ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" жовтня 2016 р.Справа № 924/841/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Шпак В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ТК-Фаро, м. Харків

до Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України м. Хмельницький

про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2016р. №02-06/86-15 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів:

пункту 1 резолютивної частини, яким визнано дії ТОВ „ТК-Фаро, що полягали у встановленні в лютому - квітні 2015 року у територіальних межах автошляху міжнародного значення МІ2 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка в межах Хмельницької області автошляху національного значення НОЗ Житомир-Чернівці в межах Хмельницької області, автошляху регіонального значення Р05 Городище-Рівне-Старокостянтинів в межах Хмельницької області та адміністративно-територіальних межах м. Хмельницького роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного палива, що реалізується через АГЗС без об'єктивно виправданих причин та утримання їх на однаковому рівні з ПАТ „Укрнафта та ТОВ „Алас порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України „Про захист економічної конкуренції;

пункту 3 резолютивної частини, яким за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в пункті 1 рішення, на товариство з ТОВ „ТК-Фаро накласти штраф у розмірі 68 000 грн.;

пункту 5, яким визнано дії ТОВ „ТК-Фаро, що полягали у встановленні в лютому - квітні 2015 року у територіальних межах автошляху міжнародного значення М12 Стрий- Тернопіль-Кіровоград-Знамянка в межах Хмельницької області автошляху національного значення Н 03 Житомир-Чернівці в межах Хмельницької області, автошляху регіонального значення Р 05 Городище-Рівне-Старокостянтинів в межах Хмельницької області та адміністративно-територіальних межах м. Хмельницького роздрібних цін на дизельне пальне, що реалізується через АЗС без об'єктивно виправданих причин та утримання їх на однаковому рівні з ПАТ „Укрнафта та ТОВ „Алас порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України „Про захист економічної конкуренції;

пункту 7, яким за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене в пункті 5 рішення, на ТОВ „ТК-Фаро накласти штраф у розмірі 68 000 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 14.09.2016 р.

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю від 16. 05.2016 р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ТК-Фаро звернулось з позовом до Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування п.п.1,3,5,7 рішення адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2016р. №02-06/86-15 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що кваліфікація дій ТОВ „ТК-Фаро як антиконкурентних узгоджених дій за ч. 3 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону вимагає встановлення за результатами комплексного дослідження відповідного товарного ринку, фактичних обставин, що мають свідчити про схожість дій. їх узгодженість, наявність у цих діях антиконкурентного характеру та відсутність об'єктивних причин, що впливають на стан конкуренції на певному ринку. Ознаки схожості у діях суб'єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). Антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із наведенням наявних доказів. Висновок щодо відсутності у суб'єктів господарювання об'єктивних причин для вчинення схожих дій повинен ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об'єктивно впливають на поведінку суб'єкта господарювання з встановлення роздрібних цін на дизельне пальне та скраплений газ, а не бути наслідком дослідження обмеженого кола факторів (ціна придбання, наявність залишків тощо). Крім того, дії повинні мати безпосередній негативний вплив на стан конкуренції на визначеному ринку.

В обґрунтуванні рівня роздрібних цін на дизельне пальне та скраплений газ протягом лютого - квітня 2015 року слід зазначити, що основним ціноутворюючим фактором залишались закупівельні ціни. Товариство враховувало існуючі тенденції зміни цін на дані види нафтопродуктів на оптовому ринку, що теж вплинуло на цінову політику Позивача. Оптова ціна дизельного палива протягом лютого 2015 року зросла на 92,4%, а оптова ціна скрапленого газу в лютому 2015 року зросла більше ніж на 200%. Таке зростання вплинуло на роздрібні ціни в мережі АЗС позивача, які в зазначений період також зросли. В першій половині березня 2015 року оптовий ринок нафтопродуктів демонстрував поступове зниження цін. Відповідна тенденція була притаманна й роздрібному сегменту ринку нафтопродуктів. Тому протягом березня - квітня 2015 року цінова політика Позивача, як і усіх інших операторів ринку роздрібного продажу пального, була спрямована на зниження роздрібних цін. Цим пояснюється відсутність прямої залежності зміни роздрібних цін на пальне від інфляційних процесів на фінансовому ринку України, а частково і від закупівельних цін Позивача (в першій половині березня) на чому наголошує Відповідач у рішенні. Щодо збільшення обсягів реалізації пального у березні-квітні 2015 р., яке на думку Відповідача спричинене схожими діями Позивача, ПАТУкрнафта та ТОВ „Алас, то таке збільшення пояснюється щорічним сезонним зростанням обсягів продажу нафтопродуктів в усіх операторів.

Таким чином, поділивши один ринок товару на два сегменти, відповідач штучно збільшив частки на ринку Позивача, ПАТ „Укрнафта, ТОВ „Алас, а отже не провів об'єктивного аналізу діяльності суб'єктів господарювання, що мають ознаки монопольного (домінуючого) становища та реальної ринкової влади на ринку товару. Адже наявністю ринкової влади та вчиненням схожих дій відповідач обґрунтовує отриманий позивачем економічний ефект, що полягав у збільшені обсягів продажу дизельного пального та скрапленого газу. Вищенаведені обставини, а також дані, що містяться в оскаржуваному рішенні спростовують висновки відповідача про те, що діями ТОВ „ТК-Фаро, у досліджуваний період, на ринку нафтопродуктів було обмежено конкуренцію.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов зазначив, що протягом лютого-квітня 2015 року ціни у відповідачів змінювались одночасно на одну і були однаковими, при цьому відповідачі закуповували пальне у різний час та за різними цінами, при цьому обсяги реалізації та закупівлі теж були різними. Вказані факти свідчать про узгодженість їх поведінки. Зазначені твердження не ніяким чином не були спростовані та не було доведено, однакова ціна у відповідачів продиктована конєктурою ринку.

Окрім того відповідачі мали різну кількість АЗС та АГЗС. які мають різне географічне розташування, що в свою чергу також впливає на диференціацію витрат.

Таким чином, дії ТОВ „Айас, ТОВ „ТК-Фаро та ПАТ „Укрнафта, що полягали у встановленні в лютому квітні 2015 року у територіальних межах автошляху міжнародного значення М12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка в межах Хмельницької області, автошляху національного значення Н 03 Житомир-Чернівці в межах Хмельницької області, автошляху регіонального значення Р05 Городище-Рівне-Старокостянтинів в межах Хмельницької області та адміністративно-територіальних межах м. Хмельницького, однакових роздрібних ціп на скраплений газ в якості моторного палива, що реалізується через АГЗС без об'єктивно виправданих причин та утримання їх та однаковому рівні є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України „Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ринку товару, які можуть призвести до обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації па ринку спростовує наявність обєктивних причин для вчинення таких дій.

Дії ТОВ „Алас, „ТК-Фаро та ПАТ „Укрнафта, що полягали у встановленні в лютому квітні 2015 року у територіальних межах автошляху міжнародного значення М12 Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка в межах Хмельницької області, автошляху національного значення Н 03 Житомир-Чернівці в межах Хмельницької області, автошляху регіонального значення Р05 Городище-Рівне-Старокостянтинів в межах Хмельницької області та адміністративно-територіальних межах м. Хмельницького однакових роздрібних цін на дизельне пальне, що реалізовується через АЗС, без обєктивно виправданих причин та утримання їх на однаковому рівні порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України „Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ринку товару, які можуть призвести до обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

Просить в позові відмовити.

Досліджуючи надані докази, аналізуючи міркування та заперечення сторін, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується таке:

Господарський кодекс України встановлює відповідно до Конституції України правові основи господарської діяльності (господарювання), яка базується на різноманітності субєктів господарювання різних форм власності.

Стаття 1 Господарського кодексу України визначає предмет його регулювання, та зазначає, що Господарський кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Положеннями ст.3 Закону України „Про Антимонопольний комітет України №3659-XII від 26.11.1993р. (із змінами та доповненнями) визначено, що основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; контроль за концентрацією, узгодженими діями суб'єктів господарювання та регулюванням цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб'єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Відповідно до ст.22 Закону України „Про Антимонопольний комітет України розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Їх невиконання тягне за собою передбачену законом відповідальність.

У п.8.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 року „Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства зазначено, що з урахуванням приписів ч.3 ст.6 Закону України „Про захист економічної конкуренції для кваліфікації дій (бездіяльності) суб'єктів господарювання на ринку товарів як антиконкурентних узгоджених дій у вигляді схожих дій (бездіяльність) на ринку товару (і які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції), не вимагається обов'язкове встановлення та доведення факту чи фактів формального узгодження зазначених дій, в тому числі укладення відповідної угоди (угод).

Це порушення установлюється за результатами такого аналізу органом Антимонопольного комітету України ситуації на ринку товару, який: свідчить про погодженість конкурентної поведінки суб'єктів господарювання; спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення зазначених дій. Пов'язані з наведеним обставини з'ясовуються і доводяться відповідним органом Антимонопольного комітету України.

Пунктом 8.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №15 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства передбачено, що антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України.

При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб'єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку.

Висновок же органу Антимонопольного комітету України щодо відсутності у суб'єкта господарювання об'єктивних причин для вчинення схожих дій (бездіяльності) має ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об'єктивно (незалежно від суб'єкта господарювання) впливають на його поведінку у спірних відносинах, а не бути наслідком обмеженого кола факторів (наприклад, тільки ціни придбання товару).

Зокрема, суд має з'ясовувати, чи зазначено в рішенні органу Антимонопольного комітету України докази обмеження конкуренції внаслідок дій (бездіяльності) суб'єкта господарювання або іншого негативного впливу таких дій (бездіяльності) на стан конкуренції на визначеному відповідним органом ринку протягом певного періоду часу, чи досліджено в такому рішенні динаміку цін, обставини і мотиви їх підвищення або зниження, обґрунтованість зміни цін, співвідношення дій (бездіяльності) суб'єкта господарювання з поведінкою інших учасників товарного ринку, в тому числі й тих, що не притягалися до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, витрати суб'єкта господарювання, які впливають на вартість товару тощо.

При цьому саме орган Антимонопольного комітету України має довести безпідставність посилання заінтересованої особи на інші чинники, що можуть позначатися на поведінці суб'єкта господарювання (зокрема, на специфіку відповідного товарного ринку; тривалість та вартість зберігання товару; час та вартість доставки; витрати на реалізацію товару тощо). На відповідний орган покладається обов'язок не лише доведення однотипної і одночасної (синхронної) поведінки суб'єктів господарювання на ринку, а й установлення шляхом економічного аналізу ринку (в тому числі, за необхідності, шляхом залучення спеціалістів та експертів) відсутності інших, крім попередньої змови, чинників (пояснень) паралельної поведінки таких суб'єктів господарювання.

Розглядом матеріалів справи було встановлено, що розпорядженням адміністративної колегії відділення від 31.07.2015 №89-рп/к розпочато розгляд справи №02-06/86-15 відносно ТОВ „Алас, ТОВ „ТК Фаро та ПАТ „Укрнафта за дії, що полягали у встановленні в лютому - квітні 2015 року, однакових роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного палива, що реалізується через АГЗС, без об'єктивно виправданих причин та утримання їх на однаковому рівні та містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України „Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ринку товару, які можуть призвести до обмеження конкуренції у раді, якщо аналіз ситуації на ринку спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

Як вбачається із матеріалів справи, Хмельницьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у оскаржуваному рішенні детально проаналізовано ситуацію на ринку роздрібної торгівлі світлими нафтопродуктами на території Хмельницької області, досліджено цінову поведінку операторів ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального та роздрібної торгівлі дизельним пальним у Хмельницькій області, здійснено аналіз обсягів регіональних ринків роздрібної реалізації нафтопродуктів протягом 2015року.

Згідно ч.2, 3 ст.56 Закону України „Про захист економічної конкуренції рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Належних та допустимих доказів на спростування зазначеного суду не подано, доводи позивача спростовані матеріалами справи.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ст.34 ГПК України).

Виходячи із змісту ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства та докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що у позові необхідно відмовити.

Згідно ст.49 ГПК України здійснені позивачем судові витрати по справі останньому не відшкодовуються у звязку із відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст.82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено 31.10.2016року.

Суддя Шпак В.О.

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2-3 - позивачу, - м.Харків, проспект Московський, 89

м.Хмельницький, пров.Зенітний 21

4 - відповідачу. м.Хмельницький, вул.Героїв Майдану 54