ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

03 листопада 2016 року Справа № 915/978/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон,

54030, м.Миколаїв, вул.Фалеєвська, 9-Б,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інформаційне агентство ОСОБА_1 Група,

54017, м.Миколаїв, пр.Центральний, буд. 93/3, офіс 305, код 35834750

про:

1. визнання недостовірною інформацію;

2. зобовязання відповідача спростувати недостовірну інформацію.

Суддя О.Г. Смородінова

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, згідно довіреності,

від відповідача: ОСОБА_3, керівник.

Суть ухвали:

Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон 09.09.2016р. звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Інформаційне агентство ОСОБА_1 Група про:

1. Визнання недостовірною, негативною і такою, що принижує ділову репутацію товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство НІБУЛОН, інформацію, яка була поширена в мережі Інтернет на веб-сайті Інтернет-видання Преступности.НЕТ (https://news.pn/ru) електронною публікацією під заголовком Варварское уничтожение прибрежной зоны в Вознесенске, розміщеною 06.07.2016 о 13:09 за адресою https://news.pn/rn/public/163742 (www.tr-solidarnist.com), а саме:

...проведя тщательные расследования в 2013 - 2014 годах по данному проекту, мне удалось выяснить, что руководство ООО СП "Нибулон" пошло на грубые нарушения природоохранного законодательства, в частности Водного Кодекса Украины и ЗУ "Об отходах".;

Это значит, что извлечённый со дна реки донный грунт (мул) необходимо складировать в специально построенных для этого карьерах на материковой части за пределами прибрежной 100 метровой зоны. Кроме того, извлечённый донный грунт является отходом и если он не идёт на дальнейшее использование (при условии, что не содержит вредных веществ), то становится полигоном ТБО. И это является самым главным аргументом, доказывающим насколько выполнение дноуглубительных работ проходит законно в соответствии с этими требованиями.

В 2015 году ООО СП "Нибулон" официально начал дноуглубительные работы и там, где прошлись его мотопомпы, не осталось ничего живого.;

Кроме этого, в водовороте замуленных плавней погибла вся речная живность. Беспощадно уничтожая плавни, руководство ООО СП "Нибулон" не желает понимать, что уничтожает целые природные комплексы, биоту, то от чего зависит жизнь людей. ;

...руководство ООО СП "Нибулон" решило сэкономить на защите окружающей среды, рассматривая природные ресурсы как нечто, что не требует пристального внимания и бережного отношения, поступая с ними, как с обычным мусором.;

...разрешение на противозаконные дноуглубительные работы...;

...липовые экспертизы и акты...;

фиктивные общественные слушания.

2. Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю Інформаційне агентство ОСОБА_1 Група спростувати поширену недостовірну, негативну і таку, що принижує ділову репутацію товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН інформацію шляхом розміщення в мережі Інтернет на головній сторінці веб-сайту Інтернет-видання Преступности.НЕТ під заголовком Спростування спростування у такій редакції:

В мережі Інтернет на веб-сайті Інтернет-видання Преступности.НЕТ (https://news.pn/ru) електронною публікацією під заголовком Варварское уничтожение прибрежной зоны в Вознесенске, розміщеною 06.07.2016 о 13:09 за адресою https: //news, pn/ru/vublic/l63 742. була розповсюджена недостовірна, негативна інформація щодо товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН. Повідомляємо, що ця поширена інформація в частині постання на неправомірні дії товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН не відповідає дійсності, визнана рішенням суду, що набрало законної сили, недостовірною, негативною і такою, що принижує ділову репутацію товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства НІБУЛОН.

Позовні вимоги грунтуються на підставі норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про відходи»; Закону України «Про інформаційні агенства»; Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні»; Закону України «Про інформацію»; Державного класифікатра України «Класифікатор відходів ДК 005-96» та мотивовані, наступним:

« 06.07.2016 року о 13:09 в мережі Інтернет на загальнодоступному веб-сайті - інтернет-видання «Преступности.НЕТ» ТОВ «ІА УМГ» в блозі ОСОБА_4 (блоггер Muza Mahova) була розміщена публікація під заголовком «Варварское уничтожение прибрежной зоны в Вознесенске», якою поширені відомості, що, на думку ТОВ СП «НІБУЛОН», не відповідають дійсності та ганьблять ділову репутацію останнього.

Якщо виключити з Публікації від 06.07.2016 всі стилістичні изиски та прийоми Автора і стисло передати зміст публікації, то в «сухому залишку» виявиться інформація про умисне недотримання вимог чинного природоохоронного законодавства України з боку ТОВ СП «НІБУЛОН» під час проектування та виконання робіт з поліпшення судноплавних умов водних шляхів ріки Південний Буг від міста Вознесенськ до міста Миколаїв».

Відповідач вважає, що виходячи зі змісту інформації, що міститься в наведених вище фрагментах, у контексті публікації від 06.07.2016 в цілому, ця інформація має сприйматися будь-яким читачем-відвідувачем інтернет-видання «Преступности.НЕТ», не інакше, як інформація про вчинення ТОВ СП «НІБУЛОН» протизаконних дій, тобто, за своїм змістом не є висловленням Автором своїх суджень, а є фактичним ствердженням про вчинення позивачем протиправних дій,- спрямованих на досягнення певної корисної мети, - дій, що суперечать природоохоронному законодавству, наслідком чого є завдання шкоди довкіллю.

Відтак, є такою, що не відповідає дійсності, тобто, недостовірною, та є негативною інформація, яка міститься в наведених вище фрагментах у контексті публікації від 06.07.2016 в цілому. Ця інформація формує думку у читачів про те, що розроблення Проекту і його реалізація здійснені та здійснюються ТОВ СП «НІБУЛОН» поза межами правового поля, наслідком чого стало завдання шкоди довкіллю.

ТОВ СП «НІБУЛОН» наголошує на тому, що оспорювана інформація була висловлена в публікації від 06.07.2016 не як припущення, а як твердження, та не підпадає під оціночні судження в розумінні частини 2 статті 30 Закону України №2657-ХІІ, оскільки в публікації від 06.07.2016 прямо вказується на вчинення ТОВ СП «НІБУЛОН» грубих порушень природоохоронного законодавства, зокрема, Водного Кодексу України і Закону №187/98-ВР, та на причинний звязок між такими порушеннями та наявними негативними наслідками реалізації Проекту для довкілля.

З огляду на вищезазначене, поширенням недостовірної, негативної інформації, яка міститься в публікації від 06.07.2016, було дискредитовано спосіб ведення та результати господарської діяльності Товариства, повязані з Проектом, тобто, було принижено ділову репутацію ТОВ СП «НІБУЛОН» як субєкта господарювання.

Відповідно до відомостей Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств, як субєктів інформаційної діяльності видання «Преступності.НЕТ» за видом видання є газетою (свідоцтво серії МК № 580-76/Р). Як вбачається з рішення апеляційного суду Миколаївської області від 23.04.2015 у справі 487/7882/14-ц, з рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 01.06.2016 у справі № 520/13606/15-ц, власником веб-сайту «Преступности.НЕТ» є ТОВ «ІА УМГ». Крім того, як встановлено рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.06.2016, ТОВ «ІА УМГ» є субєктом інформаційної діяльності.

Відтак, зазначена недостовірна, негативна інформація є поширеною в мережі Інтернет у засобі масової інформації (Інтернет-газеті) серед значної кількості респондентів (невизначеного кола осіб).

У судове засідання 04.10.2016 року, призначене ухвалою суду від 12.09.2016 року, сторони своїх представників не направили.

Разом з тим, 04.10.2016 року до канцелярії господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу, більш пізнішу дату.

Господарський суд 04.10.2016 року розгляд справи по суті у зв'язку з виниклими обставинами не розпочав, ухвалою повторно визначив явку сторін обов'язковою та відклав розгляд справи на 20.10.2016 року о 10 год. 00 хв.

19.10.2016 року від позивача по данній справі до господарського суду надійшло письмове клопотання (б/н від 19.10.2016 року) в якому ТОВ СП «Нібулон» на підставі ст.ст. 22, 27, 28 Господарського процессуального кодексу України просить залучити ОСОБА_4 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Мотивація данного клопотання полягає у тому, що по-перше, враховуючи, що законодавством не визначена пріоритетність або певна черговість відповідачів, позовні вимоги до яких підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, ТОВ СП «НІБУЛОН», керуючись положеннями частини першої статті 16 ЦК України принципом диспозитивності у господарському судочинстві, вільно обрав спосіб захисту порушеного свого немайнового права і, зокрема, на власний розсуд визначив відповідача за своїми вимогами; по-друге, на думку товариства, рішення господарського суду в цій справі може вплинути на права і обов'язки ОСОБА_4 в якості Автора оспорюваної інформації, яка не є стороною у справі, ТОВ СП «НІБУЛОН» вважає за необхідне залучити її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. При цьому, залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, фізичної особи не субєкта підприємницької діяльності не суперечить нормам господарського процесуального права.

20.10.2016 року в судовому засіданні за присутністю обох сторін відбувся розгляд справи по суті.

В данному судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги та вищевказане клопотання.

Представник відповідача в своєму виступі просив відмовити позивачу у задоволенні позову та усно заперечив на клопотання позивача щодо залучення ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог.

За результатами проведенного засідання судом була оголошена перерва до 01.11.2016 року о 12 год. 00 хв.

26.10.2016 року від відповідача по справі до суду надійшли письмові заперечення на позов, в яких ТОВ Інформаційне агентство ОСОБА_1 Група просить суд: - визнати ОСОБА_4 відповідачем по справі, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинити провадження у справі, звільнити ТОВ Інформаційне агентство ОСОБА_1 Група від відповідальності щодо сплати судових витрат понесених позивачем.

Заперечення відповідача грунтуються на підставі норм ст.ст. 5, 6, 24, 29 Закону України «Про інформаційні агенства», ст. 22 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 91, 94, 201, 277 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 21 80 Господарського процессуального кодексу України та мотивовані таким: ТОВ Інформаційне агентство ОСОБА_1 Група є засновником засобу комунікації у вигляді екранного видання, що розміщено у мережі інтернет видання «Преступности. НЕТ» із доменним ім'ям «news.pn» - отже є засобом масової інформації, а також субєктом інформаційної діяльності. Оскільки ОСОБА_4 є фізичною особою, яка не перебуває у трудових відносинах з відповідачем, та у іншій спосіб не представляє інтереси відповідача як суб'єкта господарювання, то для вирішення такого спору потрібно залучити відповідачем автора статті із назвою «Варварское уничтожение прибрежной зоны в Вознесенске» від 06.07.202016 року, яким є саме фізична особа ОСОБА_4.

Крім цього, відповідач зазначає, що ОСОБА_4 як фізична особа, як громадський діяч опублікувала публікацію під назвою Варварское уничтожение прибрежной зоны в Вознесенске 05.07.2016р. на загальновідомому блогерському ресурсі BLOGSPOT.COM за посиланням http://muzamachova.blogspot.com/2016/07/blog-post_5.html. Ця публікація є публічним повідомленням, яка доведена невизначеному колу осіб. Публікація під тією самою назвою на наступний день, 06.07.2016р., була опублікована в мережі інтернет у інтернет-виданні Преступности.НЕТ в блозі ОСОБА_4 і є дослівним відтворенням публічного повідомлення фізичної особи саме ОСОБА_4.

Дослідивши вищезазначені обставини, проаналізувавши виступи сторін, оцінивши відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України докази, надані учасниками в обґрунтування своїх позицій щодо суб'єктивного складу учасників даного спору, суд дійшов наступних висновків:

Згідно з частиною першою статті 91 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Статтею 94 цього Кодексу передбачено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Отже, за змістом статті 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене частиною першою статті 277 цього Кодексу, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта.

Частиною 7 ст. 277 ЦК України визначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За загальними правилами цивільно-правової відповідальності за поширення недостовірної інформації зобов'язанними суб'єктами названих правовідносин є особи, які (незалежно від наявності їхньої вини) пощирили відомості, що не відповідають дійсності, або вчинили їх неправдиво, і це порочить честь і гідність чи ділову репутацію або завдає шкоди інтересам громадянам чи організацій.

Відповідно до відомостей Державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агенств як суб'єктів інформаційної діяльності, видання «Преступности.НЕТ» за видом видання є газетою (серія та номер свідоцтва МК 580-76/Р), засновником якого виступає Товариство з обмеженою ідповідальністю ОСОБА_1 Група - УМГ (код 35834750).

Відповідач підтверджує, що ТОВ Інформаційне агентство ОСОБА_1 Група (код 35834750), є засновником засобу комунікації у вигляді екранного видання, що розміщено у мережі інтернет, а саме інтернет-видання «Преступности.НЕТ», із доменним імям «news.pn» (витяг з реєстру доменної зони).

Відповідно до п.1.1 Статуту ТОВ Інформаційне агентство ОСОБА_1 Група є правонаступником ТОВ ОСОБА_1 Група - УМГ.

Також за твердженням відповідача, останній є засобом масової інформації, а також суб'єктом інформаційної діяльності.

Матеріали справи свідчать, що 06.07.2016 року о 13:09 в мережі Інтернет на загальнодоступному веб-сайті - інтернет-видання «Преступности.НЕТ» ТОВ «ІА УМГ» в блозі ОСОБА_4 (блоггер Muza Mahova) була розміщена публікація під заголовком «Варварское уничтожение прибрежной зоны в Вознесенске», якою поширені відомості, що, на думку ТОВ СП «НІБУЛОН», не відповідають дійсності та ганьблять ділову репутацію останнього.

Згідно письмових доказів, які містяться у матеріалах справи судом встановлено, що автором публікації «Варварское уничтожение прибрежной зоны в Вознесенске» розміщеної в 06.07.2016 року о 13:09 в мережі Інтернет на інтернет виданні «Преступности.НЕТ» є ОСОБА_4. Вказана особа не перебувала у трудових відносинах з відповідачем, та у іншій спосіб не представляла інтереси відповідача як суб'єкта господарювання.

З тексту позовної заяви, клопотання позивача про залучення третьої особи та усних виступів представника ТОВ СП «НІБУЛОН» також вбачається, що позивач до подання позову установив автора відповідного інформаційного матеріалу - ОСОБА_4.

Будь-якої інформації, яка спростовує той факт, що саме ОСОБА_4 є автором оспорюваної публікації суду не надано.

Відповідно до п. 9 Постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації.

У разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації.

У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації.

Пунктом 12 наведеної постанови встановлено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Суд, за результатами дослідження обставин справи та аналізу вищенаведених норм, не вбачає законних підстав для задоволення клопотання позивача про залучення ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, оскільки дану особу, як автора статті під заголовком «Варварское уничтожение прибрежной зоны в Вознесенске», якою є фізична особа, за висновками суду необхідно залучити іншим відповідачем по цій судовій справі.

Згідно до ст. 21 Господарського процессуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З наведених норм процесуального закону, у господарського суду відсутні повноваження, необхідні для залучення зазначеної фізичної особи до участі у справі як відповідача.

Тому з урахуванням вищевикладеного та з огляду на необхідність залучення до участі у даній справі в якості відповідача автора оспорюваної позивачем статті, яким є фізична особа, суд дійшов висновку, що цей спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, справа може бути розглянута місцевим судом загальної юрисдикції.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність припинення провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у звязку з тим, що цей спір не підлягає розгляду в господарських судах України.

Таким чином, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Нібулон про залучення до справи ОСОБА_4 в якості ІІІ-ї особи без самостійних вимог на стороні відповідача відмовити.

2. Провадження у справі № 915/978/16 припинити.

3. Ухвалу суду надіслати сторонам по справі.

Суддя О.Г.Смородінова