ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.2016 Справа № 904/7044/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології", м. Київ

про стягнення грошових коштів та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №2/1 від 06.09.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №648-К-О від 22.02.16р.

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Головний інформаційно-обчислювальний центр" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", в якому просить:

- стягнути з відповідача грошові кошти за період невиконання відповідачем зобовязання з 18 год. 01 хв. 00 сек. "23" липня 2015р. по 23 год. 59 хв. 59 сек. "16" вересня 2015р. у розмірі 2 401 785,13 грн.;

- зобовязати відповідача відновити становище, що існувало до порушення, а саме відновити надання відповідачем послуг з проведення оплати за квитки (еквайрінга) через офіційний сайт Укрзалізниці www.booking.uz.gov.ua.

01.11.2016р. позивач подав клопотання про відмову від позовних вимог в частині зобовязання відповідача відновити становище, що існувало до порушення, а саме відновити надання відповідачем послуг з проведення оплати за квитки (еквайрінга) через офіційний сайт Укрзалізниці www.booking.uz.gov.ua.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач без будь-яких попереджень припинив надавати послуги з проведення оплати за квитки (еквайринга) через офіційний сайт Укрзалізниці, у звязку з чим підприємство вимушене сплачувати комісію іншим банкам-еквайєрам за оплату платежу карткою ПриватБанку в розмірі 3 (три) відсотки. Таким чином комісія з проведення платежів з 23.07.2015р. збільшилась вдвічі. Зазначає, що з моменту фактичної односторонньої відмови від виконання зобовязання, взятого на себе відповідачем у відповідності з договором №ІЕ-1166 від 19.04.2013р., а саме з 23.07.2015р., підприємство несе майнову шкоду у вигляді грошових збитків за кожен день невиконання відповідачем добровільно взятих на себе зобовязань. Позивач просить відшкодувати у грошовій формі заподіяну підприємству майнову шкоду внаслідок односторонньої відмови відповідача від виконання зобовязання за договором за період з 18 год. 01 хв. 00 сек. "23" липня 2015р. по 23 год. 59 хв. 59 сек. "16" вересня 2015р. у розмірі 2 401 785,13 грн., як упущену вигоду.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що позивач не довів його вини у заподіянні шкоди (упущеної вигоди) у розмірі 2 401 785,13 грн.

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" надала пояснення, в яких зазначила, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" було укладено договір про співпрацю № 1087 від 21.01.2013р., відповідно до умов якого ТОВ "УнІТ" набуло статусу комерційного агента ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та зобов'язалося проводити заходи по залученню організацій, які бажають приймати платіжні картки для оплати товарів (робіт, послуг) або організацій, які бажають отримувати від банку послуги приймання платежів на їх користь через мережу банківських терміналів самообслуговування. В результаті виконання взятих на себе зобов'язань по договору № НОМЕР_1 «УнІТ» здійснило залучення до послуг ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" організації Державне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України". Між ДП "ГІОЦ Укрзалізниці" та ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" було укладено договір № ІЕ-1166 від 19.04.2013 року, в якому містилося посилання, про те що його було укладено у відповідності та з урахуванням положень договору № 1087. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" не розрахувався із ТОВ "УнІТ" за останні місяці дії договору № 1087, у зв'язку із чим ТОВ «УнІТ» було вимушене звернутися до суду для відновлення його порушених прав (справа № 904/8842/15). Зазначає, що кількість проведених транзакцій картками ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", які були використані на офіційному сайті ПАТ "Укрзалізниці" для купівлі проїзних/перевізних документів на залізничному транспорті за період з 18:00:01 23 липня 2015 року до 23:59:59 04 серпня 2015 року складає 120 032. Крім того, у звязку із великою завантаженістю юристів товариства, третя особа просила розглядати справу за відсутністю свого представника.

У судових засіданнях неодноразово оголошувались перерви згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

03.11.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - банк) і Державним підприємством "Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України" (далі - підприємство) укладено договір № ІЕ-1166, предметом якого є регулювання відносин щодо проведення підприємством оплати вартості товарів, послуг у мережі Інтернет платіжними картками покупців та забезпечення банком технологічного обслуговування підприємства з виконання розрахунків з ним по операціях, які здійснені з використанням платіжних карток і перерахування коштів на поточний рахунок підприємства.

Відповідно до пункту 1.2 договору якість послуг, наданих банком за цим договором повинна відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, які регулюють операції з використанням платіжних карток. Цей договір укладений у відповідності та з урахуванням положень договору № 1087 від 21.01.2013р. про співробітництво, укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УНІВЕРСАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ".

Пунктом 4.2.1 договору № ІЕ-1166 передбачено, що банк зобов'язаний забезпечувати авторизацію платежів, що виконуються покупцями Інтернет-Магазину підприємства з обліком п.4.1.2., 4.1.3., 4.1.4. 4.1.5. та 4.1.6 цього договору.

Пунктом 4.2.2. банк зобов'язаний відшкодовувати суми транзакцій, проведених в Інтернет-Магазині підприємства за винятком комісії банку за розрахункове обслуговування згідно п. 6.1 цього договору.

Комісія за розрахункове обслуговування операцій з використання карток, що стягується банком при відшкодуванні підприємству, розраховується від суми кожної транзакції. Строки відшкодування, а також розміри комісій з різних типів карток для кожного Інтернет-Магазину значені в таблиці в п. 11 додатку 3 до цього договору (п.6.1).

У випадку, якщо поточний рахунок підприємства, зазначений у реквізитах для зарахування відшкодування по транзакціям, перебуває в іншому банку, банк не відповідає за комісії, що стягуються із сум відшкодування підприємства його розрахунковим банком, і за строки зарахування банком сум відшкодування на рахунок підприємства.

У відповідності з положеннями п. 7.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за цим договором однією зі сторін, інша сторона має право вимагати від винної сторони виконання прийнятих на себе зобов'язань, а також відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до п. 9.2 договору № ІЕ-1166 від 19.04.2013 року договір укладений на невизначений строк з можливістю його розірвання через 180 днів після здійснення підприємством останньої транзакції, і одержання однієї зі сторін повідомлення від іншої сторони в письмовій формі про бажання розірвати договір, або при настанні обставин п.6.3, 6.4. Протягом цього строку сторони повинні виконувати свої зобов'язання за цим договором і здійснювати остаточні взаєморозрахунки. При наявності в однієї зі сторін фінансових або інших претензій до іншої сторони, розірвання цього договору відкладається до врегулювання спірних питань. Розірвання цього договору оформлюється Додатковою Угодою.

Позивач зазначає, що 23 липня 2015 року відділом експлуатації систем електронного продажу квитків ДП "ГІОЦ Укрзалізниці" шляхом моніторингу систем баз проведення платежів було встановлено, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" односторонньо припинило надавати послуги з проведення оплати за квитки (еквайринга) через офіційний сайт Укрзалізниці www.booking.uz.gov.ua.

Відповідно до затвердженого Укрзалізницею Положення про організацію продажу проїзних документів через електронні канали обслуговування у пасажирських перевезеннях, для унеможливлення збоїв при оплаті квитків через офіційний сайт Укрзалізниці www.booking.uz.gov.ua та для забезпечення незалежності ДП "ГІОЦ Укрзалізниці" від дій банків-еквайерів, банки-еквайери мають підключатися через платіжний шлюз.

На адресу підприємства 30.07.2015 року за вх. №ГІОЦ-35/1398 (вих. №Е.24.0.0.0/4-49473 від 28.07.2015р.) від ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшов лист з повідомленням, що з 23.07.2015р. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" завершив агентські взаємовідносини з ТОВ "Універсальні інформаційні технології" та що договірні відносини з ТОВ «УнІТ» зобов'язують ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" при завершенні агентського договору припинити проводити транзакції через мерчант І0110ВІВ (booking.uz.gov.ua). Цим же листом ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" просив розглянути можливість укладення нового прямого договору між Укрзалізницею (ГІОЦ) і ПриватБанком на інтернет-еквайринг.

Позивач зазначає, що у звязку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань, підприємство вимушене сплачувати комісію іншим банкам-еквайєрам за оплату платежу карткою ПриватБанку у розмірі 3 (три) відсотка. Вважає, що з моменту фактичної односторонньої відмови від виконання зобов'язання взятого на себе ПАТ КБ "Приватбанк" у відповідності з договором № ІЕ-1166 від 19.04.2013 року, а саме з 23.07.2015 року підприємство несе майнову шкоду у вигляді грошових збитків за кожний день невиконання ПАТ КБ "Приватбанк" добровільно взятих на себе зобов'язань.

У відповідності з вимогами ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших в цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою і господарсько-правовоївідповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним порушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Звертаючись з позовом до суду, позивач посилається на приписи ст. 224 Господарського кодексу України, згідно якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно приписів ст. 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний відшкодувати на вимогу суб'єкту завдані збитки у добровільному порядку в повному обсязі.

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на відшкодування. Збитками є, зокрема доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

При цьому, збитки не є санкцією заздалегідь визначеного розміру. Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Тобто упущена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний дохід.

Відповідач зазначає, що вжив усіх належних заходів щоб продовжити належним чином виконувати свої зобовязання після розірвання договору.

Згідно ст.ст. 33-34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Із наданих позивачем доказів не вбачається, що позивач вживав усіх заходів для того, щоб одержати прибуток в розмірі 2 401 785,13 грн.

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення.

Враховуючи викладене, позов є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Оскільки позивач відмовився від позовних вимог в частині зобовязання відповідача відновити становище, що існувало до порушення, а саме відновити надання відповідачем послуг з проведення оплати за квитки (еквайрінга) через офіційний сайт Укрзалізниці www.booking.uz.gov.ua, вимоги в цій частині підлягають припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись ст. 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу в позовних вимогах щодо стягнення збитків у розмірі 2 401 785,13 грн. відмовити.

Припинити провадження у справі в частині зобовязання відповідача відновити становище, що існувало до порушення, а саме відновити надання відповідачем послуг з проведення оплати за квитки (еквайрінга) через офіційний сайт Укрзалізниці www.booking.uz.gov.ua на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Повне рішення складено 07.11.2016р.

Суддя ОСОБА_3