ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.10.2016 Справа № 905/2346/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод підіймально-транпортного обладнання", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", м. Добропілля

про стягнення боргу в сумі 2389,50грн., 3% річних в сумі 80,72грн., інфляційних втрат в сумі 601,24грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод підіймально-транспортного обладнання" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" про стягнення боргу в сумі 2389,50грн., 3% річних в сумі 80,72грн., інфляційних втрат в сумі 601,24грн.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 6, 8, 10, 10, 19, 61, 129 Конституції України, 11-16, 202, 509, 610, 611, 625-627, 629 Цивільного кодексу України, статей 7, 20, 173, 174, 193, 284, 285 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором поставки №130-ЦД від 09.01.2014. Зазначив, що відповідачем не сплачена вартість поставленого товару відповідно до договору. Факт отримання відповідачем товару підтверджується видатковою накладною та довіреністю. Сума боргу становить 2389,50грн.

На підставі статі 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобовязання 3% річних у розмірі 80,72грн., інфляційні втрати у розмірі 601,24грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, заяв про розгляд справи у його відсутність та заперечень на позовну заяву не надійшло.

Пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням того, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а норми статті 129 Конституції України одним з принципів судочинства визначають свободу у наданні сторонами суду доказів та у доведенні перед судом їх переконливості, судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Клопотань щодо фіксації судового процесу не заявлено, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

09.01.2014 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Добропільська ЦЗФ (покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецький завод підіймально-транспортного обладнання" (постачальник, позивач) підписано договір поставки №130-ЦД (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобовязався передати у власність покупцю продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК (далі продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, погодженими сторонами в даному договорі та специфікаціях, які є невідємними частинами даного договору (п.1.1. договору).

Договір підписано обома сторонами, доказів відмови від договору до матеріалів справи не надано, у звязку з чим, за висновками суду вказаний договір є чинним.

Відповідно до п.1.2 Договору покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію у відповідності до умов даного договору.

Сторонами підписано Специфікацію, в яких сторони обумовили умови поставки, оплати та кількість продукції, яка підписана сторонами без заперечень та скріплена печатками підприємств.

Згідно з п.4.1. Договору, поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами в специфікаціях до договору.

Відповідно до п.4.2. Договору, умови поставки продукції - DDP, згідно "Інкотермс 2010", з урахуванням умов та застережень, які містяться в даному договорі та/або відповідних специфікаціях до договору. Узгоджене місце призначення поставки зазначається сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Постачальник здійснює всі видатки, повязані з поставкою продукції, до моменту її поставки в узгоджене місце призначення поставки.

У випадках, коли сторони в специфікаціях обговорюють інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, узгодженими у відповідних специфікаціях.

Відповідно до п. 4.3. Договору, постачальник зобовязаний надати покупцю наступні документи: рахунок; податкову накладну; видаткову накладну; відповідні товарно-супровідні накладні (залізничну/товарно-транспортну накладну); сертифікат якості заводу - виробника та/або паспорт; сертифікат відповідності (у випадку, якщо продукція підлягає обовязковій сертифікації); дозвіл Держпромнагляд (у випадку, якщо отримання даного документу є обовязковим згідно норм діючого законодавства); інструкції (керівництво по експлуатації (у випадку, якщо даний документ передбачений); технічну документацію, передбачену п.2.4. цього Договору.

Згідно з п.2.12. у випадку, якщо в результаті приймання продукції буде встановлено, що фактичні показники кількості та/або якості та /або асортименту та/або комплектності не відповідають даним, зазначеним товарно-супровідних документах, сертифікаті якості заводу-виробника, паспорту ТУ або іншої документації, передбаченої для поставленого виду продукції, а також у випадку поставки постачальником не узгодженої сторонами у відповідних специфікаціях до договору, постачальник має право: відмовитися від прийняття продукції та оплатити її вартість , а у випадку здійснення попередньої оплати продукції, вимагати повернення сплачених грошових коштів на протязі 10(десяти) календарних днів з дати відправлення письмової вимоги постачальнику; на обмін продукції; прийняти продукцію зі зменшенням її ціни, в залежності від показників невідповідності якості та /або кількості асортименту та/або комплектності ціни продукції, не погодженої сторонами у відповідній специфікації до договору. Повернення продукції здійснюється в порядку, передбаченому в п.2.5 цього договору, при здійсненні попередньої оплати в розмірі видатків, повязаних з поверненням продукції.

Відповідно до п. 4.4. Договору у випадку поставки товару без товарно - супровідних документів, що призведе до неможливості здійснити приймання продукції за кількістю, якістю, асортименту, комплектності, покупець має право відмовитися від приймання продукції. В такому випадку, повернення продукції здійснюється в порядку, передбаченому в п.2.5 цього договору.

Відповідно до п.4.7. Договору, датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товарно-супровідних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на видатковій накладній. При поставці залізничним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена в залізничній накладній, що свідчить про прибуття продукції на залізничну станцію призначення (узгоджене місце призначення поставки).

Згідно до п. 5.1 Договору орієнтовна сума договору не повинна перевищувати суму, еквівалентну 36000000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.5.2 Договору, ціни на поставлену постачальником продукцію визначаються у відповідних специфікаціях до договору.

30.10.2014 сторонами складено та підписано специфікацію. Відповідно до якої, загальна сума товару становить 2389,50грн. з урахуванням ПДВ, строк поставки - до 15.11.2014.

На виконання умов договору позивачем поставлений товар, що підтверджується видатковою накладною №254 від 15.12.2014 на суму 2389,50 грн., яка міститься в матеріалах справи.

Вищезазначена видаткова накладна підписана та скріплена печатками обох сторін.

Факт отримання відповідачем товару через Інтайм підтверджується підписом особи, відповідальної за отримання товарно-матеріальних цінностей з зазначенням дати отримання продукції - 26.12.2014, а саме: ОСОБА_1, яка діяла на підставі довіреності №862 від 26.12.2014.

В матеріалах справи містяться рахунки - фактури №289 від 15.12.2014 та №55 від 11.05.2016.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, в даному випадку, видаткова накладна є первинними обліковим документом в розумінні вищезазначеного Закону та підписання покупцем видаткової накладної підтверджує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Згідно з п. 5.4. Договору, розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5(пяти) робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів с поточного рахунку покупця.

Пунктом 2.2. Договору сторонами обумовлено застосування норм Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю та за кількістю №П-6 та №П-7.

Згідно із пунктом 14 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966р. №П-7, приймання продукції по якості і комплектності виробляється у точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, основними й особливими умовами постачання, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також по супровідним документам, що засвідчують якість і комплектність продукції що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація тощо). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Відповідно до пункту 12 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.1965 №П-6 приймання продукції по кількості здійснюється по транспортним і супровідним документам (рахункові-фактурі, специфікації, описові, пакувальним ярликам і ін.) відправника (виготовлювача). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не припиняє приймання продукції. У цьому випадку складається акт про фактичну наявність продукції, що надійшла, і в акті вказується, які документи відсутні.

Зазначені вище акти в матеріалах справи відсутні, претензій до позивача стосовно того, що не вистачає документів, передбачених розділом 4.3 договору, відповідачем не надано, що на думку суду, свідчить про те, що всі передбачені договором документи відповідачем були отримані.

Відповідач отримав продукцію, але у визначений у договорі строк за неї не сплатив, своїх договірних зобовязань перед позивачем не виконав, чим порушив умови договору.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з п. 5.4. Договору, розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (пяти) робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції.

Відповідно до п.5 Специфікації розрахунки за продукцію по цій специфікації , здійснюються в порядку та в строки, передбачені договором.

Таким чином, товар отриманий за видатковою накладною №254 від 15.12.2014 відповідач зобовязаний був оплатити до 04.03.2015.

Матеріалами справи доведений факт отримання відповідачем продукції та не сплати відповідно до видаткової накладної у встановлені договором терміни. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми боргу у розмірі 2389,50грн. підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 80,72грн. та інфляційних втрат у розмірі 601,24 грн., необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За здійсненим господарським судом перерахунком 3 % річних у сумі 80,72грн. суд визнає його не вірним. При цьому, розмір 3% річних є більшим, ніж заявлено до стягнення позивачем та нараховується з 04.03.2015.

Відповідно до вимог пункту 2 статі 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійним вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Заяв та клопотань від позивача про збільшення розміру позовних вимог суду не подавалось.

За таких обставин, господарський суд при винесенні рішення обмежений розміром позовних вимог, визначеним позивачем.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає сума 3 % річних у розмірі 80,72 грн. за період з 04.03.2015 по 16.05.2016.

Згідно із рекомендаціями Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 щодо порядку нарахування індексів інфляції при розгляді судових справ індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць. Для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат за період нарахування з 01.04.2015 по 30.04.2016 на суму боргу 2389,50грн. у розмірі 601,24 грн., суд визнає його арифметично вірним.

З огляду на викладене стягненню на користь позивача підлягають інфляційні витрати у розмірі 601,24грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Матеріали справи належних доказів в спростування доводів позивача не містять, відповідачем таких до суду не надано. За таких обставин та враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобовязання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод підіймально-транпортного обладнання" до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" про стягнення боргу в сумі 2389,50грн., 3% річних в сумі 80,72грн., інфляційних втрат в сумі 601,24грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85000, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод підіймально-транпортного обладнання" (61174, АДРЕСА_1, ) борг в сумі 2389,50грн., 3% річних в сумі 80,72грн., інфляційні втрати в сумі 601,24грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378грн.

У судовому засіданні 10 жовтня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 17 жовтня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява