РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016Справа №910/17056/16

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення заборгованості.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3, за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва надій шли позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.09.2016 було порушено провадження у справі № 910/17056/16, розгляд справи призначено на 05.10.2016.

05.10.2016 представники сторін у судове засідання не з'явились, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 19.09.2016 про порушення провадження у справі № 910/17056/16 сторони не виконали.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.10.2016 розгляд справи № 910/17056/16 було відкладено до 26.10.2016.

26.10.2016 представник позивача у судове засідання з'явився та подав документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 05.10.2016, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 05.10.2016 у справі № 910/17156/16 позивач виконав.

26.10.2016 представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 05.10.2016 у справі № 910/17156/16 відповідач не виконав.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Н.С.К. СІТІ" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - позивач, суборендар) було укладено Договір суборенди відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Н.С.К. СІТІ" передає, а орендар приймає в оренду частину нежитлової будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 з метою розміщення торгівельного простору та продажу товарів або надання послуг (п.п. 1.1., 1.8. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору об'єктом суборенди є: приміщення (частина нежитлової будівлі), загальною площею 190, 00 кв.м.

Факт передачі вищезазначеного приміщення в суборенду підтверджується Актом приймання - передачі Приміщення в суборенду № 1 до Договору суборенди № 02/10 від 01.10.2012 підписаним генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Н.С.К. СІТІ" з однієї сторони та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 - з іншої.

01.10.2012 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - відповідач, суборендар) був укладений Договір суборенди № 133-К від 01.10.2012 (далі - Договір) відповідно до умов якого орендар передає, а суборендар приймає в оренду частину нежилого приміщення загальною площею 14, 00 кв.м., яке розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3, з метою розміщення торговельного простору та продажу товарів або послуг згідно з асортиментним переліком.

Асортиментний перелік товарів або послуг орендаря зазначено у Додатку № 2 до Договору.

Згідно п. 1.4. Договору строк оренди приміщення встановлюється з моменту підписання сторонами акту прийому - передачі Приміщення в суборенду і до кінця строку дії даного Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору суборендар виплачує орендарю наступні платежі: орендну плату та гарантійний платіж. Сторони прийшли взаємної згоди, що початок нарахування орендної плати, у будь-якому випадку, починається з моменту підписання сторонами Акту приймання - передачі приміщення в суборенду.

Згідно з п. 3.4. Договору обов'язок по здійсненню платежів, передбачений даним Договором, є виконаним належним чином у момент, коли платежі у повному розмірі та в передбачені даним Договором строки будуть зараховані на рахунок орендаря.

Згідно п. п. 3.7., 3.8., 3.8.1., 3.9., 3.10. Договору розмір орендної плати за один місяць визначається, як сума в гривнях, яка дорівнює загальній площі приміщення помноженій на орендну ставку. Загальна площа приміщення - це фактична площа приміщень, що зафіксована у Акті прийому - передачі приміщення в суборенду.

Оренда ставка за 1 кв. м. приміщення в місяць становить 430,00 грн, без ПДВ. Орендна ставка щомісяця коригується на індекс інфляції за даними Державного комітету статистики України.

Орендна плата сплачується щомісячно, протягом п'яти банківських днів поточного місяця в національній валюті України - гривні на підставі Договору. Орендна плата за перший місяць оренди нараховується з моменту вказаного у п. 1.4. Договору, якщо сторони не домовилися про інше, шляхом укладення Додаткової угоди.

Орендна плата за неповні місяці строку оренди по даному Договору розраховується пропорційно кількості днів у такому неповному місяці.

01.10.2012 позивачем та відповідачем був підписаний Акт приймання - передачі приміщення в суборенду до Договору суборенди № 133-К від 01.10.2012.

01.03.2013 сторонами була підписана Додаткова угода про внесення змін до Договору суборенди № 133-К від 01.10.2012, якою строк дії вищезазначеного Договору був продовжений до 31.08.2013 включно.

В подальшому, Додатковою угодою від 01.09.2013 про внесення змін до Договору сторони погодили, що окрім орендної плати суборендар зобов'язується сплачувати на користь орендаря відшкодування комунальних послуг в розмірі 55,00 грн за 1 кв.м. орендованого приміщення, які сплачуються щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця; експлуатаційно-сервісні послуги в розмірі 12,00 грн за 1 кв.м. орендованого приміщення, які сплачуються щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця.

Крім того, вказаною Додатковою угодою від 01.09.2013 сторони встановили, що з 01.09.2013 по 28.02.2014 орендна ставка за 1 кв.м. приміщення в місяць по Договору становить 406,00 грн без ПДВ; строк дії Договору було продовжено до 28.02.2014 включно.

01.03.2014 сторони підписали Додаткову угоду про внесення змін до Договору, якою продовжили строк дії Договору до 31.08.2014.

Позивач зазначає суду про те, що в порушення умов Договору, відповідач з моменту припинення дії Договору по теперішній час не сплатив на користь позивача кошти за оренду нежитлового приміщення, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 13 846,00 грн.

На підтвердження виникнення вищезазначеної заборгованості позивач надав суду належним чином засвідчену копію Акту звіряння взаємних розрахунків станом на 28.03.2016 згідно Договору суборенди № 133-К від 01.10.2012.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18 (далі - Постанова № 18) згідно з частиною другою статті 4 3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали.

В свою чергу, відповідачем не було надано суду жодного належного та допустимого доказу на спростування доводів позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за Договором в сумі 13 846,00 грн.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі в сумі 13 846,00 грн підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача 3% річних в сумі 847,53 грн та інфляційну складову боргу в сумі 9 092,98 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17 грудня 2013 року N 14 (далі - Постанова) грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 ЦК України. З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу. З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. (п. 1.2, 1.3, 1.4 Постанови).

Таким чином, враховуючи наявність факту порушення відповідачем свого грошового зобов'язання за Договором, позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення з відповідача сум 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що позивачем вірно встановлені розмірі вказаних показників, а відтак, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних в сумі 847,53 грн та інфляційні втрати в сумі 9 092,98 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за оренду нежитлового приміщення, з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в загальному розмірі 23 786,51 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (02232, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (03150, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) заборгованість по орендній платі в розмірі 13 846 (тринадцять тисяч вісімсот сорок шість) грн 00 коп., 3% річних в розмірі 847 (вісімсот сорок сім) грн 53 коп., інфляційні втрати в сумі 9 092 (дев'ять тисяч дев'яносто дві) грн 98 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Повне рішення складено 09.11.2016.

Суддя О.В. Нечай