УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.11.2016Справа № 910/19792/16

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Візит"

до відповідача-1: Центру розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних сил України Міністерства оборони України, відповідача-2: Міністерства оборони України

про спростування недостовірної інформації

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 2238 від 06.10.2016 (вх. № 19792/16 від 31.10.2016) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 3 частини 1 ст. 57 ГПК України встановлено, що на позивача покладається обов'язок додати до позовної заяви документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Відповідно до пунктів 1-3 прохальної частини позовної заяви 2238 від 06.10.2016 позивач заявив такі позовні вимоги:

1. Визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності інформацію, поширену про Товариство з обмеженою відповідальністю «Візит» (09161, Київська обл., Білоцерківський р-н, м.Узин, вул. Заводська, 23-а, код СДРПОУ 22206848) начальником Центру розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України Міністерства оборони України підполковником ОСОБА_1 на брифінгу щодо проблемних питань з харчування у Збройних Силах України та результатів проведених перевірок на якість харчування, який проводився ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 12.00 в приміщенні пресс-центру Міністерства оборони України, а саме:

"у червні 2016 було зафіксовано масове потрапляння бійців навчального центру "Десна" до шпиталю з інфекційними захворюваннями та харчовими отруєннями" та "...винуватець інциденту, який поклав на лікарняні ліжка інфекційного відділення дві сотні солдатів, - аутсорсингова фірма "Візит".

2. Зобов'язати Центр розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних сил України Міністерства оборони України (04050, м.Київ, вул. Мельников, 81, Код ) та Міністерство оборони України (03168, м.Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ) не пізніше наступного дня після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили розмістити на своєму офіційному сайті www.mil.gov.ua інформацію про проведення брифінгу під назвою "Спростування недостовірної інформації, яка поширена про Товариство з обмеженою відповідальністю "Візит" начальником Центру розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України Міністерства оборони України підполковником ОСОБА_1 на брифінгу щодо проблемних питань з харчування у Збройних Силах України та результатів проведених перевірок на якість харчування, який проводився ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 12.00 в приміщенні пресс-центру Міністерства оборони України та провести даний брифінг на протязі наступного дня з дати розміщення оголошення про проведення брифінгу із офіційним запрошенням всіх журналістів, які були акредитовані на брифінгу ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на якому повідомити присутнім про те, що "у червні 2016 було зафіксовано масове потрапляння бійців навчального центру "Десна" до шпиталю з інфекційними захворюваннями та харчовими отруєннями" та "...винуватець інинденту, який поклав на лікарняні ліжка інфекційного відділення дві сотні солдатів, - аутсорсингова фірма "Візит" є недостовірною інформацією.

3. Зобов'язати Центр розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних сил України Міністерства оборони України (04050, м. Київ, вул.Мельников, 81, Код ) та Міністерство оборони України (03168, м.Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ) не пізніше наступного дня після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили розмістити на своєму офіційному сайті www.mil.gov.ua повідомлення про спростування недостовірної інформації, яка поширена про Товариство з обмеженою відповідальністю "Візит" начальником Центру розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України Міністерства оборони України підполковником ОСОБА_1 на брифінгу щодо проблемних питань з харчування у Збройних Силах України та результатів проведених перевірок на якість харчування, який проводився ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 12.00 в приміщенні пресс-центру Міністерства оборони України, наступного змісту:

"Інформація, яка поширена про Товариство з обмеженою відповідальністю "Візит" начальником Центру розвитку та супроводження матеріального забезпечення Збройних Сил України Міністерства оборони України підполковником ОСОБА_1 на брифінгу щодо проблемних питань з харчування у Збройних Силах України та результатів проведених перевірок на якість харчування, який проводився ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 12.00 в приміщенні пресс-центру Міністерства оборони України про те, що "у червні 2016 було зафіксовано масове потрапляння бійців навчального центру "Десна" до шпиталю з інфекційними захворюваннями та харчовими отруєннями" та "...винуватець інинденту, який поклав на лікарняні ліжка інфекційного відділення дві сотні солдатів, - аутсорсингова фірма "Візит" є недостовірною".

Наведене свідчить, що позивачем заявлено 4 (чотири) вимоги немайнового характеру, а саме: по одній вимозі немайнового характеру у пунктах 1, 3 прохальної частини позовної заяви та 2 (дві) вимоги немайнового характеру у пункті 2 прохальної частини позовної заяви (про зобов'язання відповідачів розмістити на своєму офіційному сайті інформацію про проведення брифінгу та зобов'язання відповідачів провести даний брифінг).

Додатково суд звертає увагу, що зміст пункту 4 прохальної частини позовної заяви, згідно якого позивач просить суд "витребувати у відповідачів відомості ... з метою необхідності уточнення позовних вимог в частині обсягу розповсюдженої недостовірної інформації" фактично є клопотанням сторони про витребування доказів, а не позовною вимогою. Наразі, обов'язок подання доказів приписами ст. 33 ГПК України покладено на сторони, а у разі неможливості сторонами самостійно надати докази, останні вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів в порядку ст. 38 ГПК України.

Згідно з п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, т.т. 1378,00 грн.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір", у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи викладене, при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 2238 від 06.10.2016, яка містить чотири вимоги немайнового характеру, позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 5512,00 грн., натомість до позовної заяви додано платіжне доручення № 932 від 07.09.2016 про сплату судового збору в сумі 4350,00 грн., а отже в розмірі меншому, ніж передбачено чинним законодавством України.

Зважаючи на викладене, позивач не дотримався приписів Закону України "Про судовий збір", п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, що в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Як роз`яснено господарським судам у п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема, пунктом 4 частини першої статті 63 ГПК.

За наведених обставин, позовна заява № 2238 н від 06.10.2016 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до господарського суду з відповідною позовною заявою, слід звернути увагу, що частину 3 статті 277 ЦК України, нормами якої, в тому числі, позивач обгрунтовує заявлені позовні вимоги про спростування недостовірної інформації, виключено на підставі Закону України № 1170-VII від 27.03.2014, т.т. наведена норм не є чинною.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути без розгляду.

Суддя О.В.Гумега