номер провадження справи 28/3/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 справа № 908/2542/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ларга-М» (71100, Запорізька область м. Бердянськ, вул. Морська, 21)

до відповідача ОСОБА_1 міської ради (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. 1 Бердянської ради, 2)

про визнання укладеним договір оренди комунального майна в редакції позивача

Суддя Федорова О.В.

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 001-7199/48 від 18.10.2016 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 29.09.2016 р. звернувся позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Ларга-М» до відповідача ОСОБА_1 міської ради з позовом про визнання укладеним договору оренди комунального майна в редакції позивача.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 908/2542/16 передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою суду від 30.09.2016 р. справу № 908/2542/16 прийнято суддею Федоровою О.В. до провадження, присвоєно справі номер провадження 28/3/16, судове засідання призначене на 19 жовтня 2016 року; розгляд справи відкладався на 08.11.2016 р. за клопотанням сторін, здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу за наявними у справі документальними доказами та закінчений в судовому засіданні 08.11.2016 р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Представник позивача в судове засідання не зявився, вимоги суду, що викладені в попередніх ухвалах не виконав. Позовні вимоги вмотивовані наступним: ТОВ «Ларга-М» та Управління комунальної власності ОСОБА_1 міської ради, на підставі рішення постійно діючої конкурсної комісії на право оренди майна комунальної власності від 04.10.2013 р., уклали договір оренди комунального майна № 1358 від 27.11.2013 р. В подальшому на підставі п. 1.1.7 рішення сорок сьомої сесії ОСОБА_1 міської ради від 17.074.2014 р. № 68 «Про внесення змін до договорів оренди» між учасниками вказаного правочину укладено додаткову угоду, якою сторони погодили збільшення орендованої площі до 33,3 кв.м. Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.11.2014 р. у справі № 310/3192/14-а визнано недійсним та скасовано результати конкурсу, проведеного 04.10.2013 р. про передачу в оренду майна комунальної власності нежитлового приміщення 19,30 кв.м. першого поверху семиповерхового будинку хірургічного комплексу, розташованого в м. Бердянськ по вул. Комунарів, 23. Зазначена постанова Бердянського міськрайонного суду Запорізької області постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 р. частково скасована в частині відмови в задоволенні позову про визнання договору оренди недійсним, провадження в цій частині закрито. В іншій частині постанова суду першої інстанції залишена без змін. Згідно пункту 13 Порядку проведення конкурсу на право оренди комунального майна, затвердженого рішенням ОСОБА_1 міської ради 12.07.2013 р. № 48 подані претендентами документи розглядаються Управлінням комунальної власності до проведення конкурсу з метою формування списку його учасників. У разі коли пропозиція тільки одного претендента відповідає умовам конкурсу, конкурс з визначення розміру орендної плати не проводиться і з таким претендентом укладається договір оренди. Враховуючи положення ст.ст. 179, 181, 187 ГК України позивач 08.08.2016 р. звернувся до ОСОБА_1 міської ради з заявою № 63 з проханням укласти договір оренди комунального майна приміщення площею 33,3 кв.м. першого поверху семиповерхового будинку хірургічного комплексу, розташованого в м.Бердянськ по вул. Комунарів (нині Консульській), 23, до якого було додано проекти відповідного договору, однак всупереч ст. 181 ГК України цей лист-пропозиція залишені без задоволення. Внаслідок невжиття відповідачем дій щодо укладання договору оренди, позивач за захистом порушених прав та законних інтересів звернувся з позовом до суду. В обґрунтування правової позиції посилався на ст.ст. 15, 16, 509, 638 ЦК України, ст.ст. 179, 181, 186, 187 ГК України.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив, свою правову позицію виклав у відзиві № 001-7202/48 від 18.10.2016 р.; на вимогу суду надав витребувані документи в підтвердження своїх доводів та заперечень. Заперечення вмотивовані наступним: як орган місцевого самоврядування ОСОБА_1 міська рада, згідно з ч. 2 ст. 327 ЦК України є суб'єктом права комунальної власності. Підстави та порядок укладання договору оренди державного та комунального майна визначено Законом України «Про оренду державного та комунального майна». Так, зокрема, ст.ст. 7-10 вказаного закону визначено засади, за яких умовою укладання договору оренди комунального майна є конкурсний відбір орендарів. Порядок проведення конкурсу визначається органами місцевого самоврядування - для об'єктів, що перебувають у комунальній власності. Порядок проведення конкурсу на право оренди комунального майна територіальної громади міста ОСОБА_1 затверджено рішенням тридцять дев'ятої сесії ОСОБА_1 міської ради VI скликання 12.07.2013 р. № 48 зі змінами. Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.11.2014 р. у справі № 310/3192/14-а за позовом ОСОБА_3 до Управління комунальної власності ОСОБА_1 міської ради та ТОВ «Ларга-М» визнано недійсним та скасовано результати конкурсу проведеного 04.10.2013 р. про передачу в оренду майна комунальної власності: нежитлового приміщення площею 19.30 кв.м. першого поверху семиповерхового будинку хірургічного комплексу розташованого в м.Бердянськ, по вул. Комунарів, 23. Рішення суду мотивовано тим, що порушено право ФОП ОСОБА_3 на участь у конкурсі та прийнято протиправне рішення конкурсною комісією про недопуск останнього до участі у конкурсі. Зокрема, зазначено: «Постійно діюча конкурсна комісія не має повноважень приймати рішення про недопуск претендента до участі в конкурсі. Вищезазначеним Порядком (пункт 15) передбачено прийняття комісією рішення про недопуск до участі в конкурсі лише в одному випадку - у разі, якщо учасник порушив вимоги щодо реєстрації не пізніше ніж за 30 хвилин до початку проведення конкурсу». Таким чином, на думку відповідача, посилання ТОВ «Ларга-М» на обставини, за яких лише одна заява ТОВ «Ларга-М» відповідала умовам конкурсу не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить фактам встановленим судовими рішеннями. Звертав увагу суду на хибне посилання позивача на типову форму договору оренди комунального майна, у відповідності до якої ним сформовано проект договору, який не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки жодним нормативно-правовим актом не затверджено типової форми договору оренди комунального майна міста ОСОБА_1. Крім того, умови договору викладені у позовних вимогах ТОВ «Ларга-М» суперечать діючому законодавству, зокрема, в частині можливості використання оцінки предмету оренди виконаної станом на серпень 2013 р., визначення розміру орендної плати тощо. Враховуючи вказане, просив відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом судового розгляду є позовні вимоги про визнання укладеним між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ «Ларга-М» договору оренди комунального майна: приміщення першого поверху семиповерхового будинку літ. «Ш» хірургічного комплексу міської лікарні, розташованого в м. Бердянськ по вулиці Консульська, 23 в редакції позивача.

Як зазначає позивач 08.08.2016 р. він звернувся до ОСОБА_1 міської ради із заявою про укладання договору оренди комунального майна нежитлового приміщення площею 33,3 кв.м. на першому поверсі семиповерхового будинку «Ш» хірургічного комплексу, розташованого за адресою місто Бердянськ, вул. Консульська (Комунарів), 23 (а.с. 38).

Матеріали справи містять відповідь ОСОБА_1 міської ради № 01-5913/14 від 29.08.2016 р., за результатами розгляду вищенаведеної заяви, якою відповідач повідомив позивача про відсутність будь-яких підстав для передачі в оренду майна комунальної власності територіальної громади міста ОСОБА_1, оскільки постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.11.2014 р. у справі № 310/3192/15-а за позовом ОСОБА_3 до Управління комунальної власності ОСОБА_1 міської ради, ТОВ «Ларга-М» визнано недійсним та скасовано результати конкурсу проведеного 04.10.2013 р. про передачу в оренду майна комунальної власності: нежитлового приміщення площею 19,30 кв.м. першого поверху семиповерхового будинку хірургічного комплексу розташованого в м. Бердянськ по вулиці Комунарів, 23 (а.с. 59).

Відсутність згоди уповноваженого органу на укладання договору оренди комунального майна стало підставою для звернення ТОВ «Ларга-М» з позовом до суду за захистом порушених прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання укладеним договору оренди комунального майна на умовах запропонованих позивачем відповідачу не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Правовідносини сторін щодо укладання договорів оренди комунального майна регулюються нормами Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Порядку проведення конкурсу на право оренди комунального майна, затвердженого рішенням ОСОБА_1 міської ради від 12.07.2013 р. №48.

Положеннями ч. 1, 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» унормовано, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах, зокрема, належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 цього Закону органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Статтею 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить повноваження з управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

З огляду на викладене слідує, що виключно ОСОБА_1 міська рада наділена повноваженнями щодо вирішення питання передачі спірного обєкта комунальної власності в тимчасове користування іншій особі (фізичній або юридичній).

Організаційні ж відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності урегульовані Законом України «Про оренду державного та комунального майна»

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Статтею 7 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що ініціатива щодо оренди майна може виходити від фізичних та юридичних осіб, які можуть бути орендарями відповідно до статті 6 цього Закону. Пропозиція може надходити також і від орендодавців, зазначених у статті 5 цього Закону.

Втім зазначеною нормою права визначено, що оголошення про передачу майна в оренду здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок укладення договору оренди комунального майна визначений положеннями ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна». Зокрема, положеннями цієї статті визначено, що майно комунальної власності передається в оренду лише на конкурсних засадах. А порядок проведення конкурсу для об'єктів, що перебувають у комунальній власності визначається органами місцевого самоврядування.

Аналіз наведеної статті свідчить, що передумовою для укладання договору оренди комунального майна з особою є не лише прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, але й проведення уповноваженим органом конкурсу з метою виявлення найкращих умов для передачі майна в оренду.

Рішенням 39 сесії ОСОБА_1 міської ради VI скликання від 12.07.2013 р. № 48, враховуючи положення статей 13, 143, 144 Конституцій України, ст. 25, ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 70, ст. 111 Статуту територіальної громади м. Бердянська, затверджено «Порядок проведення конкурсу на право оренди комунального майна територіальної громади міста ОСОБА_1» (надалі Порядок).

Так, вказаним Порядком визначено наступне:

- конкурс на право оренди обєкта оголошується Управлінням комунальної власності ОСОБА_1 міської ради за рішенням ОСОБА_1 міської ради;

- рішенням сесії ОСОБА_1 міської ради затверджується склад діючої комісії, яка проводить конкурс;

- публікується оголошення про конкурс із відповідною інформацією щодо обєкта оренди;

- претендент подає заяву про участь у конкурсі.

Пунктом 22 Порядку передбачено, що орендодавець протягом 20 днів після затвердження результатів конкурсу вручає під розписку особисто переможцю конкурсу (уповноваженій ним особі) проект договору оренди.

Зазначені норми ще раз підтверджують висновки суду, що конкурс на право оренди комунального майна проводиться на підставі рішення ОСОБА_1 міської ради.

Позивач доказів ухвалення ОСОБА_1 міською радою рішення щодо проведення чергового конкурсу на право оренди комунального майна, в переліку якого зазначено нежитлове приміщення площею 33,3 кв.м. на першому поверсі семиповерхового будинку «Ш» хірургічного комплексу, розташованого за адресою місто Бердянськ, вул. Консульська (Комунарів), 23; публікацію оголошення про проведення конкурсу; звернення позивача (претендента) з відповідною заявою до комісії про намір участі в зазначеному конкурсі, та інших доказів, що підтверджують наявність рішення відповідача про передачу спірного приміщення в оренду, суду не надав. В обґрунтування своєї правової позиції посилається лише на конкурс, який вже був предметом судового дослідження, і результати якого були скасовані в судовому порядку.

Відповідач також не підтвердив наявність відповідного рішення, факт проведення конкурсу, бажання передачі в оренду обєкта, який зазначений позивачем у позові.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що жодних рішень у встановлений законом спосіб та у встановленому законом порядку щодо передачі спірного майна в оренду не існує. Таким чином на даний час відсутні правові підстави для укладення договору оренди спірного комунального майна не лише з позивачем, а й будь з ким.

Само лише бажання позивача укласти з відповідачем договір оренди комунального майна не може бути підставою для укладення договору оренди комунального майна між сторонами, оскільки, як це було зазначено вище, чинним законодавством України передбачений особливий порядок укладення договорів оренди комунального майна.

При вирішенні даної категорії спорів судам необхідно брати до уваги положення не лише Господарського кодексу України, що регулюють загальні засади укладення договорів, але й відповідно до ч.2 ст.287 Господарського кодексу України положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зазначена позиція викладена, зокрема, в розділі 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна».

Суд наголошує, що відсутність наявності правових підстав для укладання договору оренди комунального майна на першому поверсі семиповерхового будинку «Ш» хірургічного комплексу, розташованого за адресою місто Бердянськ, вул. Консульська (Комунарів), 23 вже освітлювалась судами апеляційної та касаційної інстанції під час розгляду справ № 908/4608/15 та № 908/1578/16.

Так в судових актах судами зазначалося, що ані з наданих сторонами доказів, ані з аналізу чинного законодавства України не встановлено жодної підстави, що вказує на обовязковість укладання договору оренди комунального майна: приміщення першого поверху семиповерхового будинку хірургічного комплексу, розташованого в м. Бердянськ по вул. Комунарів, 23, в редакції, запропонованій позивачем та викладеній у додатку до заяви про укладення договору оренди комунального майна, тобто посилання позивача на приписи ст. 179 Господарського кодексу України є безпідставними.

До того ж, слід зазначити, що під час розгляду справи № 908/1578/16 (суддя Сушко Л.М.) судом досліджено та встановлено наступне: відповідно до ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцями, зокрема, є органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном, щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно їм належить або перебуває у комунальній власності.

Рішенням двадцять першої сесії ОСОБА_1 міської ради № 19 від 17.05.2007 року затверджено «Положення про управління комунальної власності ОСОБА_1 міської ради», відповідно до якого Управління комунальної власності ОСОБА_1 міської ради є органом, що виступає Орендодавцем комунальним майном в межах наданих йому повноважень.

Крім того, під час розгляду даної справи, судом вже зазначалося, що відповідно до норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно належить відповідній територіальній громаді; органи місцевого самоврядування здійснюють від імені та в інтересах територіальних громад правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності; а управління майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад, віднесене до відання виконавчих органів відповідних рад, в межах, визначених радою.

Таким чином, стороною правочину про оренду комунального майна повинне виступати управління комунальної власності ОСОБА_1 міської ради, тобто позивачем невірно визначений склад учасників правочину, і, відповідно, позов предявлений до особи, яка не може бути стороною договору.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що господарський договір вважається укладеним не лише, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди про укладення договору, але й якщо згода між ними досягнута щодо усіх умов, які є істотними для даного виду договорів ст.180 Господарського кодексу України. Істотними, відповідно до норм цієї статті, є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 284 Господарського кодексу України визначено, що істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Оцінка об'єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об'єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Положеннями статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що істотними умовами договору оренди комунального майна, окрім зазначених вище, є умови щодо виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Проаналізувавши доданий до позову проект договору, суд приходить до висновку, що деякі умови не відповідають (суперечать) діючому законодавству, а саме: заявником невірно визначений розмір орендної плати, оскільки розрахунок здійснювався на підставі даних про оцінку вартості приміщення, яка визначена згідно зі звітом про оцінку майна станом на 27 серпня 2013 р.

Суд спростовую позицію позивача виходячи з наступного:

Статтею 7 Закону України « Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» унормовано підстави для обовязкового проведення оцінки майна, зокрема, у разі відчуження у випадках, встановлених законом, оренди, обміну, страхування державного майна, майна, що є у комунальній власності, а також повернення цього майна на підставі рішення суду.

Пунктом 2 Методики оцінки обєктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 р. № 629 ( у редакції постанови КМУ від 02.01.2003 р. №3) визначено, що оцінка об'єктів обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

Отже, враховуючи зазначене слідує, що до моменту укладання договору оренду комунального майна здійснюється/проводиться оцінка майна (предмета договору) з метою подальшого визначення вартості орендної плати, а зазначення застарілої вартості обєкта оренди призведе до невірного визначення розміру орендних платежів.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити: пунктом 2.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» встановлено, що у задоволенні позовних вимог про визнання договору оренди укладеним слід відмовляти, якщо не подано доказів наявності спору стосовно такого укладення, оскільки зазначені вимоги зводяться за своїм змістом до встановлення юридичного факту, а відповідний спосіб захисту порушеного права не передбачений частиною другою статті 20 ГК України, крім випадків, коли інше встановлено законом або договором. Разом з тим, зацікавлена особа не позбавлена права звернутися до господарського суду з позовом про спонукання укласти договір оренди за наявності умов, передбачених частиною першою статті 187 ГК України.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши усі обставини справи у їх сукупності та дослідивши надані сторонами по справі документальні докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, внаслідок чого в їх задоволенні відмовляється.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 14 листопада 2016 р.

Суддя О.В. Федорова