ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"31" жовтня 2016 р. Справа № 911/2761/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агсолко Україна", 03189, місто Київ, вулиця Вільямса Академіка, будинок 6-Д, офіс 43

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Клайт", 08132, АДРЕСА_1

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 48730, Тернопільська область, Борщівський район, село Шершенівка

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2, 32335, Хмельницька область, Камянець-Подільський район, село Шустівці, вулиця Леніна, будинок 19

про стягнення 175766,64 грн.

суддя Шевчук Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 (дов. №07-2016 від 04.07.2016);

від відповідача 1: ОСОБА_4 (дов. б/н від 03.02.2016);

від відповідача 2: ОСОБА_5 (дог.№Ц/16/09/2016 від 16.09.2016);

від третьої особи: не з'явився.

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агсолко Україна" звернулось у господарський суд Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клайт" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про солідарне стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 175766,64 грн.

Справа розглядається за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 08.06.2016 в місті ОСОБА_5 по вулиці Святошинській Дубіцький Віктор Миколайович, який перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Клайт», керуючи автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_1, власником якого є ФОП ОСОБА_1, здійснив наїзд на стоячий автомобіль Рено державний номер НОМЕР_2, власником якого є ТОВ "Агсолко Україна", внаслідок чого позивачу завдано майнову шкоду.

Позивачем 29.08.2016 подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках відповідачів, яка мотивована тим, що відповідачі ухиляються від добровільного врегулювання спору, а також виявленим в мережі Інтернет оголошенням про продаж транспортного засобу, який, на думку, позивача є автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_1 (арк. с. 54-58).

Відповідно до приписів статті 66 Господарського процесуального кодексу України суд залишив заяву без задоволення як таку, що грунтується на припущенні.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Клайт» подало відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти позовних вимог в повному обсязі та зазначило, що 08.06.2016 в день вчинення ДТП не перебувало з ОСОБА_2 в трудових відносинах, а договір оренди №2310 від 23.10.2014 автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_1, укладений між ТОВ «Клайт» та громадянином ОСОБА_1, розірвано за згодою сторін, шляхом підписання додаткової угоди №1 від 06.06.2016.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог в повному обсязі та зазначив, що власником автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_1, є громадянин ОСОБА_1, а не ФОП ОСОБА_1, а 08.06.2016 в день вчинення ДТП вказаний транспортний засіб перебував в особистому користуванні ОСОБА_2.

ОСОБА_2 у судові засідання, про які був належним чином повідомлений, не зявився, письмових пояснень, щодо заявлених позовних вимог не надав.

В судовому засіданні 31.10.2016 позивач подав заяву, в якій заперечив проти пропозиції суду про заміну відповідача ФОП ОСОБА_1 на громадянина ОСОБА_1

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

08.06.2016 в місті Вишневому по вулиці Святошинській, ОСОБА_2 керуючи автомобілем Мерседес, державний номер НОМЕР_1, здійснив наїзд на стоячий автомобіль Рено державний номер НОМЕР_2, що належить на праві приватної власності ТОВ «Агсолко Україна» (позивач), який від удару контактував зі стоячим попереду автомобілем НОМЕР_3.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/5930/16-п від 04.07.2016 винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_2 (а.с. 16).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_1, застрахована страховою компанією «Інго Україна» (страхова компанія) згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/7451689 (а.с. 17).

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Рено державний номер НОМЕР_2 зазнав механічних ушкоджень, у звязку з чим 09.06.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агсолко Україна" звернулось до страхової компанії «Інго Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду №244193 (а.с. 37).

На замовлення страхової компанії з метою встановлення розміру страхового відшкодування субєктом оціночної діяльності ТОВ «Екліс» складено звіт №364 від 29.06.2016 про оцінку автомобіля Рено державний номер НОМЕР_2, згідно якого матеріальний збиток, завданий власнику вказаного транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 225766,64 грн. (а.с. 18-22).

На підставі поданої позивачем заяви від 13.07.2016 страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 50000 грн. в межах ліміту, передбаченого полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/7451689.

Як стверджує позивач, він неодноразово звертався до відповідачів з вимогою відшкодувати матеріальні збитки, завдані йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, проте дані звернення залишені відповідачами без відповіді та належного реагування, у звязку з чим позивач звернувся до суду.

На думку позивача, ФОП ОСОБА_1, як власник автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_1 та ТОВ «Клайт», як користувач вказаного транспортного засобу на підставі договору оренди і підприємство, з яким станом на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах ОСОБА_2, своїми спільними діями завдали ТОВ "Агсолко Україна" майнову шкоду і мають сплатити 175766,64 грн. різниці між 225766,64 грн. суми збитків згідно звіту про оцінку №364 від 29.06.2016 та 50000 грн. суми сплаченого страхового відшкодування.

Як вбачається з наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Клайт» наказу №31К (пункт 2) від 06.06.2016, ОСОБА_2 звільнено з посади водія за власним бажанням, що свідчить про те, що 08.06.2016 в день вчинення ДТП ОСОБА_2 не перебував з ТОВ «Клайт» в трудових відносинах (а.с. 83).

Договір оренди №2310 від 23.10.2014 автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_1, між ТОВ «Клайт» та громадянином ОСОБА_1, який укладений у простій письмовій формі, розірвано за згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди №1 від 06.06.2016 (а.с. 86).

Відповідно до статті 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Докази нотаріального посвідчення договору оренди №2310 від 23.10.2014 автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_1 укладеного між ТОВ «Клайт» та громадянином ОСОБА_1 відсутні.

Частиною 1 статті 220 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Приписами частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що договір оренди №2310 від 23.10.2014 автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_1 укладеного між ТОВ «Клайт» та громадянином ОСОБА_1 являється нікчемним, а правових підстав для використання вказаного транспортного засобу у ТОВ «Клайт» не виникало.

Згідно свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу автомобіль Мерседес, державний номер НОМЕР_1, є власністю громадянина ОСОБА_1 як (а.с. 143).

Частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Солідарну відповідальність перед потерпілим згідно частини першої статті 1190 Цивільного кодексу України несуть особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди.

Докази використання автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_1, який належить громадянину ОСОБА_1, з метою здійснення підприємницької діяльності фізичною-особою підприємцем ОСОБА_1 відсутні.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 Цивільного кодексу України, згідно якої для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Отже, предметом доказування по спору про відшкодування збитків є факти неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, виникнення шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями (бездіяльністю) відповідача і заподіяння ним шкоди.

У частині першій статті 1166 Цивільного кодексу України міститься пряма вказівка на протиправність поведінки заподіювача шкоди як обов'язкову підставу деліктної відповідальності. Протиправна поведінка в цивільних правовідносинах означає порушення особою вимог правової норми, що полягає в здійсненні заборонених дій або в утриманні від здійснення наказів правової норми діяти певним чином (бездіяльність). Протиправною бездіяльністю є нездійснення дії, яка вимагається законом. Для покладення відповідальності на особу, яка не здійснила певні дії, необхідна наявність двох умов: наявність у особи обов'язку здійснити певні позитивні дії, що може випливати із прямої вказівки закону, договору, службових відносин, а також з випадків, створених самою особою; можливість їх здійснити за цих умов.

З огляду на відсутність у відповідачів правових підстав для використання джерела підвищеної небезпеки, яким спричинено позивачу майнові збитки - автомобіля Мерседес, державний номер НОМЕР_1, суд дійшов висновку про відсутність всіх елементів складу цивільного правопорушення як необхідної умови для притягнення відповідачів до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

За наведених обставин підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при відмові в задоволенні позову покладається на позивача.

31.20.2016 ФОП ОСОБА_1 подав клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 13000 грн.

Зазначені витрати підтверджуються договором про надання правової допомоги №Ц/16/09/2016 від 16.09.2016, укладеним між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 і адвокатом ОСОБА_5, додатком №1 від 16.09.2016 до договору №Ц/16/09/2016 від 16.09.2016, ордером серії КС №235588 від 03.10.2016, квитанціями №0.0.627335690.1 від 03.10.2016 на суму 5000 грн., №0.0.627335094.1 від 03.10.2016 на суму 3000 грн. та №0.0.643349215.1 від 31.10.2016 на суму 5000 грн. (а.с.152-157)

Враховуючи викладене судовий збір і витрати за послуги адвоката відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладається на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України суд-

вирішив:

1. У позові відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агсолко Україна" (код 39681109) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_4) витрати на правову допомогу у сумі 13000 (тринадцять тисяч) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 02.11.2016