РІШЕННЯ

"26" жовтня 2016 р.Справа № 921/336/16-г/14

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В., розглянув справу

за позовом Фонду державного майна України, вул. Кутузова, 18/9, м. Київ 101601

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільобленерго", вул. Енергетична, 2, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46010

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 1 Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України", вул. Нижній Вал, 17/8, м. Київ, 04071

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 2 Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, вул.Московська,8, корп.30, м. Київ, 01010

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору 3 Товариство з обмеженою відповідальністю "Український енергетичний реєстр", вул. Суворова, 4/6, м. Київ, 01010

про визнання втраченою систему реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго" та зобов'язання ВАТ "Тернопільобленерго" здійснити дії щодо відновлення реєстру власників іменних цінних паперів.

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_2, довіреність № 442 від 30.12.15 р.

відповідача : ОСОБА_3, довіреність № 5197/25 від 24.12.15 р.

третьої особи 2: ОСОБА_4, довіреність № 100/15652 від 15.07.16 р.

третьої особи 3: ОСОБА_5, довіреність від 15.06.16 р.

Суть справи:

Фонд державного майна України звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом до ВАТ "Тернопільобленерго", за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України", Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український енергетичний реєстр" про визнання втраченою систему реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго" та зобов'язання акціонерного товариства здійснити дії щодо відновлення реєстру власників іменних цінних паперів.

Ухвалою суду від 13.06.2016р. позовні матеріали прийнято до розгляду та у справі призначено судове засідання.

В обґрунтування заявлених вимог, підтриманих у судовому засіданні його повноважним представником, позивач посилається на те, що система реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго" є втраченою. В свою чергу, господарським товариством не здійснюються дії щодо відновлення реєстру власників іменних цінних паперів. Наведене позбавляє Фонд державного майна України можливості реалізувати правомочності, якими останній наділений законодавством у сфері корпоративних правовідносин.

Відповідач, згідно відзиву на позов та наданих у процесі розгляду справи пояснень його повноважного представника, вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання втраченою системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго", оскільки не вбачає можливості в інший спосіб забезпечити в повному обсязі реалізацію корпоративних прав всіх акціонерів товариства, згідно до Закону України "Про акціонерні товариства".

Представник ПАТ "Національний депозитарій України" у судове засідання не з'явився. Разом з тим, у письмових поясненнях дане товариство зазначає, що станом на 22.06.2016 року ТОВ "Український енергетичний реєстр" не передавало до Центрального депозитарію документи системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго" як це обумовлено рішенням Господарського суду м. Києва від 19.11.2013 року у справі №910/19386/13. При цьому, вказує, що згаданим судовим рішенням фактично встановлений факт наявності документів системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго" у ТОВ "Український енергетичний реєстр".

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку у письмових та усних поясненнях, наданих повноважним представником у судових засіданнях, зазначає, зокрема, що у звязку з наявністю виконавчого провадження щодо виконання рішення Господарського суду м. Києва від 19.11.2013р. по справі №910/19386/13, у Комісії відсутні повноваження впливати на TOB "Український енергетичний реєстр" щодо забезпечення виконання ним вищезазначеного судового рішення. При цьому, відповідно до норм законодавства забезпечення обліку та обігу цінних паперів відповідного випуску у бездокументарній формі може бути здійснено на підставі реєстру власників іменних цінних паперів, складеного реєстратором ТОВ "Український енергетичний реєстр" на дату закриття реєстру (12 жовтня 2013 року), який відповідно до законодавства мало право здійснювати подальше зберігання документів систем реєстрів.

ТОВ "Український енергетичний реєстр" згідно письмових заперечень та усних пояснень, наданих повноважним представником у судових засіданнях, вважає позовні вимоги щодо встановлення факту втрати системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго" та зобовязання відновлення реєстру нічим не обґрунтованими та безпідставними. За твердженням цієї третьої особи, документи системи реєстру не є втраченими, перебувають у актуальній формі та у повній мірі готові до передачі будь-якій уповноваженій особі у будь-який момент, виключно у законний спосіб, передбачений нормативними актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Учасникам судового процесу належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1 ГПК України, роз'яснено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення усіх учасників процесу та дослідивши наявні докази, судом встановлено наступне.

07.03.1997 р. між ВАТ "Тернопільобленерго" - емітент та ТОВ "Український енергетичний реєстр", як реєстратором, було укладено Угоду № 2 про реєстраційне обслуговування від (далі за текстом - Угода), на підставі якої товариство з обмеженою відповідальністю зобов'язувалось надавати послуги по формуванню та веденню реєстру власників іменних цінних паперів акціонерного товариства, згідно з умовами цього правочину, положеннями Статуту емітента та чинним законодавством.

У разі припинення дії Угоди реєстратор повинен передати емітенту або його новому реєстратору реєстр власників іменних цінних паперів емітента в повному обсязі, що включає архів на паперових носіях по формі, яка встановлена для обліку у реєстратора (п. 7.2. угоди).

Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 1000, реєстраторська діяльність передбачає виконання реєстратором, поміж інших, таких функцій: ведення реєстрів власників іменних цінних паперів; складання реєстрів власників іменних цінних паперів на дату обліку.

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.11.2013 року у справі №910/19386/13 (пункти 2, 3 рішення) розірвано Угоду № 2 про реєстраційне обслуговування від 07.03.1997 року, укладену з ТОВ "Український енергетичний реєстр" та зобов'язано колишнього реєстратора передати центральному депозитарію ПАТ "Національний депозитарій України" документи системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго" в електронному вигляді на змінному машинному носії даних (магнітному, оптичному чи флеш), реєстр власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго", складений станом на 02.10.2013 року, в паперовій формі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2014 р. та постановою Вищого господарського суду України від 22.04.2014 р. рішення господарського суду м. Києва від 19.11.2013 року у справі №910/19386/13 залишено без змін. 26.02.2014 р. господарським судом м. Києва видано відповідний наказ.

Постановою державного виконавця від 21.03.2014 року відкрито виконавче провадження № 42631792 щодо примусового виконання наказу № 910/19386/13 від 26.02.2014 року про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю "Український енергетичний реєстр" передати центральному дипозитарію Публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України" документи системи реєстру власників іменних цінних паперів ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільобленерго", складений станом на 02.10.2013 року, в паперовій формі.

Однак, на момент звернення позивача до суду із даною позовною заявою, рішення господарського суду м. Києва 19.11.2013 р. по справі №910/19386/13 не виконано.

У звязку з цим на ТОВ "Український енергетичний реєстр" державним виконавцем двічі було накладено штраф, відповідно до постанов від 14.05.2015 р. та 05.11.2015 р. (копії у справі).

Як стверджує позивач, ТОВ "Український енергетичний ресурс" в добровільному порядку не виконало рішення суду, а тому беручи до уваги категоричну відмову третьої особи 3 на протязі 3-ох років виконувати відповідне рішення суду, у Фонду державного майна України є усі підстави вважати втраченою систему власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго".

Із позовних матеріалів вбачається, що ВАТ "Тернопільобленерго" неодноразово зверталось до ТОВ "Український енергетичний реєстр" з вимогою про передачу Центральному депозитарію - ПАТ "Національний депозитарій України" всіх наявних документів системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго" або станом на день набрання чинності Законом України "Про депозитарну систему України", або на дату відповідно до рішення господарського суду м. Києва від 19.11.2013 р. (відповідні листи знаходяться в матеріалах справи).

У листі №554 від 24.12.2015 р. ТОВ "Укренергореєстр" у відповідь на вимогу ВАТ "Тернопільобленерго" зазначило, що після 15.10.2013 р. не має права здійснювати операції з ведення системи реєстру, а саме складати реєстр власників цінних паперів станом на 02.10.2013 р., як визначено рішенням суду від 19.11.2013 р.

11.03.2016 року позивач звернувся до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з листом №10-17-4110 щодо вирішення питання передачі ТОВ "Український енергетичний реєстр" документів системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго" Центральному депозитарію - ПАТ "Національний депозитарій України".

Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку було надано відповідь (№13/04/8862 від 15.04.2016 р.) на вищезазначений лист, в якій зазначено, зокрема, що у зв'язку з наявністю виконавчого провадження щодо виконання рішення господарського суду м. Києва від 19.11.2013 р. по справі №910/19386/13, у Комісії відсутні повноваження впливати на ТОВ "Український енергетичний реєстр" щодо забезпечення виконання ним судового рішення.

Як зазначає позивач, система реєстру відсутня у ВАТ "Тернопільобленерго", внаслідок того, що попередній реєстроутримувач емітента - ТОВ "Український енергетичний ресурс", в порушення вимог чинного законодавства, не передав відповідні документи ані новому реєстроутримувачу, ані іншим встановленим законодавствам суб'єктам.

Наведені обставини слугували підставою для звернення ФДМ України, як акціонера ВАТ "Тернопільобленерго", що володіє 50,999% акцій товариства, із заявою про захист його порушеного права в судовому порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, дослідивши норми чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на наступне.

Звертаючись до господарського суду із позовною вимогою про визнання втраченою системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго", позивач посилається на частину другу статті 256 ЦПК України, відповідно до якої у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (письмові пояснення №10-25-13618 від 15.07.2016 року).

Згідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За п.1 ч.1 ст. 2 ГПК України, господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Як встановлено ст. 21 ГПК України, позивачами є організації, що подали позов про захист порушеного чи оспорюваного права, а відповідачами - особи, яким предявлено позовну вимогу.

При цьому, позивач не вказує, яке саме його субєктивне матеріальне право або охоронюваний законом інтерес, на захист якого міг бути поданий відповідний позов, порушено відповідачем і як таке право порушене.

Як визначено ч.2 ст. 20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів; права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 16 ЦК України, якою визначено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, згідно з яким кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути субєкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення його прав і законних інтересів.

Отже, аналізуючи положення Господарського процесуального кодексу України, норм Цивільного кодексу та Господарського кодексу, господарський суд розглядає спори на захист порушеного права.

При цьому у ст.4-1 ГПК України , законодавець обумовив, що господарським судом вирішуються спори у порядку позовного провадження.

Водночас, позовна вимога визнати систему реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго" втраченою за своїм змістом є вимогою про встановлення юридичного факту, який може встановлюватися лише як елемент оцінки фактичних обставин справи при розгляді судом спору про порушене право.

За статтею 12 Господарського процесуального кодексу України, встановлення юридичних фактів не відноситься до компетенції господарського суду.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги не можуть бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення наявності чи відсутності фактів, що мають юридичне значення, на відміну від місцевих загальних судів, які розглядають справи за заявами про встановлення наявності чи відсутності фактів, що мають юридичне значення, в окремому а не позовному провадженні.

При цьому, суд зазначає, що згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства.

Однак, процесуальні норми, які викладені у Цивільному процесуальному кодексі України при здійсненні господарського судочинства застосовуватися не можуть.

Отже, позовна вимога про встановлення факту не може виступати самостійним предметом спору і відповідно способом захисту.

Пунктом 4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові, а не припиняти провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не узгоджуються із способами захисту прав і інтересів, не призводять до поновлення порушеного права позивача, а також не відповідають визначеним ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України способам захисту прав та інтересів, а відтак до задоволення не підлягають.

Окрім цього, суд зважає на те, що матеріалами справи не підтверджуються і обставини на які позивач посилається у своїх обґрунтуваннях позовних вимог.

Так, вирішуючи спір у справі 910/19386/13 господарський суд міста Києва, апеляційний та касаційний суди вказали на відсутність у ТОВ "Український енергетичний реєстр" правових підстав для зберігання та ведення реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Тернопільобленерго", але жодна із судовий інстанцій не констатувала факту відсутності цього реєстру у реєстратора чи його втрати ТОВ "Український енергетичний реєстр". Навпаки, судами фактично встановлено наявність цих документів у ТОВ "Укренергореєстр".

Більше того, листування, яке на протязі тривалого часу ведеться між учасниками даного спору (копія листів у справі) та матеріали виконавчого провадження №42631792 ( копія у справі) вказують лише на невиконання ТОВ "Український енергетичний реєстр" судового рішення у справі 910/19386/13, але жоден із перелічених письмових доказів, у тому числі і постанови та вимоги державного виконавця, не дають підстав для висновку про втрату документів системи реєстру власників іменних цінних паперів ОСОБА_1 акціонерного товариства "Тернопільобленерго".

У поясненнях, що надавались у ході даного судового слухання, в тому числі письмових, ТОВ "Український енергетичний реєстр" підтвердило, що документи, які Фонд державного майна України вважає втраченими, на час вирішення даного спору знаходяться у третьої особи 3. Наведена обставина жодним належним та допустимим доказом не спростована.

Більше того, в процесі розгляду вже даної справи, а саме 27 липня 2016 року Вищим господарським судом України скасовані всі судові рішення у справі №921/1010/13-г/18, якими були визнані недійсними рішення позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ "Тернопільобленерго", що оформлені протоколом № 1 від 25-28 вересня 2013 року.

В свою чергу, згідно до чинного станом на 26.10.2016 року рішення акціонерів ВАТ "Тернопільобленерго", прийнятого за тридцять другим питанням порядку денного, ТОВ "Український енергетичний реєстр" обрано зберігачем, який буде обслуговувати випуск акцій, що дематеріалізується, затверджено умови договору із даним господарським товариством та доручено уповноважені органи укласти із ним відповідний договір.

Суд зважає на те, що ТОВ "Український енергетичний реєстр" здійснював діяльність з ведення реєстрів власників іменних цінних паперів у відповідності до Положення "Про порядок ведення іменних цінних паперів" № 1000 від 17 жовтня 2006 року, яке було чинним на момент виникнення відповідних правовідносин.

12.10.2013р. набрав чинності Закон України "Про депозитарну систему України", у звязку з цим за рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 2408 від 15.10.2013р. усі ліцензії на провадження професійної діяльності на фондовому ринку - діяльності з ведення реєстру власників іменних цінних паперів анульовані, в тому числі, і ТОВ "Український енергетичний реєстр".

Поряд із цим , жодна із правових норм не містить вказівки на те, що наслідком анулювання ліцензії чи тривалого невиконання судового рішення є визнання втраченими документів реєстру. Адже законодавством, у разі невиконання судового рішення, визначені інші способи захисту порушених прав, що є відмінними від тих, які обрані Фондом державного майна України у спірних правовідносинах.

Як наслідок, суд не вбачає жодної правової підстави для зобов'язання відповідача здійснити дії щодо відновлення втраченої інформації про власників іменних цінних паперів випуску та формування реєстру, адже подібна вимога не ґрунтується ні на законодавчих приписах, ні на встановлених у процесі вирішення даного спору обставинах.

З наведеного в сукупності у задоволенні позовних вимог суд відмовляє у повному обсязі.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України, при відмові в позові судові витрати по справі покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. ст. 1, 2, 12, 20, 32-34, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня підписання рішення через місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено 07.11.2016 р.

Суддя О.В. Руденко