РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016Справа №910/14787/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Плюс"

до Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації

про визнання недійсним рішення про розірвання договору та відновлення становища, яке існувало до порушення права

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 12.09.2016 року;

від відповідача: не зявилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто-Плюс" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації про визнання недійсним рішення про розірвання договору та відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача наказ №12-од «Про призначення тимчасового автомобільного перевізника для організації перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №788 «Калинівка Київ АС «Дарниця» від 18.04.2016 року, яким достроково розірвано Договір №120708-61 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 04.09.2012 року, укладеного між позивачем та відповідачем, прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, в порушення приписів самого Договору, і як наслідок порушує права і законні інтереси позивача.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, та:

1) Визнати недійсним Наказ № 12-од від 18.04.2016 року Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації в частині дострокового розірвання Договору № 120708-61 від 04.09.2016 року про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

2) Відновити становище Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Плюс», яке існувало до порушення права, шляхом зобовязання Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації належним чином виконувати умови Договору № 120708-61 від 04.09.2012року про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 788 Калинівка-Київ АС «Дарниця».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2016 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 13.09.2016 року.

В судовому засіданні 13.09.2016 року представник відповідача подав клопотання про доручення до матеріалів справи документів на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 17.08.2016 року, також оголошено перерву до 27.09.2016 року.

В судовому засіданні 27.09.2016 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, а також оголошено перерву до 18.10.2016 року.

В судове засідання 18.10.2016 року представник відповідача не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 18.10.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто-Плюс" (далі по тексту перевізник, позивач) та Київською обласною держаною адміністрацією (далі по тексту організатор, відповідач в особі Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації) укладено Договір №120708-61 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі по тексту Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) організатор надає перевізникові право на здійснення перевезень пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування №788 «Калинівка Київ АС «Дачна»

Згідно з п. 5.1. Договору, цей Договір укладено строком на 5 років і набуває чинності з дня його підписання сторонами.

Згідно з п. 4.4. Договору, Сторони домовились, що цей Договір може бути достроково розірваним за погодженням (згодою) Сторін, а також в односторонньому порядку Організатором при систематичних (на менше трьох випадків) порушеннях Перевізником умов цього Договору.

Відповідно до п. 4.6. Договору, виявлені під час перевірок порушення Перевізником умов укладеного з Організатором Договору, Умов організації та проведення конкурсу на перевезення пасажирів на приміських (міжміських) автобусних маршрутах загального користування в Київській області та законодавства про автомобільний транспорт оформляються відповідним актом встановленого зразка в двох примірниках. Один примірник акта надається керівнику Перевізника, інший знаходиться у Організатора. Не підписаний представником Перевізника акт зберігає юридичну силу.

Згідно з п. 4.7. Договору, при виявленні порушення Організатор має право не пізніше десяти робочих днів з дня виявлення цього порушення внести припис про усунення порушення з конкретними термінами усунення;

Відповідно до п. 4.7.1. Договору, направити Перевізнику претензію про порушення умов укладеного Договору (далі Претензія).

Пунктом 4.8. Договору передбачено що, після закінчення терміну, вказаного в приписі, Організатор здійснює перевірку усунення виявлених порушень. Якщо порушення (аналогічні попереднім або інші) виявлені повторно. Організатор має право направити Перевізнику претензію про порушення умов укладеного Договору (далі Претензія).

Сторони домовились про наступне. Після тридцяти денного терміну з дня отримання Претензії, Організатор організовує перевірку усунення виявлених порушень. Якщо порушення (аналогічні попереднім або інші) виявлені повторно, Організатор припиняє дію Договору про перевезення пасажирів на маршруті з Перевізником, про що надсилає Перевізнику письмове повідомлення (п. 4.9. Договору).

01.03.2016 року на адресу Позивача від Відповідача надійшло 2 (два) листи №01-09-05/212 від 28.01.2016 року та № 01-09-05/498 від 16.02.2016 року в яких зазначалося, що за результатами проведеної Управлінням інфраструктури Київської обласної державної адміністрації спільно з представниками Калинівської селищної ради перевірки щодо дотримання умов Договору №120708-61 були виявлені порушення п.п. 2.3.2.,2.3.7, 2.3.11, 2.3.19, 2.3.30 Договору. Одночасно листом від 16.02.2016 року № 01-09-05/498 відповідач вимагав усунути виявлені порушення та повідомити у строк до 01.03.2016 року.

Позивачем усунуто всі вказані Відповідачем порушення та листом №6 від 03.03.2016 року проінформовано Відповідача про усунення порушень.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів не усунення порушень позивачем, про які зазначено відповідачем в листах №01-09-05/212 від 28.01.2016 року та № 01-09-05/498 від 16.02.2016 року.

Наказом Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 18.04.2016 року №12-од «Про призначення тимчасового автомобільного перевізника для організації перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №788 «Калинівка Київ АС «Дарниця» (далі по тексту Наказ №12-од):

- Достроково розірвано договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 04 вересня 2012 року № 120708-67 з ТОВ «Авто-Плюс» на приміському автобусному маршруті загального користування № 788 «Калинівка-Київ АС «Дарниця».

- Призначено тимчасового автомобільного перевізника для організації перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №788 «Калинівка-Київ АС «Дарниця» ФОП ОСОБА_2.

- Приміський автобусний маршрут № 788 «Калинівка-Київ АС «Дарниця» включено до переліку обєктів конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування.

Відповідач листом від 22.04.2016 року № 01-09-05/1156 повідомив позивача, що лист № 6 від 03.03.2016 року про усунення порушень умов Договору взято до уваги і буде враховано в подальшій роботі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що наказ №12-од «Про призначення тимчасового автомобільного перевізника для організації перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №788 «Калинівка Київ АС «Дарниця» від 18.04.2016 року, яким достроково розірвано Договір №120708-61, прийнято з порушенням вимог чинного законодавства України, в порушення приписів самого Договору, і як наслідок порушує права і законні інтереси позивача.

Держава, відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Перелік категорій справ, які підвідомчі господарським судам наведено у ст. 12 ГПК України, частиною першою якої визначено, що господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 1, 4-1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає положенням статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є визнання недійсним Наказу № 12-од від 18.04.2016 року Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації, яким достроково в односторонньому порядку розірвано Договір №120708-61 від 04.09.2012 року, укладений з ТОВ «Авто-Плюс», а також зобовязання Відповідача виконувати умови такого Договору.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р. "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" визначено, що до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах: а) про оскарження рішень (нормативно-правових актів чи актів індивідуальної дії), ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність; б) про оскарження суб'єктом і господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами, врегульованими господарським договором; в) між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління; г) з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; д) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Інші справи за участю господарюючих суб'єктів та суб'єктів владних повноважень не мають ознак справ адміністративної юрисдикції і повинні розглядатися господарськими судами на загальних підставах. До таких справ належать усі справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

З огляду на викладене, та зважаючи на те, що правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер, предмет спору у даній справі та склад учасників спірних правовідносин, що виникли між суб'єктом владних повноважень і суб'єктом господарської діяльності у зв'язку з вчиненням цивільного правочину, відповідають вимогам ГПК України та, враховуючи, що предметом спору у справі є незаконність розірвання Договору та зобовязання до виконання умов Договору, спір у даній справі підвідомчий господарському суду.

Вищевикладена позиція висловлена Вищим господарським судом України у Постанові від 20.05.2015 року по справі № 907/1153/14.

Крім того, в Постанові №21-713а16 від 10.05.2016 року Верховного суду України, зазначено, що усуваючи розбіжності у неоднаковому застосування судами касаційних інстанцій вимог статей 2, 4, 17, пункту 1 частини першої статті 157 КАС України колегія суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справа Верховного суду України дійшла наступного висновку: «орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів є субєктом владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та перевізником-претендентом відносяться до юрисдикції адміністративних судів».

Отже, виходячи з викладеного, вбачається, що після укладення договору між організатором та перевізником всі правовідносини щодо його укладення, зміни та розірвання відносяться до юрисдикції господарських судів.

З огляду на місцезнаходження Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації (яким є: м. Київ, площа ОСОБА_3 України, 1), з урахуванням положень ст. 15 ГПК України спір підлягає розгляду саме у Господарському суді м. Києва.

Зазначені вище висновки узгоджуються і з позицією Вищого арбітражного суду України, викладеною в Розясненні «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 08.02.1996р. № 02-5/62.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що забезпечення організації пасажирських перевезень на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території області, покладається на обласні державні адміністрації.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про автомобільний транспорт» відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування. Договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами (ст. 42 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Перевізник, із яким укладається договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, визначається на конкурсній основі у відповідності до положень, визначених Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081 (далі по тексту - Порядок проведення конкурсу)

Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку проведення конкурсу, обєктом конкурсу може бути, зокрема, маршрут (кілька маршрутів) міського або приміського автобусного сполучення. Обєкт конкурсу визначається організатором (тобто Відповідачем).

За правилами п.п. 3 п. 44 Порядку проведення конкурсу, організатор має право достроково розірвати договір з автомобільним перевізником у разі, серед іншого, порушення ним умов договору.

Пунктом 56 Порядку проведення конкурсу передбачено, що контроль за виконанням умов Договору здійснює організатор та інші органи виконавчої влади згідно з компетенцією, за наявності відповідного звернення або доручення організатора.

У відповідності до ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Умовами п. 4.4. Договору №120708-61 Сторони передбачили, що договір може бути достроково розірваним за погодженням (згодою) Сторін, а також в односторонньому порядку Організатором при систематичних (не менше трьох випадків) порушеннях Перевізником умов цього Договору.

Одночасно, в п.п. 4.5.1-4.5.17 Договору №120708-61 наведено перелік порушень Перевізника, які є підставою для розірвання в односторонньому порядку дії цього Договору

Як вбачається із листів Відповідача ним були виявлені порушення умов п.п. 2.3.2., 2.3.7., 2.3.11., 2.3.19., 2.3.30 Договору № 120708-61, які не відносяться до переліку порушень, що є підставою для розірвання договору в односторонньому порядку.

Отже, Відповідачем рішення про одностороннє дострокове розірвання Договору прийнято з порушення умов Договору.

Як вбачається Наказ № 12-од не містить жодних підстав для розірвання договору, ані посилань на порушення Позивачем умов Договору.

Суд звертає увагу, що за умовами п.4.4. Договору Відповідач має право в односторонньому порядку розірвати Договір лише за умови виявлення не менше трьох випадків порушення Позивачем умов цього Договору, в порядку, передбаченому п.п. 4.6 - 4.9 Договору.

Суд зазначає, що Акти встановленого зразка про виявлені порушення умов Договору не надавалися Позивачу для ознайомлення, на адресу Позивача надійшло лише два повідомлення про виявлені порушення, а також не надходило будь-яких повідомлень щодо одностороннього розірвання Відповідачем договору, що є порушенням п. 4.9. Договору.

Чинне законодавство не вказує на момент припинення зобов'язань сторін у випадку розірвання договору в односторонньому порядку. Суд вважає, що цей момент слід визначати в порядку ст. 8 ЦК України за аналогією закону, зокрема, з визначенням моменту укладення договору.

Договір є укладеним, як це зазначено у ст. 640 ЦК України, з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Тож при односторонньому розірванні договору такий договір вважатиметься розірваним з моменту отримання стороною, договір з якою розривається, повідомлення про таке розірвання.

Такий висновок підтверджується спеціальною нормою про розірвання договору найму: ст. 782 ЦК України передбачає, що у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Таким чином, Відповідачем не дотримано порядок розірвання договору в односторонньому порядку, а прийняте Відповідачем рішення (наказ № 12-од) про дострокове розірвання Договору є незаконним і протиправним, у звязку з чим підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення;

Згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобовязаннями.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 80, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Наказ №12-од від 18.04.2016 року Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації в частині дострокового розірвання Договору №120708-61 від 04.09.2016 року про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

3. Відновити становище Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Плюс» (07400, Київська обл., місто Бровари, ВУЛИЦЯ ШОЛОМ - АЛЕЙХЕМА, будинок 49; ), яке існувало до порушення права, шляхом зобовязання Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації (01196, м. Київ, ОСОБА_3 УКРАЇНКИ, будинок 1; ) належним чином виконувати умови Договору №120708-61 від 04.09.2012 року про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування №788 Калинівка-Київ АС «Дарниця».

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 07.11.2016 року.