УХВАЛА

03.11.2016Справа № 910/18016/16

За позовом Національного банку України

до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ

Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про звільнення майна з-під арешту.

Суддя Привалов А.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Голєв Ю.В., довіреність № 18-0009/45451 від 30.05.2016р.;

від відповідача: Кузьмишин Е.М., довіреність № 000020 від 04.10.2016р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний банк України (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (надалі - відповідач) про примусове виконання обов'язку в натурі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що накладений відповідачем арешт на нерухоме майно - нежитлову будівлю: адміністративно-лікувальний заклад, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лабораторна, 6, загальною площею 11 787,8 кв. м., та належить ТОВ «Консалтинг Системз» позбавляє Національний банк України реалізувати своє право щодо звернення стягнення предмет іпотеки ТОВ «Консалтинг Системз» шляхом проведення прилюдних торгів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2016р. порушено провадження у справі № 910/18016/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 03.11.2016р.

Присутній у судовому засіданні 03.11.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги повністю.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про неможливість зняття арешту за відсутності відповідної ухвали суду.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, дійшов висновку про наявність обставин, які є достатніми підставами для припинення провадження у справі з огляду на наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2014р. у справі № 910/12232/14 позовні вимоги Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Харківській області задоволено повністю. В рахунок погашення заборгованості публічного акціонерного товариства «Реал Банк» перед Національним банком України в особі Управління Національного банку України в Харківській області за Кредитним договором № 1 від 08.11.2013р. у розмірі 787 396 148 грн. 99 коп. основного боргу за кредитом, 22 333 120 грн. 55 коп. прострочених відсотків за користування кредитом, нарахованих за період з 01.02.2014 р. по 20.05.2014 р. (включно), 1 706 грн. 85 коп. пені за кредитом та 3 668 грн. 95 коп. пені за відсотками, звернуто стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 1/1, укладеного 08.11.2013р. між Національним банком України в особі Управління Національного банку України в Харківській області та товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтинг Системз», посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Хащіною Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3444, а саме: нежитлову будівлю, адміністративно-лікувальний заклад, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лабораторна, буд. 6, загальною площею 11 787, 8 кв. м., та належить товариству з обмеженою відповідальністю «Консалтинг Системз» на підставі дубліката Свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 10225858 від 03.10.2013р., шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації в сумі 258 333 333 грн. 33 коп. без ПДВ. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинг Системз» на користь Державного бюджету України 73 080,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення суду видано відповідні накази від 14.11.2014р.

12.01.2015р. відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45976276 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 14.11.2014р. в частині звернення стягнення на предмет іпотеки а саме: нежитлову будівлю, адміністративно-лікувальний заклад, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лабораторна, буд. 6, загальною площею 11 787, 8 кв. м., та належить товариству з обмеженою відповідальністю «Консалтинг Системз».

26.08.2016р. відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про передачу майна стягувачу - Національному банку України в рахунок погашення боргу, про що також складено Акт від 26.08.2016р. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, який є підставою для оформлення стягувачем права власності на це нерухоме майно.

Отже, Національний банк України набув права на спірне майно внаслідок вчинення виконавчих дій органом Державної виконавчої служби під час примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 14.11.2014р. № 910/12232/14.

Водночас, як вбачається з доказів, наданих відповідачем до справи, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві 15.04.2016р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50826078 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 14.11.2014р. в частині стягнення товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтинг Системз» на користь Державного бюджету України 73 080,00 грн. судового збору. Стягувачем у виконавчому провадженні ВП № 50826078 виступає ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

14.06.2016р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Таким чином, як вбачається з зібраних по справі доказів, як права позивача на спірне нерухоме майно, так і дії державного виконавця по накладенню арешту на нерухоме майно боржника пов'язані з примусовим виконанням рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2014р. у справі № 910/12232/14.

Положеннями ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинна на день звернення до суду) передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Пунктом 5 постанови Пленум Вищого господарського суду України, від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК.

Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121-2 ГПК.

Як вбачається з позовної заяви, Національним банком України не заявляється вимога про визнання права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю, адміністративно-лікувальний заклад, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Лабораторна, буд. 6, загальною площею 11 787, 8 кв. м., права на яке позивач отримав на підставі постанови державного виконавця відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 26.08.2016р. в рахунок погашення боргу, а лише оскаржується накладення арешту Відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві на майно того ж самого боржника.

Відтак, заявлені позовні вимоги не пов'язані з правом на майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, що підлягає розгляду за правилами статті 121-2 ГПК України та реалізовується у формі звернення до господарського суду з відповідною скаргою на дії або бездіяльність органу Державної виконавчої служби і не пов'язано з позовним провадженням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню у господарських судах України.

Згідно з п. 4.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення, у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі припинення провадження у справі.

З огляду на викладене, сплачені 1378,00 грн. судового збору підлягають поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 49, 80 (п. 1), 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі.

2. Повернути на підставі даної ухвали Національному банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9; ) з Державного бюджету України суму судового збору в розмірі 1378,00 грн., сплачену на підставі меморіального ордеру № (#) від 20.09.2016р., оригінал якого залишено в матеріалах справи № 910/18016/16.

3. Дана ухвала є підставою для повернення судового збору, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Суддя А.І. Привалов