ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" листопада 2016 р.Справа № 922/3202/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі Горбачовій О.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Торгівельні ряди", смт.Кегичівка
до Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про скасування рішення
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 28.03.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. № б/н від 14.09.2016р.);

ВСТАНОВИВ:

23.09.2016 р. позивач, Приватне підприємство "Торгівельні ряди", звернувся до господарського суду Харківської області із позовом про скасування рішення Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2016 р. №64-р/к у справі №3/12-63-16 про накладення штрафу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.09.2016 р. було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.10.2016 р.

У судовому засіданні 11.10.2016 р. було оголошено перерву до 01.11.2016 р. до 11:30.

25.10.2016 р. до суду надійшла заява позивача про відвід судді Аріт К.В. (вх.№129).

В обґрунтування відводу судді заявник посилається на те, що судом не вжито заходів щодо отримання позивачем відзиву на позовну заяву, у зв'язку з чим вважає, що судом порушено законодавчі приписи щодо рівності сторін. Тому заявник вважає, що вищезазначені обставини викликають сумнів в неупередженості судді Аріт К.В.

Надаючи юридичну кваліфікацію зазначеним заявником відводу обставинам, з урахуванням вимог процесуального закону, слід виходити з наступного.

Статтею 20 ГПК України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Судом встановлено, що вказані заявником відводу обставини, виходячи із змісту зазначених вимог закону не можуть бути правовими підставами для відводу судді. Такий висновок обґрунтовується наступним.

Відповідно до статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Частиною 2 пункту 1.2.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

При цьому розгляд по суті наведених питань є виключним правом суду, який розглядає конкретну судову справу, оскільки відповідно до Конституції України та Закону України "Про судоустрій і статус суддів" правосуддя в Україні здійснюється виключно судами і делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, заява про відвід не містить посилань на належні і допустимі докази, які б підтверджували обставини, що викликають сумнів щодо неупередженості судді Аріт К.В. при розгляді даної справи.

Отже посилання заявника відводу на вище перелічені обставини, як на підставу для відводу судді, не узгоджуються із вказаними приписами закону, оскільки спонукання відповідача надати відзив позивачу не передбачена нормами ГПК України та не є обставиною, яка доводить неупередженість судді в розумінні частини 1 статті 20 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника, що він має право в порядку ст.22 ГПК України знайомитись з матеріалами справи, в яких міститься зокрема відзив відповідача та усі надані сторонами документи.

Тому суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника позивача про відвід судді Аріт К.В., оскільки заява позбавлена фактичного та правового обґрунтування.

На підставі викладеного та керуючись статтями 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви позивача від 25.10.2016 р. за вх.№129 про відвід судді - відмовити.

Суддя ОСОБА_3