ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.11.2016 Справа № 908/2902/16

Cуддя Дроздова С.С., розглянувши матеріали
За позовом: Приватного підприємства «ОСОБА_1» АДРЕСА_2

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява підлягає поверненню у зв`язку з наступним.

До господарського суду Запорізької області 01.11.2016 р. за вх. № 3141/09-05/16 від Приватного підприємства «ОСОБА_1» надійшла позовна заява (№ б/н від 10.09.2016 р.), відповідно до прохальної частини якої позивач просить визнати за ним право власності на об'єкти та споруди, розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 34 (згідно з переліком).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Статтею 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач при поданні позову зобов'язаний надіслати відповідачу копію позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з статтею 57 даного Кодексу до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку. Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою. Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Отже, належним доказом направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами є оригінал розрахункового документу та оригінал опису вкладення до цінного листа. Крім того, статтею 56 ГПК визначений обов'язок позивача направити відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами саме листом з описом вкладення.

До зазначеної позовної заяви, яка надійшла від Приватного підприємства «ОСОБА_1», позивачем додано копію фіскального чеку від 09.08.2016 р. про направлення ФОП ОСОБА_2 цінного листа № 823 та копію опису вкладення від 09.08.2016 р. до ц/п на ім'я ФОП ОСОБА_2, відповідно до якого направлено позовну заяву з додатком, кількість предметів - 48. При цьому в даному описі не зазначено, які саме додатки до позовної заяви направлені відповідачу, не зазначено номеру поштового відправлення. У додатках до позовної заяви зазначено кількість додатків - 12. Згідно з даними документами відповідачу направлено іншу позовну заяву, аніж та, що надійшла до суду, оскільки дата відправлення позовної заяви (09.08.2016 р.) передує даті складення позовної заяви (10.09.2016 р.), яка надійшла до суду. Таким чином, зазначені документи (копії фіскального чеку та опису вкладення до цінного листа) не можуть бути прийняті судом в якості доказів направлення відповідачу копії позовної заяви вих. № б/н від 10.09.2016 р. та доданих до неї документів, з якою позивач звернувся до суду.

Не подання доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви є підставою для повернення позовної заяви з доданими до неї документами позивачу без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

У п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» роз'яснено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Враховуючи викладене вище, позовна заява б/н від 10.09.2016 р. (вх. № 3141/09-05/16 від 01.11.2016 р.) підлягає поверненню позивачу без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно з ст. 57 ГПК України до позовної додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (п. 2 таблиці) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не меншу 1 розміру мінімальної заробітної плати.

У п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 роз'яснено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

До позовної заяви позивачем додано копію квитанції № 85 від 09.08.2016 р. про сплату судового збору в розмірі 1500,00 грн., про що відповідальними працівниками господарського суду складений відповідний акт від 01.11.2016 р.

У п. 2.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 роз'яснено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (частина друга статті 9). При цьому господарський суд може з'ясувати відповідну обставину, використовуючи способи, передбачені ГПК.

Відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 10.08.2016 р. судовий збір у сумі 1500,00 грн., сплачений ПП «ОСОБА_1» згідно з квитанцією № КП/1762302 від 09.08.2016 р., зарахований на казначейський рахунок 09.08.2016 р. Тобто, маються розбіжності в зазначенні номеру квитанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 роз'яснено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача.

Позивачем у позовній заяві зазначено ціну позову 100000,00 грн., разом з тим позивач не зазначив та не додав до позовної заяви документів на підтвердження даної ціни позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

При повторному зверненні із позовною заявою, в загальному порядку, з дотриманням вимог Господарського процесуального кодексу України щодо подання позову, позивачу необхідно направити відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами листом з описом вкладення (із зазначенням в описі вкладення повного переліку документів, що направляються), докази направлення долучити до позовної заяви, також слід до додати до позовної заяви оригінал квитанції щодо сплати судового збору.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що ухвалами суду від 22.08.2016 р. № 908/2190/16 (суддя Гандюкова Л.П.), від 30.08.2016 р. № 908/2273/16, від 18.10.2016 р. № 908/2745/16 (суддя Зінченко Н.Г.), від 19.09.2016 р. № 908/2463/16 (суддя Смірнов О.Г.) позивачу роз'яснювався обов'язок додання до позову оригіналів документів щодо сплати судового збору та щодо направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 54, 55, 56, 57, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути без розгляду позивачу - Приватному підприємству «ОСОБА_1».

Додаток: - позовна заява б/н від 10.09.2016 р. з додатками згідно з переліком, всього на 52 аркушах, акт від 01.11.2016 р. на 1 аркуші.

Суддя С.С. Дроздова