ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" жовтня 2016 р.Справа № 924/779/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: головуючий суддя Шпак В.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Заступника прокурора Хмельницької області

до Рудської сільської ради с. Руда Кам'янець-Подільського району

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 с.Острівчани, Камянець-Подільского району

про 1. визнання недійсними рішення сесії Рудської сільської ради №8 від 24.03.2011 „Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" та №2 від 12.09.2012 „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в тимчасове користування на умовах оренди фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1".

2. визнання недійсним договору оренди б/н від 03.07.2013, укладений між Рудською сільською радою та ПП ОСОБА_1, про оренду земельної ділянки кадастровий НОМЕР_2, площею 3,5420 га (рішення про держреєстрацію №3737744 від 08.07.2013).

Представники сторін:

від позивача (прокуратури): Грамчук Т. А. - посвідчення від 20.02.2015 р.

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: Копанчук О. Є. - за довіреністю від 30.08.2016 р.

Суть спору.

Заступник прокурора Хмельницької області звернувся до суду із позовом до Рудської сільської ради с. Руда Кам'янець-Подільського району до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 с.Острівчани, Камянець-Подільского району про 1. визнання недійсними рішення сесії Рудської сільської ради №8 від 24.03.2011 „Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" та №2 від 12.09.2012 „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в тимчасове користування на умовах оренди фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1". 2. визнання недійсним договору оренди б/н від 03.07.2013, укладений між Рудською сільською радою та ПП ОСОБА_1, про оренду земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_2, площею 3,5420 га (рішення про держреєстрацію № 3737744 від 08.07.2013).

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступне.

Рудською сільською радою рішенням №8 від 24.03.2011року у порушення вимог ст.134 Земельного кодексу України без проведення земельних торгів було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 3,5420 га за відсутності обставин, що надавали право на отримання її в оренду на пільгових умовах, а тому право оренди підлягало продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

На час прийняття рішення Рудської сільської ради №8 від 24.03.2011р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будь-яке нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 зареєстроване не було.

Вказана гідротехнічна споруда ставка на підставі рішення виконавчого комітету №65 від 14.08.2012 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1 лише 05.09.2012р.

Таким чином, Рудською сільською радою у порушення вимог ст. 134 Земельного кодексу України без обов'язкового проведення земельних торгів надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 3,5420 га за відсутності обставин, що надавали право на отримання її в оренду на пільгових умовах, а тому право оренди підлягало продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

Представник прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному об'ємі. Зазначає, що вказані акти не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов зазначив, що надаючи дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди ФОП ОСОБА_1 Рудська сільська рада діяла повністю у відповідності до норм чинного земельного законодавства станом на момент прийняття рішення № 8 від 24.03.2011р., адже підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою чітко визначені у ч. 3 ст. 123 ЗК України, і відсутня така підстава для відмови яка вимагає обов'язкове проведення публічних земельних торгів (аукціону) щодо земельної ділянки щодо якої особа-заявник бажає почати розробляти проект землеустрою. Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою здійснюється відповідним органом виконавчої або місцевої влади шляхом прийняття рішення та являється лише попереднім етапом до подальшого розгляду, в порядку ст. 186-1 ЗК України, належним чином оформленого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В подальшому, згідно із рішенням Рудської сільської ради № 65 від 14.08.2012р. за ФОП ОСОБА_1 було визнано право власності на гідротехнічну споруду ставу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свідоцтвом про право власності від 05.09.2012 р. № НОМЕР_1 було юридично закріплено право власності ФОП ОСОБА_1 на гідротехнічну споруду ставу на бетоній основі. Дана гідротехнічна споруда ставу на бетонній основі, знаходиться на території земельної ділянки щодо якої ФОП ОСОБА_1 рішенням № 8 від 24.03.2011р. Рудської сільської ради отримав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 134 ЗК України, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування па земельних ділянках об'єктів нерухомою майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Поряд з цим, на підставі рішення Рудської сільської ради від 14.07.2010 року №22 ПП „Промінь" було розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель села Руда Рудської сільської ради. Державну експертизу землевпорядна документація пройшла 04.04.2011 року (висновок від 04.04.2011р. № 395). Дана документація була затверджена Рудською сільською радою на підставі рішення від 08.06.2011р. №1. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель села чинна станом на сьогоднішній день. Також, в матеріалах справи наявний витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки НОМЕР_2, орендованої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від 13.09.2016 року, яка зроблена відповідно до діючої розробленої нормативної грошової оцінки села Руда. В процесі розгляду даної справи Відповідачем-2 подано до Рудської сільської ради заяву про внесення змін у договір оренди від 03.07.2013 року відповідно до вимог чинного законодавства, відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

24 березня 2011року Рудською сільською радою було прийнято рішення №8 „Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" відповідно до якого, було надано дозвіл підприємцю ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в с. Руда на умовах оренди.

Рішенням №2 від 12.09.2012 року „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в тимчасове користування на умовах оренди ПП ОСОБА_1" було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ПП ОСОБА_1 для рибогосподарських потреб площею 3,5420 га. що розташована в селі Руда на території Рудської сільської ради в межах населеної пункту. Передано ПП ОСОБА_1 земельну ділянку для рибогосподарських потреб площею 3,5420 га. що розташована в селі Руда на території Рудської сільської ради в межах населеного пункту терміном на 5 (п'ять) років. Встановлено орендну плату за користування об'єктом оренди в розмірі 500 гривень за один гектар в рік.

03.07.2013року між Рудською сільською радою (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає, в тимчасове платне володіння та користування земельку ділянку з розташованим на ній водним об'єктом (ставок) загальною площею 3,5420 гектари, що розташована на території Рудської сільської ради на підставі рішення сесії Рудської сільської ради №2 від 12 вересня 2012року. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 3,5420га. у тому числі: під водним дзеркалом - 2,2444га. під прибережними захисними смугами - 1,2343га, під гідротехнічним спорудами - 0,0633га. На земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна - гідротехнічна споруда (гребля) (п.п.1.1,2.1,2.2 Договору).

Договір укладено терміном на 5 (п'ять) років і дійсний з моменту його державної реєстрації (п.3.1 Договору).

Згідно п.4.2 договору розмір орендної плати становить 500грн. в рік за1 гектар.

По акту приймання-передачі земельної ділянки від 13 вересня 2012року Орендар передав в строкове платне володіння та користування земельну ділянку загальною площею 3,5420 га для рибогосподарського використання, що знаходиться на території Рудської сільської ради за межами населених пунктів.

Рішенням Рудської сільської ради № 65 від 14.08.2012 р. за ФОП ОСОБА_1 було визнано право власності на гідротехнічну споруду ставу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 05.09.2012року за ОСОБА_1 було зареєстроване право власності на гідротехнічну споруду ставу розташовану за адресою АДРЕСА_1.

13.09.2016р. ФОП ОСОБА_1 було подано до Рудської сільської ради заяву про внесення змін у договір оренди від 03.07.2013 року відповідно до вимог чинного законодавства, відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Рішенням Рудської сільської ради №5 від 04.10.2016року „Про внесення змін до договору оренди від 03.07.2013року" було постановлено: внести зміни до Договору оренди земельної ділянки від 03.07.2013 року в пункт 4.2. Розділу 4 „Орендна плата" договору оренди землі від 03.07.2013 року, виклавши його в наступній редакції: „Річний розмір орендної плати становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Щомісячний розмір орендної плати становить 954 грн. 47 коп.".

04 жовтня 2016року між Рудською сільською радою та ФОП ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 03.07.20013року, відповідно до якої Пункт 2.3. Розділу 2 „Об'єкт оренди" договору оренди землі від 03.07.2013 року викласти в наступній редакції:

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 381786 грн. 36 коп. (триста вісімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят шість гривень тридцять шість копійок).

На підставі рішення десятої сесії сьомого скликання Рудської сільської ради Кам'янець-Подільського району №5 від 04 жовтня 2016 року, пункт 4.2. Розділу 4 „Орендна плата" договору оренди землі від 03.07.2013 року викласти в наступній редакції:

Річний розмір орендної плати становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Щомісячний розмір орендної плати становить 954 грн. 47 коп. (дев'ятсот п'ятдесят чотири гривні сорок сім копійок).

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 116 Земельного кодексу передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключною компетенцією міських рад є вирішення питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до п.п.2, 3 ст. 152 ЗК України, п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність (п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до п.2 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. №02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" передбачено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні").

Частиною 1 ст. 155 Земельного кодексу України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Отже, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції від 05.02.2011року) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

В ч.1ст. 124 ЗК України (у редакції на час прийняття рішення № 8) визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЗУ „Про оренду землі" (у редакції на день прийняття рішення № 8) укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому ЗК України, або за результатами аукціону

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний срок розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч.ч.2,3 ст. 123 Земельного кодексу України).

Таким чином, приймаючи рішення №8 від 24.03.2011р. „Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди ФОП ОСОБА_1." Рудська сільська рада діяла у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки підстав, визначених законом на той час для відмови у неї не було.

Поряд з цим, в п. 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011р. „Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не с правовстановлюючим документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків сторін, а є лише невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки.

Стосовно рішення Рудської ради від 12.09.2012року за №2 суд зазначає наступне.

Ч.2 ст. 134 ЗК України (в редакції на час прийняття рішення №2) визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі:

- розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб ;

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням Рудської сільської ради № 65 від 14.08.2012р. за ФОП ОСОБА_1 було визнано право власності на гідротехнічну споруду ставу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Свідоцтвом про право власності від 05.09.2012р. № НОМЕР_1 закріплено право власності ФОП ОСОБА_1 на гідротехнічну споруду ставу на бетонній основі.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.09.2012р. за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на гідротехнічну споруду ставу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, Рудська сільська рада, діяла правомірно, згідно до вимог чинного законодавства, оскільки на час прийняття рішення № 2 від 12.09.2012р. у ФОП ОСОБА_1 на праві власності знаходилось нерухоме майно - гідротехнічної споруди ставка, що розташована на території земельної ділянки щодо якої вирішувалось питання.

Стосовно вимоги про визнання недійсним договору оренди б/н від 03.07.2013р.

У позовній заяві від 16.08.2016р. зазначено, що при укладанні договору оренди земельної ділянки між Рудською сільською радою та ФОП ОСОБА_1 від 03.07.2013 р. не було проведено нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки.

Згідно ст.18 Закону України „Про оцінку земель" передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5 - 7 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

На підставі рішення Рудської сільської ради від 14.07.2010 року №22 ПП „Промінь" було розроблено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель села Руда Рудської сільської ради Кам'янець-Подільського району Хмельницької області.

Державну експертизу землевпорядна документація пройшла 04.04.2011року (висновок від 04.04.2011 року № 395). Дана документація була затверджена Рудською сільською радою на підставі рішення від 08.06.2011 року №1.

В силу ч. 2 ст. 20 Закону України „Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

В матеріалах справи наявний витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки НОМЕР_2, орендованої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від 13.09.2016 року, яка зроблена відповідно до діючої розробленої нормативної грошової оцінки села Руда.

Пунктом 2.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013р. „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що в процесі вирішення спору сторони можуть самі усунути у встановленому порядку порушення, які тягнуть за собою визнання правочину недійсним, зокрема, шляхом: вчинення нового правочину; погодження правочину з відповідним державним органом, якщо це необхідно було для даного правочину, а таке погодження не було раніше здійснено тощо. Сторони також не позбавлені права вчинити правочин про внесення змін до правочину з метою приведення його у відповідність із законом. Якщо згаданий правочин (про внесення змін) не суперечить вимогам закону, господарський суд приймає судове рішення, виходячи з його умов. При цьому господарським судам необхідно мати на увазі, що законом не передбачено заборони стосовно надання правочинові, в тому числі про внесення змін до іншого правочину, за згодою сторін зворотної дії в часі.

В процесі розгляду даної справи ФОП ОСОБА_1 13.09.2016р. було подано до Рудської сільської ради заяву про внесення змін у договір оренди від 03.07.2013 року відповідно до вимог чинного законодавства, відповідно до витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Рішенням Рудської сільської ради №5 від 04.10.2016року „Про внесення змін до договору оренди від 03.07.2013року" було постановлено: внести зміни до Договору оренди земельної ділянки від 03.07.2013 року в пункт 4.2. Розділу 4 „Орендна плата" договору оренди землі від 03.07.2013 року, виклавши його в наступній редакції: „Річний розмір орендної плати становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Щомісячний розмір орендної плати становить 954 грн. 47 коп.".

04 жовтня 2016року між Рудською сільською радою та ФОП ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 03.07.20013року, відповідно до якої Пункт 2.3. Розділу 2 „Об'єкт оренди" договору оренди землі від 03.07.2013 року викласти в наступній редакції:

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 381786 грн. 36 коп. (триста вісімдесят одна тисяча сімсот вісімдесят шість гривень тридцять шість копійок).

На підставі рішення десятої сесії сьомого скликання Рудської сільської ради Кам'янець-Подільського району №5 від 04 жовтня 2016 року, пункт 4.2. Розділу 4 „Орендна плата" договору оренди землі від 03.07.2013 року викласти в наступній редакції:

Річний розмір орендної плати становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Щомісячний розмір орендної плати становить 954 грн. 47 коп. (дев'ятсот п'ятдесят чотири гривні сорок сім копійок).

Ця додаткова угода є невід'ємною частиною договору оренди землі від 03.07.2013року і набирає чинності після її підписання сторонами та обов'язкової державної реєстрації.

В пункті 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2012р. „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" роз'яснено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Враховуючи, що дії ФОП ОСОБА_1 свідчать про добросовісне виконання ним своїх договірних зобов'язань та вчинення відповідних дій щодо приведення укладених договорів у відповідність з вимогами діючого законодавства України і про відсутність у його будь-яких умисних дій щодо ухилення від сплати орендної плати.

Зважаючи на умови договору оренди та наявність нормативної грошової оцінки, вчинення правочину (додаткова угода) з метою приведення договору оренди у відповідність із законом, суд дійшов до висновку про відсутність будь-яких підстав для визнання укладеного договору оренди недійсними.

Представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог заступника прокурора.

Посилається на те, що наказом від 19.09.2005р. № Згн Генеральний прокурор України визначив основним завданням наглядової діяльності прокуратури захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, державних та публічних інтересів. Із цією метою наказав забезпечити нагляд за додержанням законів, передусім у діяльності органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, контролюючих та правоохоронних органів. Аналогічні вимоги до підпорядкованих прокурорів містять накази Генерального прокурора від 18.10.2010р. №Згн, від 12.04.2011 р. №Згн, від 07.11.2012 р. №Згн. Вказані накази містять конкретні вказівки до прокурорів, а саме: періодично, але не рідше одного разу на місяць, перевіряти законність правових актів Кабінету Міністрів України, місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Використовувати право участі у засіданнях цих органів.

З урахуванням вищевказаних наказів Генеральної прокуратури України прокурор при належному виконанні своїх обов'язків міг довідатися про прийняття спірних рішень Рудської сільської ради протягом місяця з дня їх прийняття, тобто, для рішення Рудської сільської ради №8 „Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки", яке було прийняте 24.03.2011 р., позовна давність спливла 24.04.2014р., для рішення Рудської сільської ради №2 „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в тимчасове користування на умовах оренди" ФОП ОСОБА_1, яке було прийняте 12.09.2012 р. позовна давність спливла 12.10.2015 р., а для договору оренди земельної ділянки, який був укладений між Рудською сільською радою та ФОП ОСОБА_1 03.07.2013 р. позовна давність спливла 03.08.2016р., тому позовні вимоги, які зазначені прокурором у позовній заяві від 16.08.2016р. не можуть бути задоволені у зв'язку із спливом позовної давності даних вимог.

Представник прокуратури заперечив, щодо пропуску строку. У поясненні зазначив, що закон пов'язує початок перебігу позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з моментом обізнаності про вчинення порушення закону та порушення у зв'язку з цим прав та охоронюваних законом інтересів.

Сама по собі обізнаність прокурора про наявність оспорюваного рішення та укладеного та його підставі договору оренди земельної ділянки не є підставою для висновку про пропуск строку позовної давності та необхідність застосування положень статті 267 Цивільного кодексу України (правова позиція Судової палати у господарських справах Верховного Суду України по справі № 3-18гс 13.

Крім того, зазначив що перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалась або могла довідатись про порушення прав і законних інтересів, зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі за №6-68 цсі5.

Вважає, що оскільки про вказані порушення прокурору стало відомо лише після витребування інформації з відповідних органів у 2016р., то строк позовної давності не пропущено.

Заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, протягом часу дії позовної давності, особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом.

Вимогами частини 1 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Норми, встановлені ч.1 ст.261 ЦК України щодо початку перебігу позовної давності, поширюються на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів, перебіг позовної давності в такому разі починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення інтересів.

Закон пов'язує початок перебігу позовної давності не з моментом поінформованості про вчинення певної дії чи прийняття рішення, а з моментом обізнаності про вчинення порушення закону та порушення у зв'язку з цим прав та охоронюваних законом інтересів.

На позови прокурора поширюється положення статті 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі частини першої статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб'єктів владних повноважень довідалась або могла довідатись про порушення прав і законних інтересів.

З огляду на викладені обставини та приписи закону, зважаючи на те, що про вказані порушення прокурору стало відомо лише після витребування інформації з відповідних органів у 2016 році, то строк позовної давності ним не пропущено.

Таким чином, заява відповідача про пропущення прокурором строків позовної давності не підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України,

вирішив:

В позові заступника прокурора Хмельницької області до Рудської сільської ради с.Руда Кам'янець-Подільського району до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 с.Острівчани, Камянець-Подільского району про визнання недійсними рішення сесії Рудської сільської ради №8 від 24.03.2011р. „Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки" та №2 від 12.09.2012р. „Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в тимчасове користування на умовах оренди фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1"; визнання недійсним договору оренди б/н від 03.07.2013р., укладеного між Рудською сільською радою та ПП ОСОБА_1 про оренду земельної ділянки кадастровий НОМЕР_2, площею 3,5420 га (рішення про держреєстрацію №3737744 від 08.07.2013) відмовити.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2016 року

Суддя В.О. Шпак.

Віддрук. 2 прим. : 1 - до справи, 2 - відповідачу - АДРЕСА_2 рекомендованим із повідомленням