РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016Справа №910/11923/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О»

про стягнення компенсації у розмірі 87 000, 00 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Семенович С.В.;

від відповідача-1: Щедрін Р.А.;

від відповідача-2: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР" (далі-відповідач) про стягнення компенсації за порушення суміжних прав у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, що становить 87 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем виключних майнових суміжних прав позивача шляхом використання фонограми музичного твору у рекламі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.07.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано виконати вимоги суду.

20.07.2016 через загальний відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому ТОВ "АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР" просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки останній не є рекламодавцем вказаної у позові реклами, зокрема, не виготовляв, не замовляв та не розміщував дану рекламу на радіо, а тому не є особою, яка несе відповідальність за дотримання законодавства України про авторське право та суміжні права при розміщенні ролику на радіо, який позивач вважає рекламою. Крім того, вказує на те, що позивачем не доведено, що йому належать суміжні права власників вказаної фонограми для надання дозволів або заборону іншим особам використовувати їх на території України.

У судовому засіданні 21.07.2016 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, а також надав клопотання, у якому просив суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Раді.О»:

1) запис ефіру Просто Радіо за 16 лютого 2016 року на частоті 102, 5 FM з 17 год. 50 хв. по 18 год. 00 хв. за київським часом;

2) договір на розміщення рекламного ролику Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2016 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Раді.О» запис ефіру Просто Радіо за 16 лютого 2016 року на частоті 102, 5 FM з 17 год. 50 хв. по 18 год. 00 хв. за київським часом та належним чином засвідчену копію договору на розміщення рекламного ролику щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР".

У судовому засіданні 21.07.2016 оголошувалась перерва до 15.08.2016 згідно ст. 77 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.08.2016 повторно витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Раді.О» (65023, місто Одеса, вул. Фонтанська дорога, будинок 3, ідентифікаційний код - 20949031) у строк до 01.09.2016 запис ефіру Просто Радіо за 16 лютого 2016 року на частоті 102, 5 FM з 17 год. 50 хв. по 18 год. 00 хв. за київським часом; належним чином засвідчену копію договору на розміщення рекламного ролику щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР".

У судовому засіданні 15.08.2016 оголошувалась перерва до 05.09.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 05.09.2016 представник позивача подав клопотання про залучення до участі у справі № 910/11923/16 іншого відповідача та зміну предмета позову, обґрунтовуючи тим, що використання фонограми, права на яку належать позивачеві, було зафіксованого в ефірі радіостанції «Просто радіо», яка належить ТзОВ «РАДІ.О», у зв'язку з чим просив суд залучити до участі у справі № 910/11923/16 Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О» у якості іншого відповідача.

З урахуванням клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача, позивач змінив предмет позову шляхом викладення позовних вимог у наступній редакції: стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР" та Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" компенсацію за порушення суміжних прав у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, що становить 87 000, 00 грн.

Розглянувши подане позивачем клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі іншим відповідачем - Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О» (відповідач-2).

Крім того, розглянувши клопотання позивача про зміну предмету позову, суд визнав подане клопотання таким, що відповідає вимогам ст. 22 ГПК України у зв'язку з чим прийняв його до розгляду.

Отже, ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О» відповідачем-2, зокрема, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О» надати відзив на позов у порядку, передбаченому ст. 59 ГПК України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог та доданням оригіналів для огляду та належним чином завірених копій підтверджуючих документів, на які міститься посилання у відзиві.

Розгляд справи відкладався на 26.09.2016 у порядку ст. 77 ГПК України.

26.09.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача-2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивачем не надано належних доказів, які доводять наявність у нього майнових прав на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Також, 26.09.2016 представник відповідача-2 подав клопотання про витребування доказів, в якому просив суд зобов'язати ТзОВ "Комп Мюзік" надати:

- договір між Компанією UMG RECORDINGS SERVICES INC. та автором музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1);

- оригінал ліцензійного договору, укладеного між Компанією UMG RECORDINGS SERVICES INC. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік".

У судовому засіданні 26.09.2016 представник позивача надав клопотання про витребування доказів, в якому просив суд:

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О» договір про розміщення рекламного ролику Альф Туристичний Оператор, що транслювався на радіостанції Просто Радіо (частота 102,5 FM) 16.02.2016 о 17 год. 5 хв. за київським часом;

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР" письмові пояснення чому у вказаному ролику використовується його назва та номери телефонів.

Розглянувши подані сторонами клопотання, суд відмовив у їх задоволенні з підстав необґрунтованості.

У судовому засіданні 26.09.2016 оголошувалась перерва до 17.10.2016, зокрема, судом було зобов'язано позивача надати суду оригінал ліцензійного договору, укладеного між Компанією UMG RECORDINGS INC та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік".

17.10.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача-2 подав клопотання про витребування доказів, в якому просив суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" надати належні письмові докази:

- що Компанія UMG RECORDINGS SERVICES INC., або є первинним суб'єктом суміжних прав як виробник фонограми, який має право розповсюдження фонограм цього твору на території України або надати договір-доручення, укладений між первинними суб'єктами суміжних прав та Компанією UMG RECORDINGS SERVICES INC.;

- наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" права на отримання винагороди чи компенсації за комерційне використання фонограми музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1) у виконанні ОСОБА_5 на території України.

Крім того, 17.10.2016 представник відповідача-2 подав додаткове правове обґрунтування відзиву, в яких зазначає, що тільки Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення має право проводити офіційний моніторинг радіочастот на яких транслює свої програмні продукти радіокомпанії.

Також, 17.10.2016 представник відповідача-2 подав клопотання про витребування доказів, в якому просив суд направити запит до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення з метою отримання інформації, чи має право крім Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, інша юридична особа (організація колективного управління) здійснювати офіційний моніторинг телерадіопрограм на предмет перевірки додержання законодавства у сфері авторських та суміжних прав телерадіоорганізаціями, які здійснюють мовлення, відповідно до вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

У судовому засіданні 17.10.2016 представник відповідача-2 подав клопотання про витребування доказів, в якому просив суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" надати належні письмові докази, а саме копії ліцензії (дозволу) ОП «Український музичний альянс» на право здійснення офіційного моніторингу каналів телерадіомовлення, відповідно до яких така організація здійснює відповідні функції.

Представник позивача надав заперечення на відзив ТзОВ «РАДІ.О», в яких зазначив, що відповідачем-2 не надано доказів на підтвердження дотримання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права», при використанні об'єкта суміжного права - фонограми твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Розглянувши подані відповідачем-2 клопотання про витребування доказів, суд відмовив у їх задоволенні, оскільки заявником не зазначено обставин, які можуть підтвердити витребувані докази.

У судовому засіданні 17.10.2016 оголошувалась перерва до 27.10.2016 згідно ст. 77 ГПК України.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача-1 заперечив проти задоволення позову та надав додаткові заперечення, в яких зазначає, що з ліцензійного договору не вбачається набуття позивачем майнових суміжних прав на використання фонограми твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з хворобою представника ТзОВ «РАДІ.О».

З приводу поданого клопотання, суд відзначає наступне.

Згідно зі ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді, а зазначені у клопотанні обставини не є підставою для його задоволення, відповідно суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 27.10.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.03.2014 між Компанією UMG RECORDINGS SERVICES INC. (далі - Universal) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" (далі - ліцензіат) укладено ліцензійний договір та договір розповсюдження на території України, умовами якого передбачено, що Universal за даним договором передає ліцензіату тільки на строк та на територію виключне право, зокрема надавати ліцензію для публічного виконання та/або сповіщення або дозволяти публічне виконання та/або сповіщення засобами радіо та/або телевізійної трансляції або іншими засобами публічної комунікації фонограм та музичних відео; виключне право (з правом надання дозволу на таке використання третім особам) синхронізувати фонограми з художніми фільмами та/або телевізійними фільмами/програмами та/або іншими аудіовізуальними творами або з метою реклами однак за обставин, коли Universal є стороною багатотериторіальної угоди на синхронізацію, останній має право передавати згадані права безпосередньо.

Територія означає Україна.

Згідно п. 19 даний договір починає свою дію з 01.01.2014 та продовжує її на період 3 (трьох) років, якщо його дію не буде припинено раніше повністю або частково з боку Universal у відповідності до умов даного договору. Universal має право розірвати даний договір у будь-який час протягом строку, для зручності відправивши ліцензіату письмове повідомлення за три (3) місяці.

Також, 02.06.2015 між Компанією UMG RECORDINGS SERVICES INC. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" укладено додаткову угоду, відповідно до якої окремі фонограми та/або музичні відео, список яких наведений у додатках до цієї додаткової угоди (додатки) є такими, як це найкраще відомо Universal на території і права на використання яких передано ліцензіату за договором. Сторони погодились, що додатки - це не вичерпний перелік фонограм та/або музичних відео, якими володіє або контролює Universal на території та права на які надано ліцензіату згідно з договором.

Як вбачається з додатку до ліцензійного договору Universal передав ліцензіату право на використання творів, зокрема «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1) (виконавець - ОСОБА_5).

Отже, на підставі зазначеного вище ліцензійного договору та договору розповсюдження на території України з додатком №1, позивач набув майнові суміжні права інтелектуальної власності на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1) (виконавець - ОСОБА_5).

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ст. 440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Як зазначено в пункті 41 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 ЦК України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання, в тому числі з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення) у місці, відкритому для публічного відвідування. Відповідальність за публічне виконання твору несе, зокрема, юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Як стверджує позивач, актом № 78 про проведення моніторингу трансляції (публічного сповіщення) фонограм та зафіксованих у них виконань в межах радіопрограм Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О» від 16.02.2016 встановлено, що у рекламному ролику Альф туристичного оператора (поїздки на Шрі Ланку) здійснювалось публічне сповіщення музичних творів, фонограм, а саме «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1) (виконавець - ОСОБА_5).

Моніторинг проведено 16.02.2016 о 17 год. 55 хв. за адресою: Київ, вул. Січових Стрільців, 1-5, офіс 614.

18.02.2016 позивач звернувся до відповідача-2 з листом № 3348 від 18.02.2016, в якому повідомив, що в ефірі Просто Радіо (частота 102,5) в рекламі туроператора «Альфа-тур», ТОВ "Комп Мюзік" було зафіксовано використання фонограми «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1) (виконавець - ОСОБА_5): 09.02.2016 о 09 год 00 хв. та 16.02.2016 о 17 год 55 хв., у зв'язку з чим просив забезпечити збереження запису ефіру радіо за 09.02.2016 та 16.02.2016, в якому транслювалась реклама «Альфа-тур» з використанням фонограми «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1) (виконавець - ОСОБА_5), яка отримана ТзОВ «РАДІ.О» 25.02.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що використання відповідачами фонограми вищевказаного музичного твору в ефірі радіостанції Просто Радіо (частота 102,5 FМ) в рекламі туроператора «Альфа-тур» (поїздки на Шрі Ланку) відбулося без дозволу правовласника та без сплати винагороди, чим порушено суміжні права, передбачені вимогами п.п. «а», «б», статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Відповідно до п. 3 ст. 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України "Про авторське право і суміжні права" суб'єктами суміжних прав є:

а) виконавці творів, їх спадкоємці та особи, яким на законних підставах передано суміжні майнові права щодо виконань;

б) виробники фонограм, їх спадкоємці (правонаступники) та особи, яким на законних підставах передано суміжні майнові права щодо фонограм;

в) виробники відеограм, їх спадкоємці (правонаступники) та особи, яким на законних підставах передано суміжні майнові права щодо відеограм;

г) організації мовлення та їх правонаступники.

Суміжне право виникає внаслідок факту виконання твору, виробництва фонограми, виробництва відеограми, оприлюднення передачі організації мовлення (ч. 2 ст. 37 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Статтею 40 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що до майнових прав виробників фонограм і виробників відеограм належить їх виключне право на використання своїх фонограм, відеограм і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам:

а) відтворення (пряме і (або) опосередковане) своїх фонограм і відеограм у будь-якій формі і будь-яким способом;

б) розповсюдження серед публіки фонограм, відеограм та їх примірників шляхом першого продажу або іншої передачі права власності;

в) комерційний прокат фонограм, відеограм і їх примірників, навіть після їх розповсюдження, здійсненого виробником фонограми чи відеограми або за їх дозволом;

г) публічне сповіщення фонограм, відеограм та їх примірників через будь-які засоби зв'язку таким чином, що будь-яка особа може отримати до них доступ з будь-якого місця і в будь-який час за їх власним вибором;

д) будь-яку видозміну своїх фонограм, відеограм;

е) ввезення на митну територію України фонограм, відеограм та їх примірників з метою їх поширення серед публіки.

Майнові права виробників фонограм і виробників відеограм можуть передаватися (відчужуватися) іншим особам на підставі договору, в якому визначаються спосіб використання фонограми (відеограми), розмір і порядок виплати винагороди, строк дії

договору, строк використання фонограми (відеограми), територія, на яку розповсюджуються передані права, тощо. Визначені договором ставки винагороди не можуть бути нижчими за мінімальні ставки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що враховуючи приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках, коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача.

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як встановлено судом вище, на підтвердження факту використання відповідачами фонограми твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1) (виконавець - ОСОБА_5) в ефірі Просто Радіо (частота 102,5 FМ) в рекламі туроператора «Альфа-тур» (поїздки на Шрі Ланку), позивачем надано відеозапис та акт № 78 від 16.02.2016 про проведення моніторингу трансляції (публічного сповіщення) фонограм та зафіксованих у них виконань в межах радіопрограм Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О».

У процесі провадження у справі судом здійснено дослідження наданих доказів, зокрема, відеозапису фіксації факту порушення відповідачами авторських прав, з приводу чого судом встановлено наступне.

З проведеного відеозапису достовірно вбачається звучання фонограми «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1) (виконавець - ОСОБА_5) в ефірі радіостанції Просто Радіо (частота 102,5 FМ), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О», під час реклами туроператора «Альфа-тур» (поїздки на Шрі Ланку).

Так, Закон України «Про телебачення і радіомовлення» відповідно до Конституції України та Закону України "Про інформацію" регулює відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначає правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань.

Дія цього Закону поширюється на відносини між суб'єктами діяльності в галузі телебачення і радіомовлення незалежно від їхньої форми власності, мети створення, виду статутної діяльності, а також від способу розповсюдження телерадіопрограм та передач, розрахованих на масове приймання споживачами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ліцензії Національної ради з питань телебачення і радіомовлення серії НР № 00596-м, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О», останнє є організацією мовлення, зокрема вид мовлення: ефірне (радіомовлення).

Вихідні дані (логотип, позивні, емблема тощо): «Просто радіо».

Для наземного ефірного та мережного мовлення.

Місцезнаходження передавача (передавачів): м. Київ, вул. Дорогожицька, буд. 10.

Частота (частоти): 102, 5 МГц.

Територія розповсюдження, зокрема м. Київ.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про авторське право і суміжні права», допускається без згоди виробників фонограм (відеограм), фонограми (відеограми) яких опубліковані для використання з комерційною метою, і виконавців, виконання яких зафіксовані у цих фонограмах (відеограмах), але з виплатою винагороди, таке пряме чи опосередковане комерційне використання фонограм і відеограм та їх примірників:

а) публічне виконання фонограми або її примірника чи публічну демонстрацію відеограми або її примірника;

б) публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, в ефір;

в) публічне сповіщення виконання, зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, по проводах (через кабель).

Збирання винагороди за використання фонограм (відеограм), що зазначені у частині першій цієї статті, і контроль за їх правомірним використанням здійснюються визначеними Установою уповноваженими організаціями колективного управління. Зібрані кошти розподіляються між організаціями колективного управління, які є на обліку в Установі, на основі договорів, які уповноважені організації укладають з усіма організаціями колективного управління. Одержана від уповноваженої організації винагорода розподіляється відповідною організацією колективного управління у таких пропорціях: виконавцям - 50 відсотків, виробникам фонограм (відеограм) - 50 відсотків. Розмір винагороди за використання фонограм (відеограм), що зазначені у частині першій цієї статті, порядок та умови її виплати визначаються Кабінетом Міністрів України. Особи, які використовують фонограми, відеограми чи їх примірники, повинні надавати організаціям, зазначеним у частині другій цієї статті, точні відомості щодо їх використання, необхідні для збирання і розподілу винагороди.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 43 Закону України «Про авторське право і суміжні права», приймаючи до уваги, що використання фонограми твору «ІНФОРМАЦІЯ_2» (ІНФОРМАЦІЯ_1) (виконавець - ОСОБА_5) відбулося в ефірі Просто Радіо (частота 102,5 FМ) під час реклами туроператора «Альфа-тур» (поїздки на Шрі Ланку), суд приходить до висновку, що у даному випадку позивач наділений правом на збирання винагороди за використання фонограми, а не правом на стягнення компенсації, оскільки публічне сповіщення виконання зафіксованого у фонограмі чи відеограмі та їх примірниках, в ефір допускається без згоди виробників фонограм, але з виплатою винагороди.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Приймаючи до уваги наведене вище, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комп Мюзік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР", Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДІ.О» про стягнення солідарно з відповідачів компенсації у розмірі 87 000, 00 грн. задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 31.10.2016.

Суддя Бондарчук В.В.