ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р. Справа № 925/1203/16

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю,

від першого відповідача представник не зявився,

від другого відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного підприємства Український державний інститут з

проектування обєктів дорожнього господарства

Укрдіпродор в особі Черкаського відділу комплексного

проектування державного підприємства Український

державний інститут з проектування обєктів дорожнього

господарства Укрдіпродор, м. Черкаси

до 1. Управління містобудування та архітектури виконавчого

комітету Канівської міської ради, м. Канів, Черкаської області

2. виконавчого комітету Канівської міської ради, м. Канів,

Черкаської області

про стягнення 20 070 грн. 75 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося державне підприємство Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства Укрдіпродор в особі Черкаського відділу комплексного проектування державного підприємства Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства Укрдіпродор до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Канівської міської ради та виконавчого комітету Канівської міської ради про стягнення солідарно з відповідачів боргу, який виник згідно договору від 15 травня 2013 року за №178 в розмірі 20 070 грн. 75 коп., а саме: 9 700 грн. 00 коп. основний борг, 8 645 грн. 05 коп. інфляційні втрати, 840 грн. 00 коп. 3% річних та 885 грн. 70 коп. пеня.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24 жовтня 2016 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 01 листопада 2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Викликані в судове засідання представники відповідачів не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, відзивів на позовну заяву суду не надали.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24 жовтня 2016 року було зобовязано відповідачів надати суду відзиви на позовну заяву з посиланням на мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача, а також докази, що обґрунтовують відхилення позовних вимог.

Оскільки відповідачі не були позбавлені права надати суду необхідні докази та свої доводи і міркування щодо предмету спору шляхом письмових пояснень та заперечень, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, та оскільки явка представників сторін в судове засідання обовязковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 01 листопада 2016 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1203/16.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 15 травня 2013 року між Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету Канівської міської ради (замовник) та Черкаським відділом комплексного проектування ДП Укрдіпродор (виконавець) було укладено договір за №178.

Відповідно до п. 1.1. договору замовник зобовязався доручити, а виконавець - прийняти на себе зобовязання щодо корегування робочого проекту капітального ремонту вул. Федоренка-Потужнього м. Канева, Черкаської області.

Згідно ч. 1 ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно п. 1.2 вищевказаного договору технічні, економічні та інші вимоги до робіт, що становлять предмет договору, обумовлені у затвердженому технічному завданні.

Відповідно до п. 2.1. договору за виконані роботи за цим договором замовник зобовязується перерахувати виконавцю згідно з кошторисом 9 700 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ.

Оплата за даним договором проводиться протягом 3-х днів, починаючи з дати підписання акту приймання передачі виконаних робіт, але не пізніше 3-х днів після надходження бюджетних коштів на рахунок замовника (п. 2.5. договору).

Позивач виконав комплекс робіт згідно технічного завдання, про що сторонами було підписано акт здачі прийняття проектної продукції №182 від 22 жовтня 2013 року згідно договору №178 від 15 травня 2013 року.

Проте обовязку щодо оплати наданих позивачем послуг, перший відповідач не виконав, в звязку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Також п. 1 ч. 1 ст. 889 Цивільного кодексу України передбачає, що замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

В п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань зазначено, що якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Аналогічні положення містяться в ст. ст. 854, 889 Цивільного кодексу України.

Як вказано вище, оплата за договором проводиться протягом 3-х днів, починаючи від дати підписання акту приймання передачі виконаних робіт.

Відповідний акт виконаних робіт між сторонами було підписано 22 жовтня 2013 року, в звязку з чим 25 жовтня 2013 року перший відповідач повинен був сплатити вартість виконаних позивачем робіт.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Першим відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за виконані роботи, а також не було спростовано доводи та обґрунтування позивача.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки умовами договору передбачено обовязок першого відповідача сплатити виконані роботи, то сума боргу в розмірі 9 700 грн. 00 коп. підлягає стягненню з першого відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Позовні вимоги щодо стягнення боргу з другого відповідача задоволенню не підлягають, оскільки в останнього відсутній обовязок щодо оплати виконаних позивачем робіт згідно договору №178 від 15 травня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 Цивільного кодексу України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.5. договору передбачена відповідальність за невиконання першим відповідачем договірних зобовязань протягом терміну зазначеного в п. 2.5. з дня отримання бюджетних коштів, а саме неустойка в розмірі облікової ставки НБУ.

Позивачем на підставі п. 5.5. договору заявлено вимогу про стягнення з відповідача 885 грн. 70 коп. пені нарахованої за період з 14 березня 2016 року по 14 вересня 2016 року.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Слід зазначити, що перший відповідач повинен був оплатити вартість виконаних робіт 25 жовтня 2013 року.

Тобто, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України кінцевий термін нарахування пені за несвоєчасну сплату робіт закінчився 24 квітня 2014 року.

В звязку з вищенаведеним слід дійти висновку, що нарахування пені здійснено позивачем поза межами встановленими ч. 6 ст. 232 ГК України, а тому вимога позивача щодо стягнення 885 грн. 70 коп. пені не підлягає задоволенню.

З урахуванням положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 840 грн. 00 коп. 3% річних та 8 645 грн. 05 коп. інфляційних втрат нарахованих за період з 26 жовтня 2013 року по 14 вересня 2016 року.

Здійснивши перевірку нарахування 3% річних та інфляційних втрат за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.4.1. судом встановлено, що розмір 3% річних та інфляційних нарахований вірно, а тому заявлені до стягнення суми підлягають стягненню з першого відповідача.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов державного підприємства Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства Укрдіпродор в особі Черкаського відділу комплексного проектування державного підприємства Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства Укрдіпродор до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Канівської міської ради задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Канівської міської ради, вул. О. Кошового, 3, м. Канів, Черкаської області, ідентифікаційний код 36775320 на користь державного підприємства Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства Укрдіпродор в особі Черкаського відділу комплексного проектування державного підприємства Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства Укрдіпродор, бул. Шевченка, буд. 293, м. Черкаси, ідентифікаційний код 21368968 9 700 грн. 00 коп. заборгованості, 8 645 грн. 05 коп. інфляційних втрат, 840 грн. 00 коп. 3% річних та 1 317 грн. 23 коп. витрат на сплату судового збору.

3. В решті вимог до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Канівської міської ради в позові відмовити.

4. В задоволенні позову державного підприємства Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства Укрдіпродор в особі Черкаського відділу комплексного проектування державного підприємства Український державний інститут з проектування обєктів дорожнього господарства Укрдіпродор до виконавчого комітету Канівської міської ради відмовити повністю.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 02 листопада 2016 року.

Суддя А.В.Васянович