ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" листопада 2016 р.Справа № 922/3450/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватне АТ "Люкс-Центр", м. Харків 3-я особа Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків
до ТОВ "Слобожанська пивоварня", м. Дергачі
про визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача не зявився,

відповідача ОСОБА_1 за дов. б/н від 21.10.2016 р.,

третьої особи не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Люкс-Центр», м. Дергачі (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанська пивоварня» про визнання недійсним договору оренди нежитлових приміщень №12/10/13-1 від 12.10.2016 р.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що приміщення, які знаходяться в будівлі, є памяткою містобудування та архітектури місцевого значення, тому режим користування ними визначається ЗУ «Про охорону культурної спадщини», який було порушено при укладенні договору №12/10/13-1 від 12.10.2016 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.10.2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі.

04.11.2016 р. через канцелярію господарського суду від представника відповідача надійшли заперечення (вх. №36985). В наданих заперечення відповідач вказував на необґрунтованість позовних вимог, посилаючись на відсутність орендованого майна в Державному реєстрі нерухомих памяток України. Наданий відзив судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

Представник позивача, електронною поштою до господарського суду 07.11.2016 р. за вх. №2168, надав заяву про відкладення розгляду справи через неможливість забезпечити явку представника позивача у звязку з прийняттям участі у іншому судовому засіданні. Надану заяву судом долучено до матеріалів справи.

У призначене судове засідання позивач не з'явився.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, обґрунтовуючи наступним.

Згідно ч. 6 ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» памятка культурної спадщини - обєкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих памяток України.

Об'єкти культурної спадщини незалежно від форми власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення пам'ятки до Реєстру за категоріями національного та місцевого значення (ст. 13 вказаного закону). Порядок визначення категорій пам'яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. Об'єкт нерухомого майна набуває правового статусу пам'ятки тільки із занесенням до Реєстру.

Згідно з пунктом 3 Прикінцевих положень ЗУ "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури відповідно до Закону УРСР «Про охорону і використання памяток історії та культури» N 3600, визнаються пам'ятками відповідно до цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року N 1760, прийнятою на виконання Закону України "Про охорону культурної спадщини" від 8 червня 2000 року N 1805-111, затверджено Порядок визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Реєстру.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень ЗУ "Про внесення змін до Закону України "Про охорону культурної спадщини" N 2245-І// об'єкти, включені до списків (переліків) пам'яток історії та культури республіканського чи місцевого значення відповідно до Закону УРСР «Про охорону і використання памяток історії та культури» N 3600, до вирішення питання про їх включення (виключення) до Реєстру вважаються пам'ятками відповідно національного чи місцевого значення.

Згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про охорону культурної спадщини" N 2245-ІУ від 16.12.2004 року Кабінет Міністрів України був зобов'язаний протягом шести місяців з дня опублікування цього Закону внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції про приведення Законів України у відповідність із цим Законом та забезпечити прийняття нормативно-правових актів, спрямованих на його виконання.

Однак, Кабінет Міністрів України не подав на розгляд Верховної Ради України законопроектів (пропозицій) про приведення законів України у відповідність із зазначеними Законами щодо включення чи не включення об'єктів до списків (переліків) пам'яток історії та культури згідно із Законом УРСР «Про охорону і використання памяток історії та культури» N 3600 і до Реєстру нерухомих пам'яток України, тому, відповідач вважає, що нежитлові приміщення загальною площею 1239,5 кв.м. за адресою м. Харків, вул. Сумська, 3 не набули статусу пам'ятки.

Відповідач зазначав, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини» занесення обєкта культурної спадщини до Реєстру щодо памяток місцевого значення здійснюється на підставі рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 р. N 928 затверджено Перелік обєктів культурної спадщини національного значення, які заносяться до Державного реєстру нерухомих памяток України, до якого нежитлові приміщення загальною площею 1239,5 кв.м. за адресою м. Харків, вул. Сумська, 3 не внесено.

В переліку памяток культурної спадщини місцевого значення, які заносяться до Державного реєстру нерухомих памяток України, розміщеному на офіційному сайті Міністерства культури України, житловий будинок та нежитлові приміщення загальною площею 1239,5 кв.м. за адресою м. Харків, вул. Сумська, 3 також не значаться.

Також, відповідач зазначав, що згідно ч. З ст. 14 Закону України «Про охорону культурної спадщини» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, видає власнику памятки або уповноваженому ним органу свідоцтво про реєстрацію обєкта культурної спадщини як памятки. Однак, позивачем не надано належних доказів того, що нежитлові приміщення по вул. Сумській, 3 у м. Харкові є памяткою культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих памяток України.

Порядок погодження та надання дозволу, обовязковість якого визначена ст. 6-1 Закону «Про охорону культурної спадщини», відсутній, а тому посилання позивача на отримання такого дозволу за відсутності встановленого порядку, є безпідставними.

Таким чином, відповідач наполягав на тому, що договір оренди нежитлових приміщень, який укладений між ПАТ «Люкс-Центр» та ТОВ «Слобожанська пивоварня», відповідає вимогам чинного законодавства, містить усі суттєві умови, передбачені для договорів даного виду і підстави для визнання його недійсним відсутні.

Згідно ч. 1 та 3 ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ГПК України сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Відповідно до статті 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта. Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного засідання.

Враховуючи вищевикладене, нез'явлення в судове засідання представника позивача, третьої особи, ненадання усіх необхідних доказів для всебічного та повного розгляду справи, суд дійшов до висновку, що справу не може бути вирішено у даному судовому засіданні, у зв'язку з чим розгляд справи підлягає відкладенню.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Розгляд справи №922/3450/16 відкласти на "15" листопада 2016 р. о 10:00

Зобовязати Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації надати письмові пояснення, щодо погодження органом культурної спадщини договору оренди нежитлових приміщень №12/10/13-1 від 12.10.2016 р. та перебування у Державному реєстрі нерухомих памяток будівлі розташованої за адресою м. Харків, вул. Сумська, 3.

Попередити Департамент містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації, що у разі невиконання законних вимог суду господарський суд може винести окрему ухвалу в порядку ст. 90 ГПК України.

Зобовязати позивача надати письмові пояснення на відзив відповідача.

Суддя ОСОБА_2