Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "01" листопада 2016 р. Справа № 906/1007/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 04.01.16р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укреколайн" (с.Майстрів Новоград-Волинського району Житомирської області)

до Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради "Шляхрембуд" (м.Новоград-Волинський Житомирської області)

про стягнення 13637,99 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 13637,99 грн., з яких 12556,00 грн. боргу за поставлений товар згідно договору купівлі-продажу № 22/06-КП від 22.06.16р., 987,31 грн. пені та 94,68 грн. 3% річних.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в сумі 1081,99 грн., з яких 987,31 грн. пені та 94,68 грн. 3% річних, нарахованих за неналежне виконання договору купівлі-продажу № 22/06-КП від 22.06.16р. та зазначила, що після подачі позову до суду відповідачем сплачено 12556,00 грн. основного боргу.

Відповідач відзиву на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.21).

Відповідно до ст.75 ГПК України, справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укреколайн" (далі - позивач/продавець) та Комунальним підприємством Новоград-Волинської міської ради "Шляхрембуд" (далі - відповідач/покупець) договору купівлі-продажу № 22/06-КП від 22.06.16р. (а.с.9,10), позивач у липні 2016 року поставив відповідачу товар на загальну суму 12556,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: № РН-0000020 від 04.07.16р., № РН-0000022 від 05.07.16р. (а.с.12,13).

Згідно пп.1.1 договору, продавець зобов'язався передати на умовах даного договору у власність покупця стрічку транспортерну, далі товар, а покупець зобов'язався прийняти товар та сплатити його повну вартість на умовах та в строки передбачені цим договором.

Відповідно до пп.4.2 договору, оплата за отриманий товар проводиться покупцем в безготівковому розрахунку, шляхом перерахування коштів на основний поточний розрахунковий рахунок продавця, згідно банківських реквізитів вказаних у даному договорі.

Розрахунок за поставлений продавцем товар здійснюється покупцем, шляхом внесення 100% оплати у день передачі товару покупцю, згідно виставленого продавцем рахунку на оплату товару (пп.4.3 договору).

Згідно даних позивача, відповідач свої договірні зобов'язання по оплаті отриманого товару не виконав, внаслідок чого станом на день подачі позову утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 12556,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем після подачі позову до суду було сплачено заборгованість в сумі 12556,00 грн. у повному обсязі (а.с.24).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Представник позивача в судовому засіданні за неналежне виконання договору купівлі-продажу № 22/06-КП від 22.06.16р. просила стягнути з відповідача 987,31 грн. пені та 94,68 грн. 3% річних.

Вимогу про стягнення з відповідача 3% річних позивач обґрунтував ст.625 ЦК України, згідно якої передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача розмір 3% річних становить 94,68 грн. (а.с.4).

Розрахунок 3% річних вірний та відповідає чинному законодавству.

Позивач, обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача пені в сумі 987,31 грн. послався, зокрема, на вимоги статтей 549, 611 ЦК України, а також зазначив, що нарахував пеню відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. № 543/96-ВР.

Дана вимога є безпідставною, виходячи з наступного.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. № 543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, наведеними нормами чинного законодавства в імперативному порядку встановлено, що вимога про стягнення пені може ставитися лише за умови письмового зазначення в договорі такого виду відповідальності за невиконання договірних зобов'язань.

Як вбачається з укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 22/06-КП від 22.06.16р. сторони не передбачили відповідальності у вигляді нарахування пені, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 987,31 грн. пені є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач позов не оспорив, своїм правом на участь в судовому розгляді справи не скористався, доказів сплати нарахованих 3% річних за прострочення виконання зобов'язань по договору купівлі-продажу № 22/06-КП від 22.06.16р. не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають частковому задоволенню - з відповідача стягується на користь позивача 94,68 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов'язань по договору купівлі-продажу № 22/06-КП від 22.06.16р.

В частині стягнення 12556,00 грн. основного боргу, сплаченого відповідачем після подачі позову до господарського суду, провадження у справі підлягає припиненню за відсутністю предмета спору (п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України).

В частині стягнення 987,31 грн. пені суд відмовляє у зв'язку з безпідставністю заявлених вимог.

Сплата судового збору покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради "Шляхрембуд", 11700, м.Новоград-Волинський Житомирської області, вул.Червоноармійська 43, ідентифікаційний код 38613389:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укреколайн", 11740, с.Майстрів Новоград-Волинського району Житомирської області, вул.Ватутіна 1-а, ідентифікаційний код 35825128 - 94,68 грн. 3% річних за прострочення виконання зобов'язань по договору купівлі-продажу № 22/06-КП від 22.06.16р. та 1279,25 грн. судового збору.

3. В частині стягнення 12556,00 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 01.11.16

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.).