КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Справа№ 910/969/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Яценко І.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Луцик Л.І. (довіреність від 20.12.2013 № б/н);

від відповідача: Винокуров О.В. (довіреність від 05.06.2015 № 1-2015);

Зігура О.М. - керівник (паспорт № НОМЕР_1 від 30.05.2007);

розглядає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентус"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2015

у справі № 910/969/15-г (суддя Селівон А.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентус",

про стягнення 900 485,10 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2015 заяву Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентус" про затвердження мирової угоди від 24.02.2015 у справі № 910/969/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентус" про стягнення 854 284,36 грн задоволено. Затверджено мирову угоду у справі № 910/969/15-г, укладену 24 лютого 2015 р. між позивачем - Приватним акціонерним товариством "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК" та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Вентус", за умовами якої сторони з метою погашення заборгованості за договором поставки № 02/03/2013 від 01 березня 2013 року (надалі - Договір) у розмірі 854 284, 36 грн домовилися про наступне:

1. Предмет мирової угоди

1.1. Сторони дійшли згоди щодо укладення мирової угоди, спрямованої на врегулювання спору, що виник у зв'язку з невиконанням Відповідачем зобов'язань за Договором у розмірі 854 284,36 грн..

1.2. Сторони домовились, що загальний розмір заборгованості, що підлягає сплаті в результаті укладення цієї Мирової Угоди становить 854 284,36 грн та 18 009,70 грн відшкодування сплаченого судового збору.

1.3. Сторони домовились, що Відповідач зобов'язується сплатити 854 284,36 грн. в такі строки:

450 000,00 грн - не пізніше 20 квітня 2015 року, але не раніше дати затвердження цієї мирової угоди Господарським судом міста Києва.

404 284,36 грн - не пізніше 20 травня 2015 року, але не раніше дати затвердження цієї мирової угоди Господарським судом міста Києва.

1.3.1.Відшкодування сплаченого судового збору в сумі 18 009,70 грн сплачується до 20 травня 2015 року, але не раніше дати затвердження цієї мирової угоди Господарським судом міста Києва.

1.3.2. Сплата заборгованості відбувається на розрахунковий рахунок Позивача р/р № 1700 в АТ "Укрсиббанк", МФО 351005.

2. Інші умови

2.1.Сторони цієї мирової угоди шляхом її підписання заявляють, що в процесі її укладення не були, не будуть і не можуть бути порушені їх права, права третіх осіб. Сторони підтверджують, що вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам.

2.2.Після виконання умов цієї мирової угоди Позивач не матиме жодних майнових претензій до Відповідача з приводу заборгованості, сплата якої є предметом цієї Мирової угоди.

2.3.Ця мирова угода набуває чинності і підлягає обов'язковому виконанню Сторонами з моменту її затвердження Господарським судом міста Києва.

2.4.Ця мирова угода укладена в трьох автентичних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін та один для Господарського суду міста Києва.

2.5.Наслідки затвердження судом цієї Мирової угоди та зміст статті 80 Господарського процесуального кодексу України Сторонам відомі та зрозумілі." Провадження у справі припинено.

Оскаржувана ухвала вмотивована тим, що суд першої інстанції, дослідивши умови наведеної мирової угоди, прийшов до висновку, що така угода не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, стосується прав та обов'язків сторін у правовідносинах за договором поставки № 02/03/2013 від 01.03.2013, а тому підлягає затвердженню судом.

Не погодившись з вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вентус" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у відповідності до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2015, справу № 910/969/15 передати на розгляд місцевого господарського суду.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Вентус" зазначає, що Господарський суд міста Києва при затвердженні мирової угоди не дослідив обставин справи щодо дійсного розміру заборгованості за договором № 02/03/2013 від 01.03.2013, оскільки, на переконання апелянта, до заборгованості, яка є предметом розгляду у даній справі була включена сума заборгованості за договором № 048/12 від 26.06.2012. Крім того, скаржник наголосив на порушенні судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки не роз'яснив сторонам при затвердженні мирової угоди, наслідків припинення провадження у справі, що підтверджується протоколом судового засідання у справі № 910/969/15-г від 05.03.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентус" у справі № 910/969/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.10.2016 за участю уповноважених представників сторін.

У судовому засіданні 26.10.2016 представники відповідача підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити. Представник позивача заперечив проти звдоволення апеляційної скарги.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування норм процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду встановила наступне.

Приватне акціонерне товариство "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентус" про стягнення 854284,36 грн заборгованості та 18009,70 грн судового збору (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог № 902 від 23.02.2015 та заяви про відмову позивача від позовних вимог частково № б/н від 05.03.2015).

25.02.2015 представником позивача через канцелярію суду першої інстанції було подано документи для долучення до матеріалів справи, зокрема, підписану представниками сторін заяву б/н від 24.02.2015 про затвердження мирової угоди, в якій сторони просили затвердити укладену між ними мирову угоду від 24.02.2015 на викладених в ній умовах, зазначивши, що наслідки її укладення та припинення провадження у справі сторонам відомі та зрозумілі.

Також до вказаної заяви представником позивача додано примірник мирової угоди від 24.02.2015, скріплений печаткою Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК", підписаний представником позивача Самолюк О.В., діючого на підставі довіреності б/н від 19.09.2014, та представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентус" Постикою М.В., який діє на підставі довіреності б/н від 23.02.2015.

Згідно ч. 2 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України та п.3.19 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову, умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи (частини перша і третя статті 78 ГПК). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК).

Мирова угода може бути укладена і стосовно певної частини позовних вимог.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 05.03.2015 у справі №910/969/15 винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки ухвалена при неповному з'ясуванні всіх обставин справи, без належної оцінки предмета мирової угоди.

Так, господарський суд, в порушення вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про затвердження мирової угоди взагалі не надав оцінки підставам виникнення у відповідача заборгованості у розмірі 854 284,36 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача боргу в сумі 854 284,36 грн у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем Договору поставки № 02/03/2013 від 01.03.2013. При цьому до змісту самої мирової угоди позивачем було включено акт звірки розрахунків, підписаний представниками сторін, але скріплений лише печаткою позивача. Відповідно до вказаного акту станом на 01.01.2014 заборгованість відповідача перед позивачем відображена у розмірі 1 571 348,60 грн, тоді як заборгованість за Договором поставки № 02/03/2013 від 01.03.2013 виникла з 09.01.2014.

Під час апеляційного провадження представник скаржника наголосив на тому, що до вказаного акту позивач включив частину заборгованості за Договором поставки № 048/12 від 26.06.2012, який не є предметом спору у даній справі.

Колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про те, що даній обставині суд першої інстанції належної оцінки не надав та дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для затвердження мирової угоди, оскільки за приписами ч.3 ст.78 Господарського процесуального кодексу України мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову.

Разом з тим, умови мирової угоди мають стосуватися лише тих вимог, які заявлені в позовній заяві та є предметом позову.

Водночас, суд апеляційної інстанції находить безпідставними доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції прав сторін при затвердженні мирової угоди, які проявилися у нероз'ясненні сторонам правових наслідків припинення провадження у справі з огляду на те, що про роз'яснення сторонам наслідків припинення провадження у справі зазначено безпосередньо в ухвалі, яка є предметом апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що при прийнятті оспорюваної ухвали місцевий господарський суд неправильно застосував норми процесуального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентус" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2015 у справі № 910/969/15-г - задовольнити.

2 Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2015 у справі № 910/969/15-г скасувати.

3. Справу № 910/969/15-г направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська