КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р. Справа№ 910/12290/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

ОСОБА_1

секретар Колеснік М.П.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2 (дов. від 07.11.2016, №76),

від відповідача ОСОБА_3 (дов. від 27.05.2016, №б/н).

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_4 акціонерного товариства „ЮНЕКС БАНК на рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства „ЮНЕКС БАНК

до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „Чугуївський МЕЗ

про визнання недійсним рішення загальних зборів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_4 акціонерне товариство „ЮНЕКС БАНК звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю «Чугуївський МЕЗ» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Чугуївський МЕЗ від 10.05.2016, оформлене Протоколом №4, про припинення ТОВ Чугуївський МЕЗ шляхом його ліквідації, створення ліквідаційної комісії у складі одного ліквідатора ОСОБА_6, надання ліквідатору ОСОБА_6 всіх повноважень та прав, що передбачені законодавством та є необхідними для здійснення процедури ліквідації, звільнення директора товариства ОСОБА_7, встановлення строку для ліквідації товариства та строку для прийняття претензій та вимог кредиторів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 в задоволені позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні всіх обставин справи, а тому просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до протоколу про автоматизований розподіл судової справи, апеляційна скарга була передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.11.2016.

У судове засідання 08.11.2016 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті спору.

08.11.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційному порядку, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.12.2014 між позивачем ОСОБА_4 акціонерним товариством „ЮНЕКС БАНК та відповідачем ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „Чугуївський МЕЗ було укладено кредитний договір № 0.213.1114.ЮО_К, відповідно до п. 1.1. якого позивач на умовах договору зобовязується надати відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 2 000 000,00 доларів США, а відповідач зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути позивачу кредит на умовах та в строки/терміни, визначені договором, але не пізніше 02.12.2015, а також сплатити плату за користування кредитом та виконати інші зобовязання в повному обсязі на умовах та в строки/терміни визначені договором.

Додатковою угодою № 3 від 23.11.2015 сторони внесли зміни та доповнення до кредитного договору, зокрема, виклали п. 1.1. в наступній редакції: «Банк на умовах договору зобовязується надати відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 2 000 000,00 доларів США, а відповідач зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути позивачу кредит на умовах та в строки/терміни, визначені договором, але не пізніше 02.12.2016, а також сплатити плату за користування кредитом та виконати інші зобовязання в повному обсязі на умовах та в строки/терміни, визначені договором».

Відповідно до п. 2.5. кредитного договору, в редакції з урахуванням додаткової угоди № 3 від 23.11.2015, відповідач зобовязаний погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі не пізніше 02.12.2016 включно. Відповідач зобовязаний дотримуватись максимального ліміту за договором відповідно до такого графіку: не пізніше 30.06.2016 1 800 000,00 доларів США, не пізніше 31.09.2016 600 000,00 доларів США, не пізніше 02.12.2016 600 000,00 доларів США.

Розділом 6 кредитного договору сторони визначили несприятливі обставини та їх наслідки.

Так, відповідно до п.п. 6.1.6 п. 6.1 несприятливою обставиною вважається порушення провадження у справі про банкрутство позичальника або поручителя/майнового поручителя та/або прийняття рішення (в тому числі позичальником/поручителем/майновим поручителем) відносно його ліквідації або реорганізації шляхом злиття, приєднання, поділу, виділу або перетворення або припинення підприємницької діяльності без отримання згоди банку.

Пунктом 5.3.5.3. договору на відповідача покладено обовязок письмово повідомляти позивача про виникнення будь-якої несприятливої обставини протягом одного банківського дня з моменту їх виявлення відповідачем.

За умовами п. 6.5 договору у разі виникнення будь-якої несприятливої обставини позивач набуває право вимагати від відповідача достроково погасити чергові зобовязання в повному обсязі, а відповідач зобовязаний, незважаючи на умови п. 1.1. договору, виконати таку вимогу банку і погасити боргові зобовязання в повному обсязі в строк не пізніше трьох банківських днів з дня відправлення позивачем відповідної вимоги при настанні обставин, зазначених в п. 6.1.4. 6.1.6. договору, у разі якщо ця несприятлива обставина не буде виправлена (припинена) протягом такого строку.

10.05.2016 загальними зборами учасників ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Чугуївський МЕЗ, було прийнято рішення, оформлене протоколом № 4 про припинення товариства шляхом ліквідації.

Позивач, звертаючись із даним позовом до суду, мотивує свої вимоги тим, що вищевказане рішення загальних зборів учасників ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Чугуївський МЕЗ" про припинення діяльності останнього шляхом ліквідації від 10.05.2016, прийнято з порушенням умов п.п. 5.3.5.3., 6.1.6., 6.5 кредитного договору, а саме, без отримання згоди позивача на прийняття рішення про ліквідацію товариства; без належного повідомлення позивача про прийняте рішення; без погашення кредитної заборгованості.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених позивачем вимог, зазначає, що порушення відповідачем умов кредитного договору № 0.213.1114.ЮО_К від 03.12.2014 не є підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ Чугуївський МЕЗ від 10.05.2016, оформлене протоколом №4, про припинення товариства шляхом його ліквідації, оскільки рішення загальних зборів є актом органу корпоративного управління, питання правових наслідків порушення зобов'язання за кредитним договором регламентовані ст. 611 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у звязку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю може бути ліквідоване за рішенням загальних зборів його учасників, у тому числі у звязку зі спливом строку, на який товариство було створене, а також за рішенням суду у випадках, встановлених законом (ч. 1 ст. 150 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 145 Цивільного кодексу України вищим органом управління товариства є загальні збори його учасників, до виключної компетенції яких належить, зокрема, прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії та затвердження ліквідаційного балансу.

Пунктом 12.1 статуту ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю Чугуївський МЕЗ, затвердженого протоколом № 4 загальних зборів учасників товариства від 20.11.2015, передбачено, що припинення діяльності товариства відбувається шляхом реорганізації (злиття, приєднання, розділу, перетворення) чи ліквідації. Ліквідація товариства проводиться за рішенням зборів учасників (п.п. 12.3, 12.3.1 статуту).

Відповідно до п. 12.4 статуту ліквідація товариства проводиться призначеною ним ліквідаційною комісією, а у випадках банкрутства та припинення діяльності товариства за рішенням суду чи господарського суду ліквідаційною комісією, призначеною цими органами в порядку, передбаченому законодавством України. З моменту призначення ліквідаційної комісії до неї переходять повноваження по управлінню справами товариства. Учасники повинні мати рівне представництво у ліквідаційній комісії. Дія повноважень виконавчого органу зупиняється з дня призначення ліквідаційної комісії.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду.

Суб'єкт господарювання ліквідується: за ініціативою осіб, зазначених у ч. 1 ст. 59 Господарського кодексу України; у зв'язку із закінченням строку, на який він створювався, чи у разі досягнення мети, заради якої його було створено; у разі визнання його в установленому порядку банкрутом, крім випадків, передбачених законом; у разі скасування його державної реєстрації у випадках, передбачених законом.

Статтею 60 Господарського кодексу України ліквідація суб'єкта господарювання здійснюється ліквідаційною комісією, яка утворюється власником майна суб'єкта господарювання чи його представниками або іншим органом, визначеним законом, якщо інший порядок її утворення не передбачений законодавством. Ліквідацію суб'єкта господарювання може бути також покладено на орган управління суб'єкта, що ліквідується. Орган, який прийняв рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання, встановлює порядок та визначає строки проведення ліквідації, а також строк для заяви претензій кредиторами, що не може бути меншим, ніж два місяці з дня оголошення про ліквідацію. Ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вживає дії щодо розміщення в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені Господарським кодексом України чи спеціальним законом строки. Одночасно ліквідаційна комісія вживає необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості суб'єкта господарювання, який ліквідується, та виявлення вимог кредиторів, з письмовим повідомленням кожного з них про ліквідацію суб'єкта господарювання.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що прийняття рішення про припинення шляхом ліквідації товариства належить до виключної компетенції загальних зборів, які відповідно, утворюються з учасників товариства, а не юридичної особи, з якою у позивача укладено договір.

Дане право учасників не може бути обмежене, крім випадків, передбачених законом, положення кредитного договору, не є такою обставиною, оскільки діюче законодавство не передбачає можливості встановлення у цивільно-правовій угоді умов попереднього погодження учасником з будь-якими особами можливості голосування на загальних зборах за рішення, наслідком прийняття якого може бути припинення юридичної особи.

Таким чином, невиконання стороною договору зобовязання щодо не здійснення дій, направлених на припинення діяльності товариства без дозволу банку, не може бути підставою для визнання недійсним рішення зборів учасників господарського товариства, оскільки визнання недійсним акту органу управління господарського товариства у звязку з його невідповідністю умовам кредитного договору, законом не передбачено.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Вищого господарського суду України у справах № 910/5315/14 від 10.11.2014, № 5016/773/2012 (10/9) від 30.10.2012, № К17/135-11 від 17.07.2012, №31/173пн від 30.03.2011.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що прийняття рішення про припинення діяльності товариства шляхом ліквідації належить до виключної компетенції загальних зборів, які відповідно, утворюються з учасників товариства, а не юридичної особи, з якою товариством укладено кредитний договір.

Доводи апелянта про те, що рішення загальних зборів учасників ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю „Чугуївський МЕЗ про ліквідацію порушує права банка як кредитора, оскільки прийняте з порушенням умов п.п. 5.3.5.3., 6.1.6., 6.5. кредитного договору, а саме, без отримання згоди позивача на прийняття рішення про ліквідацію товариства; без належного повідомлення позивача про прийняте рішення; без погашення кредитної заборгованості, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки невиконання стороною договору зобов'язання щодо невчинення дій, направлених на припинення діяльності товариства без дозволу банку, згідно з законодавством не є підставою для визнання недійсним рішення зборів учасників господарського товариства.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що рішення загальних зборів акціонерів (учасників) може бути оскаржене лише акціонером (учасником), права та охоронювані інтереси якого порушені, тоді як апелянт не був та не є учасником товариства з обмеженою відповідальністю „Чугуївський МЕЗ.

Колегія суддів наголошує на безпідставності доводів апелянта, що порушення відповідачем умов кредитного договору № 0.213.1114.ЮО_К від 03.12.2014 є підставою для визнання недійсним акта органу корпоративного управління, оскільки, компетенція загальних зборів товариства, порядок прийняття ними рішень, підстави визнання недійсним рішення загальних зборів товариства регулюються Законом України Про господарські товариства, а правовові наслідки порушення зобов'язання за кредитним договором регламентованні ст. 611 Цивільного кодексу України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 22 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців інформація про прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом рішення щодо припинення юридичної особи підлягає обовязковому опублікуванню в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Підставою для опублікування повідомлень є внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру. Повідомлення підлягають опублікуванню протягом десяти робочих днів з дня внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ст. 61 Господарського кодексу України претензії кредиторів до суб'єкта господарювання, що ліквідується, задовольняються з майна цього суб'єкта, якщо інше не передбачено цим Кодексом та іншими законами. Черговість та порядок задоволення вимог кредиторів визначаються відповідно до закону.

Оспорюване рішення загальних зборів учасників товариства не містить висновків щодо відмови, зупинення чи припинення зобовязань відповідача за укладеним з позивачем кредитним договором, а тому відсутні жодні підстави стверджувати про порушення прав та інтересів останнього.

Таким чином позивач, як кредитор, не був позбавлений можливості звернутись у встановлений законом строк з заявою про визнання його вимог.

13.05.2016 у газеті Голос України №87 (6341) було надруковано оголошення щодо прийнятого рішення на загальних зборах учасників відповідача про припинення юридичної особи шляхом ліквідації.

З наявного в матеріалах справи листа від 25.07.2016 № 25072016 вбачається, що 23.06.2016 позивач направив ліквідатору відповідача заяву про визнання кредиторських вимог № 16-1997.

Оскільки, позивач, як кредитор, реалізував своє право на звернення у встановлений законом строк з заявою про визнання його вимог, твердження останнього щодо прийняття рішення учасниками товариства з метою завдання шкоди позивачу шляхом неповернення кредиту є безпідставним.

Як передбачено ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і обєктивно з`ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, з повним з`ясування обставин, що мають значення для справи, правомірно відмовлено в задоволені позову, тому апеляційна скарга ОСОБА_4 акціонерного товариства „ЮНЕКС БАНК не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що колегією суддів апеляційна скарга ОСОБА_4 акціонерного товариства „ЮНЕКС БАНК залишається без задоволення, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 акціонерного товариства „ЮНЕКС БАНК залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 05. 09.2016 у справі № 910/12290/16 без змін.

Матеріали справи № 910/12290/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

ОСОБА_1