УХВАЛА

18.10.2016Справа № 18/547

За скаргоюДержавного підприємства "Укртранснафтопродукт";
На дії і постанову Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві;
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Калина ЛТД";
До 1) Державного підприємства "Укртранснафтопродукт"; 2) Державного підприємства "Лубенське районне управління магістральних нафтопроводів";
Простягнення 2 276 055,84 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від скаржника:Вороніна К.В., представник за довіреністю від 07.04.2016 № 01/350;
Від боржника:не з'явився;
Від ВДВС:Байрамов Т.Р., представник за довіреністю від 04.07.2016 № ДВ/12.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2003 у справі № 18/547було частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Калина ЛТД" шляхом стягнення з Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" бензину марки А 80 у кіот кості 458,143 т, бензину марки А 92 в кількості 487,446 т, бензину марки А 95 в кількості 48,679 т, дизельного палива у кількості 112,629 т. З відповідача-2 присуджено до стягнення 1 700,00 грн. витрат зі сплати державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 02.04.2004 змінено спосіб та порядок виконання рішення суду шляхом звернення стягнення га грошові кошти відповідача-2 в сумі 2 276 055,84 грн. та затверджено укладену Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Калина ЛТД" та Державним підприємством "Лубенське районне управління магістральних нафтопроводів" мирову угоду.

У зв'язку з виділом з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Калина ЛТД" Закритого акціонерного товариства "Калина - ЛТД" та переходом за розподільчим балансом від першої юридичної особи до новоствореної зобов'язань в сумі 2 276 055,84 грн., ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2006 процесуальним правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Калина ЛТД" (33018, м. Рівне, вул. Курчатова, 1, ідентифікаційний код 13976748) було визначено Закрите акціонерне товариство "Калина - ЛТД" (33018, м. Рівне, вул. Курчатова, 1, ідентифікаційний код 33724094).

Згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2007 процесуальним правонаступником Державного підприємства "Лубенське районне управління магістральних нафтопроводів" було визначене Державне підприємство "Укртранснафтопродукт" з огляду на припинення першої юридичної особи шляхом злиття з другою.

У липні 2016 року Державне підприємство "Укртранснафтопродукт" звернулося до суду зі скаргою на дії і постанову Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2016 розгляд вказаної скарги було призначено на 01.09.2016, у судове засідання викликано представників сторін та органу, дії якого оскаржуються.

Розглядаючи таку скаргу, суд використає вірну назву органу, дії якого оскаржуються Державним підприємством "Укртранснафтопродукт" - Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, замість тих назв, які вживає скаржник (відділ Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві або ж Державна виконавча служба Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві або ж ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві), оскільки за наслідками реорганізаційних процесів у системі органів Держаної виконавчої служби, станом на час вирішення скарги належним органом оскарження є саме Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

01.09.2016, 15.09.2016 та 29.09.2016 судове засідання з розгляду описаної скарги відкладалося через неявку представника Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, представника стягувача та неподання витребуваних судом документів.

Крім того, 15.09.2016 судом винесено окрему ухвалу відносно Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

15.09.2016 від скаржника до суду надійшли додаткові письмові пояснення до скарги, а від органу виконання судових рішень - заперечення на скаргу з додатками та супровідний лист, в якому Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві просить суд розглянути скаргу за відсутності свого представника.

18.10.2016 позивач уповноваженого представника в судове засідання не направив.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

З огляду на положення ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути подану скаргу за відсутності представника позивача.

Згідно з поданою скаргою Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" просить суд:

- визнати неправомірними дій Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві щодо винесення постанови від 10.06.2016 про закінчення виконавчого провадження № 48457973 в частині виділення в окреме виконавче провадження постанови ВП № 39731663 від 19.12.2013 про стягнення виконавчого збору та постанову ВП № 39731663 від 19.12.2013 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій;

- визнати неправомірними дій Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві щодо винесення постанови від 16.06.2016 ВП № 51458284 про відкриття виконавчого провадження;

- визнати неправомірними дій Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві щодо винесення постанови від 16.06.2016 ВП № 51458486 про відкриття виконавчого провадження;

- скасувати постанову державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Байрамова Т.Р. від 10.06.2016 про закінчення виконавчого провадження № 48457973 в частині виділення в окреме виконавче провадження постанови ВП № 39731663 від 19.12.2013 про стягнення виконавчого збору та постанову ВП № 39731663 від 19.12.2013 про стягнення витрат на проведення виконавчих дій;

- скасувати постанови державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Байрамова Т.Р. від 16.06.2016 ВП № 51458284 і № 51458486 про відкриття виконавчого провадження;

- допустити негайне виконання рішення суду.

Мотиви подання такої скарги обґрунтовані незаконністю дії органу виконання судових рішень та порушенням прав боржника.

Так, у скарзі вказується, що 05.05.2016 боржник звернувся до відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з ліквідацією стягувача як юридичної особи і отримавши її 11.05.2016, орган виконання судових рішень повинен був надіслати учасникам виконавчого провадження копію постанови про закінчення виконавчого провадження не пізніше 16.05.2016.

Натомість, 22.06.2016 скаржником було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51458284 від 16.06.2016 про стягнення 100,00 грн. виконавчого збору та постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51458486 від 16.06.2016 про стягнення 227 605,58 грн. виконавчого збору.

Скаржник вважає, що дії державного виконавця з винесення цих постанов і, відповідно, самі постанови, не відповідають положенням законодавства (ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження") та винесені безпідставно, адже ним не вчинялися жодні виконавчі дії, а крім того, стягувач за виконавчим провадженням припинений як юридична особа декілька років назад.

У доповненнях до скарги Державне підприємство "Укртранснафтопродукт" також посилається на порушення порядку передачі матеріалів виконавчого провадження від одного державного виконавця (відділу) до іншого.

У запереченнях на скаргу Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві вказує, що на виконанні у відділі перебуває декілька виконавчих проваджень, де боржником є Державне підприємство "Укртранснафтопродукт", стверджує про правильність і правомірність своїх дій, відносно яких подано скаргу, а також, посилається можливість винесення постанов про стягнення виконавчого збору після закінчення виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, скаргу та додані до неї документи, заслухавши пояснення представників, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та принципом справедливості, суд дійшов висновку можливість задоволення скарги Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" зважаючи на таке.

З матеріалів справи слідує, що у різних територіальних органах Державної виконавчої служби у різний період після винесення рішення у справі № 18/547 та ухвали від 02.04.2004 перебували на виконанні процесуальні документи Господарського суду міста Києва.

Документів, які б дозволили суду встановити всю повноту хронології подій, що мали місце в ході примусового виконання судового рішення від 22.12.2003 у справі № 18/547 наразі подано не було, а тому, розглядаючи заявлену скаргу, суд виходить з наявних матеріалів та оцінює докази та обставини спірних правовідносин у сукупності.

Так, наявними документами підтверджується, що у 2005-2007 роках на виконанні Відділу Державної виконавчої служби Лубенського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області на виконанні перебувала ухвала від 02.04.2004 і відносно неї було відкрито виконавче провадження № 121988.

Пізніше, вказана ухвала від 02.04.2004 у№ 18/547 перебувала на виконанні Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, яким 19.12.2013 винесено постанову ВП № 39731663 про стягнення виконавчого збору з скарги Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" як боржника в сумі 227 605,58 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в сумі 100,00 грн.

Згідно з цими постановами від 19.12.2013 виконавче провадження ВП 39731663 було відкрито відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина ЛТД" як стягувача.

17.12.2014 до Автозаводського відділу Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції від Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві надійшла на виконання ухвала Господарського суду міста Києва від 02.04.2004 № 18/547.

19.12.2014 Автозаводським відділом Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції винесено постанову № ВП 45872984 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову у прийнятті до провадження виконавчого документа) - ухвали Господарського суду міста Києва від 02.04.2004 № 18/547 з мотивів того, що на копіях документів, які надійшли від Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві відсутній вхідний номер, копії матеріалів не засвідчені написом "Згідно з оригіналом" та підписом державного виконавця.

31.12.2014 Автозаводським відділом Державної виконавчої служби Кременчуцького міського управління юстиції складено супровідний лист № 80750 на адресу Відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про направлення постанови про відмову у відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з приєднаної до матеріалів справи копії названого супровідного листа, Відділом Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві цей лист було отримано 14.08.2015.

28.08.2015 Відділом Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48457973 з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 02.04.2004 № 18/547 з виконання мирової угоди, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Калина ЛТД", боржник - Державне підприємство "Укртранснафтопродукт".

19.10.2015 у виконавчому провадженні ВП № 48457973 винесено постанову про приєднання виконавчого документа (ухвали від 02.04.2004 № 18/547) до зведеного виконавчого провадження, якою зазначене виконавче провадження приєднано до виконавчого провадження ВП № 49130979.

11.05.2016 Державне підприємство "Укртранснафтопродукт" звернулося до органу виконання судових рішень з заявою про закінчення виконавчого провадження ВП № 48457973 у зв'язку з ліквідацією боржника за виконавчим провадженням - Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Калина ЛТД" (33018, м. Рівне, вул. Курчатова, 1, ідентифікаційний код 13976748).

Припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Калина ЛТД" як юридичної особи відбулося 19.03.2007, що підтверджується актуальними відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і надалі у редакції, чинній станом на травень, червень 2016 року) виконавче провадження підлягає припиненню у разі ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У п. 3.8.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) закріплено, що за наявності підстав для завершення виконавчого провадження виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою державного виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 48457973 з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 02.04.2004 № 18/547 у зв'язку з ліквідацією стягувача Шевченківським районним відділом Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві; було винесено 10.06.2016, тобто, через місяць після звернення боржника.

Доказів виведення виконавчого провадження ВП № 48457973 із зведеного виконавчого провадження ВП № 49130979 суду подано не було.

При цьому, у постанові про закінчення виконавчого провадження від 10.06.2016 було виділено в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.12.2013 № ВП 39731663 та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

22.06.2016 боржником отримано від Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві постанову від 16.06.2016 про відкриття виконавчого провадження № 51458284 з примусового виконання постанови № 39731663 від 02.04.2004 про стягнення з Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" на користь ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 100,00 грн. боргу та постанову від 16.06.2016 про відкриття виконавчого провадження № 51458286 з примусового виконання постанови № 39731663 від 02.04.2004 про стягнення з Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" на користь ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві 227 605,58 грн. виконавчого збору.

На переконання суду дії органу виконання судових рішень з винесення постанови в оскаржуваній частині та постанов від 16.06.2016 не відповідають законодавству, так само як і ці документи виконавчого провадження, оскільки

Закон України "Про виконавче провадження" передбачає вчинення такої виконавчої дії як виділення в окреме виконавче провадження певної постанови лише у ч. 7 ст. 28, де вказано, що у разі виконання рішення, за яким закінчився строк для його самостійного виконання, але судом встановлено відстрочку чи розстрочку виконання рішення, виконавчий збір стягується в порядку, встановленому цим Законом, шляхом виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження.

До такої виконавчої дії, як закінчення виконавчого провадження у зв'язку з ліквідацією сторони виконавчого провадження, вимог про виділення з виконавчого провадження певного документу законодавець не ставить та, відповідно, встановлює правила про виділення в окреме провадження документу про стягнення виконавчого збору лише при відстрочці чи розстрочці судом строку виконання рішення при закінчені встановленого державним виконавцем строку для його добровільного виконання.

Завершення виконавчого провадження в цілому не передбачає вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій, окрім виключень, встановлених у ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", як-то, скасування арешту, що має відбуватися одночасно з закінченням виконавчого провадження, а також у ст. 28 щодо стягнення виконавчого збору після завершення виконавчого провадження. Так, у ч. 6 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 47, п. 2 і 8 ч. 1 ст. 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

З аналізу наведеної норми слідує, що виконавчий збір може бути стягнутий з боржника при дотриманні двох складових, а саме: за умови, коли воно завершене шляхом повернення виконавчого документа стягувачеві за його заявою (п. 1 ч. 1 ст. 47), коли воно закінчене у зв'язку з визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання та при фактичному виконанні в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом й обов'язково при дотриманні строків - не пізніше наступного робочого дня після винесення постанови щодо його завершення.

Підстави для стягнення витрат, пов'язаних зі здійсненням виконавчого провадження з боржника передбачені у ч. 5 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження", де вказується, що постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

До таких витрат, відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" належать перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Матеріалами виконавчого провадження не підтверджується факт залучення експертів та інших осіб до вчинення виконавчих дій, поштових переказів, розшуку, публікації оголошень, коштовного пересилання документів тощо, а також фактичного понесення органом виконання будь-яких витрат, які можуть бути покладені на боржника.

З урахуванням встановлених судом обставин, за яких відбулося закінчення виконавчого провадження № 48457973, виділення в окреме провадження постанов № 39731663 від 02.04.2004 зі стягнення 100,00 грн. боргу і 227 605,58 грн. виконавчого збору є безпідставним, адже законодавчі підстави для цього були відсутні і строки недотриманні.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що виконавчі провадження № 51458284 та № 514548286 постановами від 16.06.2016 були відкриті з примусового виконання постанови № 39731663 від 02.04.2004, тоді як доказів існування постанови з такими ревізитами (датою і номером) суду подано не було. Ймовірним є допущення виконавцем помилки при зазначенні дати "02.04.2004", проте доказів виправлення можливої помилку суду також подано не було.

Поряд з описаними мотивами, за яких суд вбачає доводи скаржника правомірними, слід додати, що ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у редакції, чинній станом на 19.12.2013, не передбачала принципу безумовності стягнення виконавчого збору незалежно від факту вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання. Матеріали справи не містять доказів вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 02.04.2004 № 18/547, підтверджених станом на станом на 19.12.2013.

У ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У Роз'ясненнях Президії Вищого Господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" вказується, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Зважаючи на все вищевикладене, суд вважає доводи скаржника обґрунтованими і правомірними, а подану скаргу такою, що підлягає задоволенню у передбачений законодавством спосіб шляхом визнання незаконними дій органу виконання судових рішень з винесення постанови від 16.06.2016 і постанови від 10.06.2016 в оскаржуваній частині та шляхом визнання їх недійними.

Вимога про допущення до негайного виконання рішення суду залишається без розгляду, оскільки не належить до компетенції господарського суду вцілому, та, зокрема, при розгляді скарг на дії органу виконання судових рішень.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 32, 38, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Державного підприємства "Укртранснафтопродукт" на дії і постанови відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 29.06.2016 № 01/627/5 задовольнити.

2. Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 10.06.2016 № 48457973 в частині виділення в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.12.2013 № ВП 39731663 та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

3. Визнати незаконними дії Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з винесення постанов від 16.06.2016 про відкриття виконавчого провадження ВП № 51458284, ВП № 51458286.

4. Визнати недійсною постанову Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 10.06.2016 № 48457973 в частині виділення в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.12.2013 № ВП 39731663 та про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

5. Визнати недійсними постанови Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 16.06.2016 про відкриття виконавчого провадження ВП № 51458284, ВП № 51458286.

Суддя О.В. Мандриченко