КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р. Справа№ 910/12073/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник, дов. б/н від 29.06.2016;

від відповідача: ОСОБА_3 представник, дов. № 225-КМГ-3170 від 03.10.2016;

розглянувши апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2016

у справі № 910/12073/16 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Вілета

до Київської міської ради

про спонукання до укладення додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю „Вілета з позовом до Київської міської ради про визнання укладеною між позивачем та відповідачем додаткової угоди до договору оренди від 11.03.2005, зареєстрованої 18.03.2005 № 78-6-00264, на умовах визначених угодою, в редакції, яка підписана ТОВ „Вілета.

Рішенням від 30.08.2016 господарський суд міста Києва позовні вимоги ТОВ „Вілета задовольнив. Визнав укладеною між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю „Вілета додаткову угоду до договору оренди від 11.03.2005, зареєстрованого 18.03.2005 за № 78-6-00264, на умовах визначених угодою, в редакції, яка підписана Товариством з обмеженою відповідальністю „Вілета, а саме:

„Додаткова угода до договору

оренди земельної ділянки

м. Київ

Київська міська рада, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, далі у тексті „Орендодавець, в особі _________, який діє на підставі Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні та ст. 33 Закону України „Про оренду землі з одного боку та Товариство з обмеженою відповідальністю „Вілета місцезнаходження: 01025, АДРЕСА_1, , виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців АГ 874097, дата проведення державної реєстрації 15.06.2004 року, дата та номер запису про включення відомостей про юридичну особу до Єдиного державного реєстру: 05.04.2005, 1 006359 далі у тексті „Орендар, в особі директора ОСОБА_4, що мешкає в АДРЕСА_2, яка діє на підставі Статуту, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 07 травня 2009 року, номер запису 1 006359 з другої сторони, уклали дану Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 11.03.2005 року (далі у тексті Додаткова угода) про нижченаведене:

1. У відповідності із п. 11.7 Договору оренди земельної ділянки від 11.03.2005 року (зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18.03.2005 року за № 78-6-00264) сторони дійшли згоди поновити Договір оренди земельної ділянки від 11.03.2005 року на новий строк 10 (десять) років.

2. Сторони дійшли згоди викласти п. 4.2 Договору оренди земельної ділянки від 11.03.2005 року в наступній редакції:

„4.2. Річна орендна плата за Земельну ділянку встановлюється на рівні територіального розміру земельного податку, тобто у розмірі 3 (трьох) відсотків від її нормативної грошової оцінки..

3. Дана додаткова угода є невідємною частиною Договору оренди земельної ділянки від 11.03.2005 року.

4. Всі інші положення Договору оренди земельної ділянки від 11.03.2005 року залишаються без змін.

5. Дана додаткова угода укладається у двох примірниках.

Орендодавець: Орендар:

Директор_________ __________ ОСОБА_4.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2016 року по справі № 910/12073/16 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.09.2016 для розгляду апеляційної скарги Київської міської ради визначено склад колегії суддів: Жук Г.А. (головуючий), ОСОБА_5, ОСОБА_6

В звязку із помилково визначеною спеціалізацією, згідно з ч. 3 ст. 2.1 ГПК України справу № 910/12073/16 19.09.2016 було передано на повторний автоматизований розподіл між суддями, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), ОСОБА_7, ОСОБА_1.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2016 у справі № 910/12073/16 прийнято до провадження; призначено розгляд апеляційної скарги на 18.10.2016 у судовому засіданні за участю представників сторін.

У судовому засіданні 18.10.2016 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представники позивача просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги, з підстав, викладених у запереченні на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 18.10.2016 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги до 08.11.2016.

08.11.2016 від відповідача через відділ канцелярії суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи акту обстеження земельної ділянки від 27.10.2016 № 16-1847-05.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи акту обстеження земельної ділянки від 27.10.2016 № 16-1847-05, апеляційний господарський суд, з урахуванням положення ст. 101 ГПК України, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

В судовому засіданні 08.11.2016 повноважний представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Рішенням Київської міської ради № 715/2125 від 18.11.2004 було затверджено проект відведення земельної ділянки позивачу для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на вул. ОСОБА_8 (між будинками 38-е та 38-г) у Оболонському районі міста Києва та передано позивачу в довгострокову оренду на 10 років земельну ділянку площею 0, 30 га для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом на вул. ОСОБА_8 (між будинками 38-е та 38-г) у Оболонському районі міста Києва за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови.

11.03.2005 між відповідачем, за договором орендодавцем, та позивачем, за договором орендарем, на підставі рішення Київської міської ради №715/2125 від 18.11.2004 було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір), відповідно до умов якого, орендодавець за fктом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі обєкт оренди або земельна ділянка), визначену договором.

Пунктами 2.1, 2.2 договору передбачено, що об'єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування вул. ОСОБА_8 (між будинками 38-е та 38-г) в Оболонському районі міста Києва; розмір 2 731 кв.м; цільове призначення для будівництва житлового будинку з приміщеннями соціально-громадського призначення та підземним паркінгом; кадастровий номер :78:043:0164; згідно з витягом з технічної документації № Ю-31149/2005 Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 24.01.2005 року за № 33 нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 566 040, 49 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору від 11.03.2005 договір укладено на 10 років.

Згідно із п.п. 6.1, 6.2 договору від 11.03.2016 передача земельної ділянки здійснюється за актом приймання-передачі обєкта оренди в день реєстрації договору; право на оренду земельної ділянки виникає після державної реєстрації договору.

Пунктом 11.7 договору від 11.03.2005 сторони погодили умову про те, що після закінчення строку, на який було укладено цей договір, позивач, за умови належного виконання своїх обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору; у цьому разі позивач повинен не пізніше, ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово відповідача про намір продовжити його дію; у разі поновлення договору на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" визначені істотні умовами договору оренди землі.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди припиняється в разі, зокрема закінчення строку на який його було укладено.

Частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Приписи статей 319, 626 ЦК України свідчать про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, приписами ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 02.03.2016 у справі № 910/18422/15.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки (лист-повідомлення) вх. № 08/19843 від 18.12.2014 до якого було додано, зокрема, проект додаткової угоди.

У матеріалах справи наявний лист Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28.01.2015 № , в якому зазначено, що на виконання доручень заступника міського голови секретаря Київради від 18.12.2014 № 08/19843 та від 22.12.2014 № 08/20004 у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) опрацьовується питання щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на вул. ОСОБА_8 (між будинками 38-е та 38-г) в Оболонському районі м. Києва від 18.03.2005 № 78-6-00264, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілета»; для подальшого вирішення питання поновлення договору необхідно надати до Департаменту перелічені документи.

Доказів надсилання зазначеного листа позивачу до матеріалів справи відповідачем не надано.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Пролонгація договору оренди відбувається автоматично, проте в силу приписів статті 33 вказаного Закону, у місячний строк обовязково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору.

З матеріалів справи вбачається, що спірна земельна ділянка станом на момент подання позовної заяви та розгляду справи перебуває у користуванні позивача, який належним чином продовжує виконувати свої обов'язки за договором, та до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк додавши при цьому, зокрема, проект додаткової угоди.

Натомість, відповідач ніяких дій щодо підписання додаткової угоди до договору оренди землі не виконав.

Згідно до статей 6, 13, 21, 36, 41, 43, 50 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" питання щодо розпорядження землями державної власності підлягає вирішенню відповідною місцевою державною адміністрацією, голова якої в межах своїх повноважень видає розпорядження, які в передбачених законом випадках можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Особу можуть позбавити переважного права на оренду землі виключно прийняттям орендарем рішення про відмову в цьому.

Проте в матеріалах справи таке рішення відсутнє.

Частинами 8, 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілета» до Київської міської ради у справі № 910/12073/16 є наслідком дій орендодавця щодо зволікання та не укладення додаткової угоди про продовження строку договору та спрямований саме на захист свого порушеного права на користування земельною ділянкою.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Вілета про спонукання до укладення додаткової угоди.

Скаржник в апеляційній скарзі не вказав на існування обставин, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції неправильного рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржника не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2016 у справі № 910/12073/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 30.08.2016 у справі № 910/12073/16 залишити без змін.

3. Справу № 910/12073/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

ОСОБА_1