ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2016 Справа №917/1663/16

м. Полтава

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛС», 03037, м. Київ, вул. Зеленогірська, 8

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Решетилівський маслозавод», 3400, Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. Шевченка, 11

про стягнення 891000,00 грн.

Суддя Пушко І.І.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 17.10.2016 року;

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 03.10.2016 року.

Резолютивна частина рішення оголошена згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України 03.11.2016 року.

Повне рішення складено та підписано 04.11.2016 року.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 891000,00 грн. заборгованості за простим векселем серії АА №0069428.

Позивачем позовні вимоги підтримуються в повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що граничний строк сплати за векселем було встановлено 30.09.2015 року, а 01.10.2015 року вексель було предявлено до оплати, проте відповідач не вчинив платіж за векселем у визначений строк. Таким чином, відповідач має не виконані зобовязання на суму 891000,00 грн.

Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі, про що зазначив у відзиві на позовну заяву від 03.11.2016 року.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про обіг векселів в Україні», до законодавства України про обіг векселів відноситься Женевська конвенція 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі Уніфікований закон).

Позивач є держателем простого векселя серії АА №0069428 на суму 891000,00 грн., виданого відповідачем 27.09.2011 року першому векселедержателю - ТОВ «ІСФП Капітал» зі строком платежу 30.09.2013р.

Оригінал зазначеного векселя був наданий позивачем в судовому засіданні та залучений до матеріалів справи.

Строк платежу, визначений векселедавцем, двічі продовжувався ним, про що свідчать відповідні написи на векселі щодо внесення змін до векселя та встановлення нових строків платежу за векселем 30.09.2014р. та 30.09.2015р., вчинені векселедавцем (відповідачем) в особі директора та головного бухгалтера.

Як встановлено ст. 77 Уніфікованого Закону, до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення, зокрема, щодо: індосаменту (статті 11-20); строку платежу (статті 33-37); платежу (статті 38-42); позовної давності (статті 70 і 71).

Вищевказаний вексель, на якому ґрунтуються вимоги позивача, має індосамент «Платити наказу ТОВ «МІЛС», », підпис індосанта - ТОВ «ІСФП Капітал» в особі директора та головного бухгалтера, написаний на звороті векселя.

Відповідно до ст. 13 Уніфікованого Закону, індосамент повинен бути написаний на переказному векселі або на приєднаному до нього аркуші (алонжі). Він повинен бути підписаний індосантом.

Таким чином, вчинений першим векселедержателем індосамент відповідає вимогам абз. 1 ст. 13 Уніфікованого Закону.

Згідно зі ст. 16 Уніфікованого закону «Про переказні векселі та прості векселі», власник переказного векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим.

Відповідно до ст. 14 Уніфікованого Закону індосамент переносить всі права, що випливають з переказного векселя.

Таким чином, векселедержатель (позивач) обґрунтував своє право на вексель згідно з порядком, зазначеним у абз. 1 ст. 16 Уніфікованого Закону.

Вексель серії АА №0069428 був предявлений позивачем до оплати відповідачу 01.10.2015р., тобто в строк, визначений ст. 38 Уніфікованого Закону, про що свідчить Акт предявлення векселів до оплати від 01.10.2015р., підписаний повноважними представниками сторін.

Відповідач не вчинив платіж за векселем в строк, визначений в п.2 Акту предявлення векселів до оплати від 01.10.2015р., що ним не заперечується.

Оскільки відповідач з 17.08.2016р. перебуває в стані припинення, позивачем була направлена йому заява від 05.09.2016р. вих. №05/09-16 про визнання кредиторських вимог на суму 891000,00 грн.

Як свідчить надана відповідачем копія листа від 13.10.2016р. №68, підписаного головою ліквідаційної комісії ОСОБА_3, відповідач визнав кредиторські вимоги позивача на суму 891 000,00 грн.

Статтями 70 та 78 Уніфікованого Закону «Про переказні та прості векселі» передбачено, що векселедавець по простому векселю зобовязаний також, як акцептант по переказному векселю, а позовні вимоги, які витікають із переказного векселя проти акцептанта, погашаються по закінченню трьох років з дня строку платежу.

Таким чином, позов за векселем до векселедавця простого векселя може бути заявлений на протязі трьох років з дня строку платежу незалежно від протесту векселя.

За таких обставин, здійснене відповідачем визнання позову не суперечить законодавству, не порушує права та інтереси інших осіб, а тому приймається судом відповідно до ст.ст. 22, 78 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань в частині сплати платежу за векселем у визначений строк, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам, а також оскільки на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості відповідач суду не надав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, в зв'язку з чим позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно ч. 2 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44 (ч. 2), 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Решетилівський маслозавод», 3400, Полтавська область, смт. Решетилівка, вул. Шевченка, 11, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛС», 03037, м. Київ, вул. Зеленогірська, 8, 891 000 грн. 00 коп. заборгованості за простим векселем серії АА №0069428; 13 365 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ при набранні рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.11.2016 року.

Суддя Пушко І.І.