. слід відмовити.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 305726грн.26коп. за загальний період з лютого 2015р. по березень 2016р. та 3% річних в розмірі 62663грн.78коп. за загальний період з 62663грн.78коп.

Позовні вимоги про стягнення суми інфляційної складової в розмірі 305726грн.26коп., підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При перевірці розрахунку, наданого позивачем, судом встановлено, що позивачем невірно був визначений період нарахування інфляційної складової на суми боргу за договором.

За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в розмірі 87970грн.40коп. за загальний період з травня 2015р. по березень 2016р. В задоволенні позовних вимог про стягнення суми інфляційної складової в розмірі 217755грн.86коп. слід відмовити.

Перевіривши розрахунок суми 3% річних, суд встановив, що при розрахунку суми 3% річних, позивачем було допущено помилку, оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення суми 3% річних. Судом встановлено, що при нарахуванні суми 3% річних, позивачем було включено дні фактичної оплати відповідачем сум заборгованості до періоду часу, за який нараховувалась сума 3% річних.

За результатом зробленого судом розрахунку, стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних за загальний період з 10.02.2015р. по 26.04.2015р. в розмірі 62008грн.38коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення суми 3% річних в розмірі 655грн.40коп. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" до Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" про стягнення суми основного боргу в розмірі 4623030грн.48коп., пені в розмірі 893987грн.97коп., 3% річних в розмірі 62663грн.78коп., інфляційної складової в розмірі 305726грн.26коп. задовольнити частково.

Стягнути з Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" (ідентифікаційний код: 00191017; місцезнаходження: 50069, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, просп. Миру , буд. 15А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Високовольтні мережі" (ідентифікаційний код: 31018149; місцезнаходження: 84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Островського, буд. 8) суму основного боргу в розмірі 4623030грн.48коп., пені в розмірі 887040грн.72коп., 3% річних в розмірі 62008грн.38коп., інфляційної складової в розмірі 87970грн.40коп. та судовий збір в розмірі 84900грн.75коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 08.11.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 14.11.2016р.

Суддя ОСОБА_2