РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016Справа №910/18242/16

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форс-Поінт»

про стягнення 1 000 000,00 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Олейнік Н.О. (дов. №2725-К-О від 26.06.2015);

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

04.10.2016 Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форс-Поінт» про стягнення заборгованості за договором б/н від 13.05.2014 у розмірі 1 000 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13.05.2014 відповідач підписав заяву про відкриття поточного рахунку, на підставі якої приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 13.05.2014, проте в порушення умов даного договору, взяті на себе зобов'язання в повному обсязі не виконав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.10.2016 порушено провадження по справі №910/18242/16, розгляд справи призначено на 27.10.2016.

У судове засідання 27.10.2016 з'явився представник позивача, надав пояснення по суті справи, позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 27.10.2016 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Наразі, суд зазначає, що інформація стосовно слухання судом справ є публічною та розміщується на офіційному сайті господарського суду м. Києва в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у відповідача можливості дізнатись про слухання справи за його участю.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зауважити, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Статтею 3 вказаного нормативно-правового акту передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

У статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, з огляду на наведене вище, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою від 28.12.2015 р. у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 27.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

13.05.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю «Форс-Поінт» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно з якою відповідач приєднався та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг (далі - Умови), тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 13.05.2014 (далі - договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору. Відповідачу було відкрито поточний рахунок №3221.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем склалися кредитні відносини, які регулюються нормами параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 3.2.4.1.1. Умов банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язується здійснити овердрафтовое обслуговування Позичальника, яке у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Позичальника, зазначеному в Заяві, відкритому в Банку, за рахунок кредитних коштів в межах Ліміту, встановлено відповідно з п. 3.2.4.1.3 Договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно із п. 3.2.4.1.3. Умов, Ліміт, за умовами Договору, - сума грошових коштів, в межах якої Банк зобов'язується оплачувати розрахункові документи Позичальника понад залишку грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується за затвердженою внутрішньо-банківською методикою на підставі даних про рух грошових коштів на поточному рахунку, балансу підприємства та звіту про фінансові результати на останню звітну дату, показника ліквідності діяльності, співвідношення власних і позикових коштів, платоспроможності, кредитної історії, на підставі непогашеної/их відкритої/их вантажної/их митної/их декларації/й, очищеної/их від передоплати, з урахуванням якості роботи Позичальника з експорту та інших показників відповідно до внутрішньо-банківськими нормативами і нормативними актами НБУ,

В період дії Договору Ліміт перераховується Банком не менше одного разу на місяць не пізніше 10 числа кожного місяця, а також в разі настання умов, викладених в п. 3.2.4.2.3.4 Договору, Ліміт змінюється без підписання договорів про внесення змін до Договору (якщо інше не буде погоджено Сторонами), про що Банк направляє Позичальнику повідомлення Банку із зазначенням розміру і дати зменшення або збільшення Ліміту.

Позивач посилається на те, що свої зобов'язання за договором він виконав в повному обсязі, здійснивши овердрафтове обслуговування Відповідача у межах ліміту 1 000 000,00 гри., що підтверджується відповідною довідкою про розміри встановлених кредитних Лімітів.

У відповідності до п. 3.2.4.4.1. Умов, за користування кредитом в період з даті виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня Позичальник сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Розмір ставки встановлений у п. А.5 Договору. Порядок розрахунку відсотків:

- по першому дню використання кредиту відсотки розраховуються за процентною ставкою інтервалу « 1-3 дня».

- у разі непогашення кредиту після закінчення 3 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 4-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 4-7 днів».

- у разі непогашення кредиту після закінчення 7 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 8-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 8-15 днів».

- у разі непогашення кредиту після закінчення 15 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 16-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 16-30 днів».

- у разі непогашення кредиту після закінчення 30 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 31-го дня встановлюватися підвищена процентна ставка, визначена в п. 3.2.4.4.2 Договору.

Згідно із п. 3.2.4.4.2 Умов, у відповідності зі ст. 212 ЦК України в разі порушення Позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених пп. 3.2.4.1.4, 3.2.4.1.5, 3.2.4.2.2.3., 3.2.4.2.2.4, 3.2.4.2.2.5, 3.2.4.2.3.4, 3.2.4.2.2.15 Договору, Позичальник сплачує Банку відсотки розмірі, зазначеному в п. А.6 Договору (за винятком випадку реалізації Банком права зміни умов Договору, встановленого п. А. 3 Договору).

Відповідно до змісту пункту 3.2.4.5.1. Умов, у разі порушення Позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пп.3.2.4.2.2.2, 3.2.4.4.1, 3.2.4.4.2, 3.2.4.4.3 Договору, термінів повернення кредиту, передбачених. 3.2.4.1.2, 3.2.4.2.2.3, 3.2.4.2.3.4 Договору, Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних), від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права, передбаченого п. А.3 Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розміри зазначеному в п. А.6 Договору, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Пеня сплачується в гривні. Сторони домовилися, що розмір пені, зазначеної в цьому пункті, може бути на розсуд Банку зменшений. У разі зменшення банком розміру пені, зазначеної в цьому пункті Договору, Банк на свій розсуд вибирає телекомунікаційний спосіб доставки інформації та повідомляє Позичальника узгодженими сторонами способами телекомунікацій протягом 5 днів з дати прийняття рішення про зменшення розміру пені. Узгодженими Сторонами способами телекомунікацій є: відповідне повідомлення ПК «Приват24», SМS-повідомлення. При цьому додаткові узгодження Сторін не потрібні.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, у зв'язку із чим станом на 05.09.2016 утворилась заборгованість у розмірі 1 641 439,15 грн., яка складається з: 1 000 000,00 грн. - заборгованості за кредитом за період з 15.02.2016 по 05.09.2016; 393 546,48 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 20.01.2016 по 05.09.2016; та пені за період з 25.02.2016 по 05.09.2016, а також враховуючи те, що право вибору способу судового захисту належить виключно Позивачу, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форс-Поінт» частину боргу, а саме 1 000 000,00 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього Кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт встановлення кредитного ліміту і видачі коштів відповідачу та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасного повернення кредиту підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 1 000 000,00 грн.

Враховуючи наведене, вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Форс-Поінт» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Форс-Поінт» (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 26, код 38464749) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код 14360570) 1 000 000 (один мільйон) грн. 00 коп. заборгованості за кредитом та 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане 01.11.2016.

Суддя В.О. Демидов