ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 листопада 2016 р. Справа № 918/910/16

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого - судді Торчинюка В.Г., розглянувши матеріали справи

за позовом: Фермерського господарства "Гостинний двір"

до відповідача: ОСОБА_1 міської ради

про визнання рішення незаконним.

В засіданні приймали участь:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю від 19 січня 2016 року № 08-98.

В судовому засіданні 01 листопада 2016 року, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Фермерське господарство "Гостинний двір" звернувся в господарський суд Рівненської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 міської ради про визнання рішення незаконним.

Ухвалою суду від 25 серпня 2016 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 05 вересня 2016 року.

Ухвалою суду від 05 вересня 2016 року розгляд справи відкладено на 20 вересня 2016 року.

14 вересня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від Фермерського господарства "Гостинний двір" надійшли письмові пояснення, в яких останнє підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

15 вересня 2016 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд в задоволенні позовних вимог Фермерського господарства "Гостинний двір" відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 20 вересня 2016 року розгляд справи відкладено на 18 жовтня 2016 року.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2016 року виправлено описку та призначено розгляд справи на 17 жовтня 2016 року.

Ухвалою суду від 17 жовтня 2016 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів та розгляд справи відкладено на 01 листопада 2016 року.

У судовому засіданні 01 листопада 2016 року уповноважений представник відповідача проти задоволення позову заперечив в повному обсязі, просив суд в задоволенні позову відмовити, в свою чергу позивач не забезпечив явку уповноважених представників, хоча про місце дату та час судового засідання був належним чином повідомлений.

Враховуючи те, що явка уповноважених представників сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалася та те, що строк розгляду спору продовжувався на 15 днів, відтак суд розглядає справу без уповноваженого представника позивача, оскільки подальше відкладення розгляду справи призведе до порушення строків розгляду спору, передбачених статтею 69 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 міською радою (надалі - орендодавець) та Фермерським господарством "Гостинний двір" (надалі - орендар) було укладено договір оренди землі (надалі - договір, а.с. 6 - 8).

Згідно пункту 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 100 000 квадратних метрів, яка знаходиться в місті Рівне на вулиці Хліборобів, 102-а.

На земельній ділянці знаходяться об'єкти тепличного господарства. В оренду передається земельна ділянка (пункти 3, 4 договору).

Пунктом 8 договору визначено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Вищезазначений договір зареєстрований у ОСОБА_1 міськрайонному відділі ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28 жовтня 2008 року за № 79.

Вказаний договір оренди підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками зазначених субєктів господарювання, нотаріально посвідчений та зареєстрований.

Статтею 204 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) презумується правомірність правочину.

На час розгляду справи доказів розірвання договору оренди землі від 22 жовтня 2008 року, зокрема відповідних судових рішень з цього приводу, господарському суду не надано.

З матеріалів справи суд вбачає, що орендар звернувся до управління земельних відносин виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою.

12 травня 2016 року управління земельних відносин виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради надало відповідь № 01-12/331, якою повідомило, що останнім було підготовлено проект рішення про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки орієнтованою площею 100 000 м.кв. на вул. Хліборобів, 102-А. Зазначений проект переданий в організаційний відділ міської ради для розгляду (а.с. 9).

25 травня 2016 року на засіданні постійної комісії з питань архітектури, будівництва та землевпорядкування слухали питання про проект рішення ОСОБА_1 міської ради "Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки на вулиці Хліборобів, 102-А" та ухвалили рекомендувати відмову у наданні згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки (а.с. 39).

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин

Матеріалами справи стверджено, що ОСОБА_1 міська рада на пленарному засіданні 5 сесії 7 скликання слухала питання про надання згоди для позивача на розроблення технічної документації, водночас до проекту рішення були зауваження Управління земельних відносин, зокрема: оренда плата нараховується з порушеннями Податкового кодексу, справа в суді; Управління держгеокадастру: ігнорують договірні відносини з міською радною (згідно з витягу з протоколу № 5 пленарного засідання 5 сесії 7 скликання ОСОБА_1 міської ради, а.с. 40).

ОСОБА_1 міська рада не підтримала проект рішення про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки на вул. хліборобів, 102-А (а.с. 38), а тому позивачу було відхилено в наданні дозволу на розроблення технічної документації .

Згідно частини 1 пункту 28.1 регламенту ОСОБА_1 міської ради розгляд проектів рішень на пленарних засіданнях Рівнеради може включати в себе: 1) відхилення проекту рішення (рішення не набрало необхідної кількості голосів) чинна редакція регламенту розміщена в мережі Інтернет в загальному доступі для користувачів на офіційному сайті відповідача http://www.city-adm.rv.ua/).

Суд констатує, що вищезазначений проект рішення щодо надання згоди на розроблення технічної документації пройшов передбачені законодавством процедури та погодження, однак не набрав необхідної кількості голосів через зауваження, які були надані управліннями земельних відносин та Держгеокадастру, тому рішення прийнято не було, а ФГ "Гостинний двір" було відмовлено в наданні згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки.

Водночас, позивач зазначає, що відмова у наданні дозволу на проведення інвентаризації землі, спрямована на завдання збитків ФГ "Гостинний двір", внаслідок надмірного нарахування орендної плати, оскільки фактично ділянка використовується як сільськогосподарські угіддя, в той час, як грошова оцінка ділянки визначена, як земельна ділянка зайнята будівлями.

Також позивач зазначав, що ОСОБА_1 міською радою порушено частину 2 статті 19 Конституції України, зокрема органи місцевого самоврядування приймаються свої рішення виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом та статтю 13 ЦК України, зокрема не допускаються дії осіб, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 міською радою було підготовлено проект рішення щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки, зазначене рішення розглядалося відповідними управліннями, а в подальшому розглянуте на пленарному засіданні сесії ОСОБА_1 міської ради, однак не набрало необхідної кількості голосів депутатів, в тому числі через наявні зауваження управлінь земельних відносин та держгеокадастру.

Отже, з зазначеного суд вбачає, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Також, суд зазначає, ФГ "Гостинний двір" не зазначило, яку саме норму закону порушив відповідач, не прийнявши рішення щодо надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою, оскільки таке рішення було підготовлене та розглянуте на пленарному засіданні, як то передбачає законодавство України, яке зазначалося вище.

Щодо посилань позивача, на те, що через неприйняття рішення щодо надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою для ФГ "Гостинний двір" було завдано шкоду, суд зазначає наступне.

Згідно частини 3 статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У відповідності до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, ФГ "Гостинний двір" не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували завдання шкоди для позивача через дії відповідача, а також доказів зловживань ОСОБА_1 міською радою наданих для останньої чинним законодавством прав.

Крім того, суд констатує, що матеріали справи містять договір оренди землі підписаний позивачем та відповідачем, скріплений відтисками печаток останніх, зареєстрований та нотаріально посвідчений.

Пунктом 3 договору визначено, що на земельній ділянці знаходяться об'єкти тепличного господарства.

З зазначеного вбачається, що сторони погодили, земельна ділянка передається для ведення тепличного господарства, тобто на земельній ділянці розміщуються об'єкти нерухомості і відповідно з врахуванням умов договору було розроблено відповідну нормативно грошову оцінку (пункт 4 договору) і на час розгляду справи, позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували інше (висновок спеціаліста, експертиза, тощо).

Матеріали справи не містять жодних доказів, щодо звернення позивача до відповідача про зміну умов договору, через зміну цільового використання землі, або зміну в розташуванні на земельній ділянці теплиць, або інших об'єктів нерухомості.

Тому, суд критично ставиться до тверджень позивача, що земельна ділянка передана для останнього згідно договору використовується, як сільськогосподарські угіддя (рілля, пасовища).

Відтак, враховуючи усе зазначене вище, суд вважає, що ФГ "Гостинний двір" дійшло передчасних висновків, в тому, що ОСОБА_1 міською радою вчинено незаконні дії, щодо відхилення проекту рішення "Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки на вул. Хліборобів, 102-А.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд зазначає, що усі доводи ФГ "Гостинний двір" базуються на припущеннях, які не підтверджуються належними та допустимими доказами.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Фермерського господарства "Гостинний двір" до ОСОБА_1 міської ради про визнання незаконним відхилення проекту рішення "Про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки на вул. Хліборобів, 102-А є безпідставними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

У відповідності до статті 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп. залишається за Фермерським господарством "Гостинний двір".

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 19 Конституції України; статтями 32, 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено "07" листопада 2016 року

Суддя Торчинюк В.Г.