ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.11.16р. Справа № 904/8027/16
За позовом приватного акціонерного товариства «Енергоресурси» (м. Нікополь, Дніпропетровська область)

до Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» (м. Нікополь, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості

Суддя: Татарчук В.О.

Секретар судового засідання: Білан О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №17/2015 від 10.12.15

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство «Енергоресурси» звернулось з позовом до Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» про стягнення (з урахуванням заяви про зменшення) 177217,91грн, з яких: 143190,65грн основний борг, 2595,34грн - 3% річних, 31431,92грн пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором № НОМЕР_1 від 28.12.2015 щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги з постачання технічної води.

Відповідач не заперечує проти суми основного боргу та вказує, що прострочення виникло у звязку зі складним фінансовим становищем.

Також, відповідач просить зменшити розмір пені на 70% на підставі ст. 83 ГПК України.

Відповідач не забезпечив явку представника.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

В судовому засіданні 01.11.2016 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

28.12.2015 між ПрАТ «Енергоресурси» (постачальник) та Нікопольським комунальним підприємством «Нікопольтеплоенерго» (споживач) було укладено договір № НОМЕР_1 про надання послуг з постачання технічної води.

Відповідно до п. 1.1 договору споживач доручає, а постачальник бере на себе обов'язки надавати послуги з постачання технічної води у межах встановленого річного ліміту водоспоживання для здійснення споживачем своєї виробничої та господарської діяльності, а споживач оплачує надані послуги, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 5.4.3 договору № НОМЕР_1 від 28.12.2015, споживач взяв на себе зобов'язання проводити оплату за послуги з постачання технічної води, надані в попередньому місяці відповідно до умов цього договору.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення 143190,65грн основного боргу, 9429,58грн пені, 2595,34грн - 3% річних та відмовити щодо стягнення пені в сумі 22002,34грн, з таких підстав.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як зазначалось вище, між сторонами укладений договір № НОМЕР_1 від 28.12.2015 про надання послуг з постачання технічної води.

Відповідно до вказаного договору позивачем були надані послуги з постачання технічної води на суму 191381,59грн, що підтверджується підписаними сторонами актами надання послуг: № 88 за січень 2016 року на суму 48190,94грн, № 257 за лютий 2016 року - 48026,23грн, №411 за березень 2016 року - 85962,95грн, № 668 за квітень 2016 року - 9201,47грн.

Відповідно до п. 4.1 договору, оплата наданих послуг, за цим договором, здійснюється споживачем в наступному порядку:

4.1.1. Передоплата у розмірі 80% від вартості загальних обсягів, запланованих постачальником в поточному місяці, яка здійснюється до 25 числа поточного місяця на підставі виставленого постачальником рахунка;

4.1.2. Остаточна оплата за послуги з поставки технічної води проводиться щомісячно протягом 10 (десяти) календарних днів після закінчення розрахункового місяця.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на загальну суму 191381,59грн: №01091 від 31.01.2016 на суму 48190,94грн, № 02093 від 29.02.2016 - 48026,23грн, № 03052 від 31.03.2016 - 85962,95грн, № 04090 від 30.04.2016 - 9201,47грн.

Однак, відповідачем було частково сплачено за надані послуги з постачання технічної води по рахунку № 01091 від 31.01.2015 у сумі 42256,40грн.

Таким чином, станом на 01.09.2016 сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 143190,65грн, що підтверджується підписаним сторонами актом звірки розрахунків станом на вересень 2016 року.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з пунктом 6.3 договору у разі несвоєчасної або не в повному розмірі оплати споживачем послуг, наданих за даним договором, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення.

Відповідно до розрахунку позивача розмір пені за несвоєчасну оплату товару з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ за період з 11.02.2016 по 01.09.2016 складає 31431,92грн.

Стосовно стягнення пені суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача щодо зменшення пені на 70% із застосуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

Згідно з вказаною нормою господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

З урахуванням економічного стану Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» суд зменшує розмір пені на 70% та стягує з відповідача 9429,58грн - пені.

Наведене також є підставою для відмови в задоволенні вимог позивача в частині стягнення пені в сумі 22002,34грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача 3% річних за період з 11.02.2016 по 01.09.2016 складають 2595,34 грн.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 143190,65грн основного боргу, 9429,58грн пені, 2595,34грн - 3% річних та відмовляє в позові щодо стягнення пені в сумі 22002,34грн.

Згідно з пунктом 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

З урахуванням наведеного, суд покладає судові витрати по справі на відповідача незалежно від зменшення розміру неустойки.

Також, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету суму 89,03грн зайво сплаченого судового збору у звязку зі зменшенням позовних вимог (платіжне доручення № 4085 від 08.09.2016 знаходиться в матеріалах справи).

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» (53213 Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 12-А, ідентифікаційний код 05472525) на користь приватного акціонерного товариства «Енергоресурси» (53201 Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, ідентифікаційний код 31802573) 143190,65грн основного боргу, 9429,58грн пені, 2595,34грн - 3% річних, 2658,27грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з Нікопольського комунального підприємства «Нікопольтеплоенерго» на користь приватного акціонерного товариства «Енергоресурси» 22002,34грн пені.

Повернути приватному акціонерному товариству «Енергоресурси» (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, ідентифікаційний код 31802573) з державного бюджету 89,03грн - зайво сплаченого судового збору (платіжне доручення № 4085 від 08.09.2016 знаходиться в матеріалах справи).

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 07.11.2016

Суддя В.О. Татарчук