РІШЕННЯ

27 жовтня 2016 року Справа № 913/951/16

Провадження №4/913/951/16

За позовом

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Елком, м. Алчевськ Луганської області

до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат,

м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 218910 грн. 50 коп.

Суддя - Старкова Г.М.

секретар судового засідання-помічник судді В.В. Наумова

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 160824-54 від 03.08.2016;

від відповідача представник не прибув.

У судовому засіданні 26.09.2016 у справі № 913/951/16, відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 27.10.2016.

Рішення господарського суду Луганської області виноситься 27.10.2016.

Обставини справи: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором будівельного підряду № АМК-1807-2014-пдр від 16.06.2014 в сумі 218910 грн. 50 коп., з яких: борг в сумі 140957 грн. 04 коп., інфляційні нарахування в сумі 70619 грн. 50 коп., 3% річних в сумі 7334 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що в порушення умов договору поставки № АМК-1807-2014-пдр від 16.06.2014 відповідач не здійснив повну оплату за виконані роботи.

Представник позивача у судовому засіданні 27.10.2016 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 26.09.2016 суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник відповідача 26.09.2016 подав до суду відзив на позовну заяву № 026-57/16 від 21.09.2016 (згідно штампу вхідний № 6980/16), за яким відповідач зазначив, що позивачем в обґрунтування позовних вимог не був наданий акт готовності будівельно-монтажних робіт відповідно до умов п. 5.3 договору будівельного підряду № АМК-1807-2014-пдр від 16.06.2014, а також вказує на те, що позивачем не доведено обґрунтованості нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань за вказаний у позовній заяві період.

Разом з цим, представник відповідача 26.09.2016 (згідно штампу вхідний №881-1334/16) подав до суду заяву № 026-710 від 21.09.2016 про розстрочку виконання рішення суду на 2 місяця, починаючи з листопада 2016 року, зі сплатою боргу щомісячно рівними частинами, яка судом долучена до матеріалів справи.

В обґрунтування поданої заяви відповідач вказує, на те що заборгованість за договором виникла у зв'язку з тим, що Публічне акціонере товариство "Алчевський металургійний комбінат", було зареєстроване на території, де проводиться антитерористична операція, зокрема, Луганська область, м. Алчевськ, вул. Шмідта, 4, не мало можливості виконувати свої зобов'язання через форс мажорні обставини.

Під час активної фази АТО на території міста Алчевськ підприємство було вимушено призупинити господарську діяльність. Як наслідок проведення бойових дій підприємство залишилося без сировини, сталися перебої з постачанням продукції. Так, станом на 30.06.2016 дебіторська заборгованість українського металургійного підприємства перед відповідачем за відвантажену продукцію складає понад 15 млрд. грн., а саме:15949892,00 тис. грн.

Також, перебої з електропостачання протягом 2015 2016 років привели до численних аварійних зупинок доменної печі, що підтверджується відповідними актами.

На думку відповідача, вказані ним обставини носять виключний характер та дають можливість застосувати розстрочку виконання рішення суду. Окрім цього, сплата всієї суми боргу одним платежем є неможливою.

В той же час, 26.10.2016 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло доповнення до заяви про розстрочку виконання рішення суду № 026-57/2 від 26.10.2016, в порядку ст.22 ГПК України, за якою просить суд надати розстрочку виконання рішення згідно наведеного графіка:

- до 30 листопада 2016 року в сумі 111097 грн. 10 коп.;

- до 31 грудня 2016 року в сумі 111097 грн. 10 коп.

(всього на загальну суму 222194 грн. 20 коп.(заборгованість за виконану роботу в сумі 140957 грн. 04 коп., 3% річних в сумі 7334 грн. 00 коп., інфляційні нарахування в сумі 70619 грн. 50 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 3283 грн. 66 коп.), яка судом розглянута, задоволена та долучена до матеріалів справи.

Представник позивача 27.10.2016 подав до суду заяву (згідно штампу вхідний №7861/16), в порядку ст. 22 ГПК України, за якою не заперечує проти надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду у даній справі на 2 місяці. Надана заява судом розглянута та долучена до матеріалів справи.

Представник позивача 27.10.2016 подав до суду розширений розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань (згідно штампу вхідний №7862/16). Вказаний розрахунок судом розглянутий та долучений до матеріалів справи.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представників позивача та відповідача, суд

В С Т А Н О В И В :

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає наступне.

Між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Елком (надалі - підрядник, позивач) та Публічним акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат (надалі - замовник, відповідач) був укладений договір будівельного підряду № АМК-1807-2014-пдр від 16.06.2014 (надалі - договір), за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобовязаний на свій ризик, власними силами і в строк, за цим договором, виконати відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, наступні роботи: Приладу електроосвітлення складу слябів в осях 74-125 проліт М-К приміщення СПЦ ПАТ «Алчевський металургійний комбінат«(п.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору вартість робіт за цим договором здійснюється відповідно договірної ціни (додаток № 1) складає 144000,00 грн., в т.ч. ПДВ 24000,00 грн.

Строк виконання робіт за договором 25 днів (п.3.1 договору).

Відповідно до п. 4.2.3 договору, замовник зобовязаний прийняти у встановленому порядку і оплатити фактично виконані роботи.

Оплата всього комплексу виконання підрядних робіт за договором проводиться замовником на розрахунковий рахунок на протязі 20 банківських днів (п.6.1 договору).

Позивач у позові зазначив, що на виконання умов договору підрядник (позивач) виконав замовнику (відповідачу) роботи на загальну суму 140957 грн. 04 коп., що підтверджено актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 24.09.2014 за вересень 2014 року (форма № КБ-2в) на суму 49024,80 грн. з ПДВ, довідкою про вартість виконання будівельних робіт (витрат) від 24.09.2014 за вересень 2014 року( форма №КБ-3), актом приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 31.10.2014 за жовтень 2014 року (форма № КБ-2в) на суму 91932,24 грн. з ПДВ, довідкою про вартість виконання будівельних робіт(витрат) від 24.09.2014 за вересень 2014 року (форма №КБ-3) та податковою накладною від 24.09.2014.

Позивач у позові вказує на те, що повний обєм робіт за договором фактично був виконаний позивачем станом на 31.10.2014 (день підписання акту приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 31.10.2014 за жовтень 2014 року), відповідач повинен здійснити остаточний розрахунок з позивачем на протязі 20 банківських днів, тому позивач вважає прострочену суму заборгованості з 01.12.2014.

Відповідач умови договору щодо оплати за виконані роботи в повному обсязі не здійснив, тому заборгованість відповідача перед позивачем за виконані роботи складає 140957 грн. 04 коп.

Позивач, з урахуванням вимог ч.2 ст.625 ЦК України, нарахував відповідачу 3% річних в сумі 7334 грн. 00 коп. за період з 01.12.2014 по 25.08.2016, інфляційні нарахування в сумі 70619 грн. 50 коп. за період з січня 2015 року по липень 2016 року.

У звязку з тим, що відповідач не здійснив оплату за виконані роботи у повному обсязі, позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи в сумі 140957 грн. 04 коп., 3% річних в сумі 7334 грн. 00 коп., інфляційні нарахування в сумі 70619 грн. 50 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на умови договору будівельного підряду № АМК-1807-2014-пдр від 16.06.2014 та положення ст. ст. 525, 526, 530, 610-612, 625, 854, ч.4 ст.879 Цивільного кодексу України.

Відповідач проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві та вказаних вище. При цьому відповідачем підтверджено наявність заборгованості за договором у заявленій позивачем сумі.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та відповідача та надані ними докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог за позовом, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2, ст.11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК)).

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1, ст. 215 ЦК України).

У ч. 1 ст. 207 Господарського Кодексу України (далі ГК) зазначено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як підтверджується матеріалами справи, між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Елком (надалі - підрядник, позивач) та Публічним акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат (надалі - замовник, відповідач) був укладений договір будівельного підряду № АМК-1807-2014-пдр від 16.06.2014 (надалі - договір).

Згідно із п. 1.1 договору, за його умовами замовник доручає, а підрядник зобовязаний на свій ризик, власними силами і в строк, за цим договором, виконати відповідно до затвердженої проектно- кошторисної документації, наступні роботи: Приладу електроосвітлення складу слябів в осях 74-125 проліт М-К приміщення СПЦ ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».

Відповідно до п. 2.1 договору вартість робіт за цим договором здійснюється відповідно договірної ціни (додаток № 1) складає 144000,00 грн., в т.ч. ПДВ 24000,00 грн.

Пунктом 4.2.3 договору зазначено, що замовник зобовязаний прийняти у встановленому порядку і оплатити фактично виконані роботи.

Оплата всього комплексу виконання підрядних робіт за договором проводиться замовником на розрахунковий рахунок на протязі 20 банківських днів (п.6.1 договору).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору будівельного підряду № АМК-1807-2014-пдр від 16.06.2014 підрядник (позивач) виконав замовнику (відповідачу) будівельні роботи на загальну суму 140957 грн. 04 коп., що підтверджено актом приймання виконаних будівельних робіт № 1 від 24.09.2014 за вересень 2014 року (форма № КБ-2в) на суму 49024,80 грн. з ПДВ та довідкою про вартість виконання будівельних робіт(витрат) від 24.09.2014 за вересень 2014 року( форма №КБ-3), актом приймання виконаних будівельних робіт № 2 від 31.10.2014 за жовтень 2014 року (форма № КБ-2в) на суму 91932,24 грн. з ПДВ та довідкою про вартість виконання будівельних робіт(витрат) від 24.09.2014 за вересень 2014 року (форма №КБ-3). Зазначені акти підписані уповноваженими особами сторін та скріплені відповідними печатками підприємств. (а.с. 24-25, 26-27).

Відповідачем оплата виконаних робіт не була здійснена, у звязку з чим за відповідачем утворилась заборгованість за виконані роботи в сумі 140957 грн. 04 коп.

Договір будівельного підряду № АМК-1807-2014-пдр від 16.06.2014 за своєю правовою природою є договором підряду.

Положення про підряд встановлені главою 61 «Підряд» ЦК України.

Відповідно до статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За правилами частини 1 статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В даному випадку, позивач виступає як кредитор, а відповідач як боржник.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість за виконані поточні роботи на підстав п. 4.2.3 договору.

Наведеними вище обставинами та матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення позивача до суду, у останнього виникло право вимоги з відповідача суми заборгованості за виконані роботи у розмірі 140957 грн. 04 коп.

Вказана вище сума заборгованості підтверджена матеріалами справи та підтверджена відповідачем.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 140957 грн. 04 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 7334 грн. 00 коп. за період з 01.12.2014 по 25.08.2016, інфляційні нарахування в сумі 70619 грн. 50 коп. за період з січня 2015 року по липень 2016 року слід зазначити наступне.

Сплата інфляційних нарахувань і трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) відповідно до ст. 625 ЦК України не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до вимог абз.3 п.3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство судом встановлено, що загальний розмір інфляційних нарахувань за період з січня 2015 року по липень 2016 року становить 72108 грн. 95 коп., у той час як заявлена до стягнення сума інфляційних нарахувань становить 70619 грн. 50 грн. З урахуванням обставин справи та норм чинного законодавства, суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення інфляційних нарахувань саме в розмірі заявлених вимог 70619 грн. 50 коп.

Також, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство судом встановлено, що загальний розмір 3% річних за період з 01.12.2014 по 25.08.2016 становить 7337 грн. 68 коп., у той час як заявлена до стягнення сума 3% річних становить 7334 грн. 00 грн. З урахуванням обставин справи та норм чинного законодавства, суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення 3%річних саме в розмірі заявлених вимог 7334 грн. 00 коп.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за виконані роботи в сумі 140957 грн. 04 коп., 3% річних в сумі 7334 грн. 00 коп., інфляційні нарахування в сумі 70619 грн. 50 коп. (всього на загальну суму 218910 грн. 54 коп.).

Щодо заяви відповідача про надання розстрочки виконання рішення у даній справі слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, господарський суд на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити виконання рішення.

Оскільки, згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також, не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З урахуванням доводів відповідача за заявами, а також враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат (відповідач у справі) та надати останньому розстрочку виконання рішення у даній справі строком на 2 місяця, а саме - сплату заборгованості перед позивачем за виконані роботи в сумі 140957 грн. 04 коп., 3% річних в сумі 7334 грн. 00 коп., інфляційні нарахування в сумі 70619 грн. 50 коп. та витрат зі сплати судового збору в сумі 3283 грн. 66 коп. (всього 222194 грн. 20 коп.) здійснювати згідно наступного графіка:

- до 30 листопада 2016 року в сумі 111097 грн. 10 коп.;

- до 31 грудня 2016 року в сумі 111097 грн. 10 коп.

Згідно із ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 27.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача обґрунтовано заявлених та задоволений вимог, а саме в сумі 34829 грн. 86 коп.

Сплачена сума судового збору за подання позовної заяви повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, п.1 ч. 1ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 22, 49, 77, 82, 84, 85, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Елком до Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" про стягнення 218910 грн. 54 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, вул. Вілєсова, буд. 20А, м. Сєвєродонецьк Луганської області, на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Елком, АДРЕСА_1, (адреса для листування - 93100, АДРЕСА_2), , заборгованість за виконані роботи в сумі 140957 грн. 04 коп., 3% річних в сумі 7334 грн. 00 коп., інфляційні нарахування в сумі 70619 грн. 50 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 3283 грн. 66 коп.

3. Надати Публічному акціонерному товариству Алчевський металургійний комбінат, вул. Вілєсова, буд. 20А, м. Сєвєродонецьк Луганської області, , розстрочку виконання рішення у даній справі на 2 місяця, а саме - сплату заборгованості перед позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Елком, АДРЕСА_3, (адреса для листування - 93100, АДРЕСА_4), в загальній сумі 222194 грн. 20 коп. здійснювати згідно наступного графіка:

- до 30 листопада 2016 року в сумі 111097 грн. 10 коп.;

- до 31 грудня 2016 року в сумі 111097 грн. 10 коп.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Повне рішення складено та підписано - 01.11.2016.

СуддяОСОБА_3