ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2016 р. Справа № 926/1380/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандвест Лтд" від 19.08.16р., №180

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.08.2016р.

у справі № 926/1380/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандвест Лтд", м. Чернівці

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ОСОБА_2 акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" м. Чернівці

про визнання поруки припиненою,

представники сторін:

- від позивача не зявився,

- від відповідача ОСОБА_3

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України сторонам розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11.08.2016р. у справі №926/1380/16 (суддя Миронюк С.О.) відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) "Грандвест Лтд" до ОСОБА_2 акціонерного товариства (надалі ПАТ) "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" м.Чернівці про визнання припиненою поруки, яка виникла з договору поруки №71115Р6 від 03.06.2015р., укладеного між позивачем та відповідачем.

Оскаржуваним рішенням встановлено, що строк виконання поручителем грошових вимог, що випливають з генеральної кредитної угоди № 71114N2 від 26.11.2014р. настав після спливу двадцяти днів з моменту отримання ним повідомлення АТ «Укрексімбанк» про факт невиконання ТзОВ «ГАЛС ЛТД» зобовязань по вказаній генеральній угоді, а саме з 1 лютого 2016 року. Тому перебіг шестимісячного строку для предявлення банком вимог до поручителя розпочався 1 лютого 2016 року та закінчився 1 серпня 2016 року. У вказаний проміжок часу банк предявив позови про стягнення заборгованості солідарно з позичальника та поручителів, а отже в межах встановленого шестимісячного строку, а відтак відсутні підстави для задоволення позову у даній справі.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ТзОВ "Грандвест Лтд" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що судом при вирішенні спору: 1) не враховано того, що прострочення чергового платежу ТзОВ «Галс Лтд» за кредитним договором почалось з 01.07.2015р.; 2) помилково встановлено, що заборгованість ТзОВ «Галс Лтд» за кредитними договорами станом на 01.12.2015р. була відсутня; 3) зроблено помилковий висновок про те, що шестимісячний строк для предявлення банком вимог розпочався 01.02.2016р. та закінчився 01.08.2016р. Натомість, такий строк слід обраховувати в залежності від отримання та строку виконання вимоги, що направлена та отримана боржником, а не поручителем. Зважаючи на те, що, на думку скаржника, прострочення чергового платежу почалось 01.07.2015р., то шестимісячний строк слід обраховувати саме з цієї дати; 4) помилково взято до уваги виписки по рахунках ТзОВ «Галс Лтд», які не є первинними бухгалтерськими документами; 5) не зясовано в повному обсязі обставин щодо правильності нарахування банком і фактичної сплати ТзОВ «Галс Лтд» тіла кредиту, відсотків за користування кредитом та пені по простроченій заборгованості, які наводяться банком в довідках про заборгованість станом на 13.04.2016р.

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач звернув увагу на те, що відповідно до додаткових угод від 06.10.2015р. заборгованість ТзОВ «Галс Лтд» за кредитними договорами реструктуризовувалась, на що поручитель надав свою згоду. Беручи до уваги самостійне погашення боржником тіла кредиту та відсотків, а також договірне списання банком коштів, яке відбулось 30.11.2015р. з подальшим їх направленням на погашення відсотків та тіла кредиту, станом на 01.12.2015р. заборгованість ТзОВ «Галс Лтд» за кредитними договорами в рамках генеральної кредитної угоди № 71114N2 від 26.11.2014 р. була відсутня. Зважаючи на подальше невиконання ТзОВ «Галс Лтд» вимог кредитних договорів щодо погашення заборгованості, відповідач вважає, що він мав всі підстави для повідомлення боржника і поручителя про такі обставини та після спливу встановленого п.4.1.3 договору поруки строку, отримав право вимагати дострокового виконання зобовязання.

Позивач, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, не забезпечив в судове засідання явку свого представника, натомість подав клопотання від 21.10.2016р. №201 про розгляд справи без його участі. Зважаючи на те, що в матеріалах справи наявно достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представника позивача.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

26.11.2014 р. між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (банком) та ТзОВ Галс ЛТД (позичальником) було укладено генеральну кредитну угоду №71114N2 (а.с. 19-35), відповідно до умов якої банк здійснює із позичальником кредитні операції в межах лімітів, визначених п.2.2 цієї генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов кредитних договорів, які укладаються за домовленістю сторін відповідно до положень цієї генеральної угоди. Ліміт відповідно до умов генеральної угоди, сторони визначили в розмірі 1700000,00 гривень, а строк користування кредитом до 24.11.2019 р.

В межах генеральної угоди між відповідачем та ТзОВ «Галс ЛТД» було укладено два кредитних договори: кредитний договір №71114К13 від 26.11.2014р. (а.с. 62-77) та кредитний договір №71114V10 від 03.12.2014 р. (а.с. 36-46).

В подальшому, 03.06.2015р. сторонами було викладено в новій редакції кредитний договір №71114V10 від 03.12.2014 р. (а.с. 47-58), а до кредитного договору №71114К13 від 26.11.2014р. внесено зміни, якими встановлено новий порядок сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій, пені за прострочення погашення заборгованості та викладено в новій редакції графік зміни ліміту заборгованості (а.с. 78-79).

В цей же день, 03.06.2015 р. між ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (кредитором), ТзОВ «Галс ЛТД» (позичальником) та ТзОВ «Грандвест ЛТД» (поручителем) було укладено договір поруки №71115Р6 (а.с. 15-17), відповідно до якого поручитель зобовязався нести солідарну відповідальність за невиконання позичальником зобовязань по генеральній кредитній угоді №71114N2 від 26.11.2014р.

06.10.2015 р. між кредитором, позичальником та поручителем було укладено додаткову угоду №71115Р6-1 до договору поруки (а.с. 18), відповідно до якої поручитель надав згоду на внесення змін до кредитних договорів, які укладені в рамках генеральної кредитної угоди №71114N2 від 26.11.2014 р. стосовно збільшення обсягу відповідальності, в тому числі відстрочення виконання зобовязання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування грошовими коштами.

06.10.2015р. відповідачем та ТзОВ «Галс ЛТД» було внесено зміни до кредитних договорів №71114V10 від 03.12.2014 р. та №71114К13 від 26.11.2014р. (а.с. 59-60, 80-81), якими продовжено кінцевий термін погашення кредитів (до 02.12.2016р. та до 25.11.2016р. відповідно), встановлено новий порядок сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій, пені за прострочення погашення заборгованості та викладено в новій редакції графіки зміни ліміту заборгованості.

Покликаючись на те, що ТзОВ «Галс ЛТД» не виконує вимоги п.7.2.2 генеральної кредитної угоди та порушує строки сплати процентів та графіки повернення кредитів, ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося:

1) до позичальника із вимогою від 29.12.2015р. №071-18 (в порядку п.6.1.2.5 генеральної кредитної угоди) про дострокове погашення всієї заборгованості за генеральною кредитною угодою в розмірі 2349018,08 грн. протягом 10 календарних днів з дня отримання даної вимоги (а.с. 110-111);

2) до поручителя із вимогою від 29.12.2015р. №071-18 (в порядку п.3.2 договору поруки), у якій повідомило поручителя про невиконання ТзОВ «Галс ЛТД» своїх зобовязань за генеральною кредитною угодою та предявило вимогу задоволити всі грошові вимоги за генеральною кредитною угодою у цьому ж розмірі протягом 20 днів з моменту отримання даного повідомлення (а.с. 107-108).

Вказані вимоги були отримані: поручителем 31.12.2015р., позичальником 05.01.2016р., що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштових відправлень, наявними в матеріалах справи (а.с. 108, 109).

У квітні 2016 року ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося із двома позовними заявами про солідарне стягнення з ТзОВ «Галс ЛТД», ПП «Еко-Сад» та ТзОВ «Грандінвест ЛТД» 976623,64 грн. заборгованості за кредитним договором №71114V10 від 03.12.2014р. та 1405324,05 грн. заборгованості за кредитним договором №71114К13 від 26.11.2014р., які прийнято Господарським судом Чернівецької області до розгляду (а.с. 112, 113).

Вважаючи, що банк мав право звернутися з позовними вимогами до поручителя протягом шести місяців з моменту початку порушення позичальником строків погашення чергового платежу, відсотків та інших платежів, ТзОВ «Грандінвест ЛТД» звернулося до Господарського суду Чернівецької області із даним позовом про визнання поруки припиненою (із врахуванням заяви про зміну (доповнення) підстав позову від 21.06.2016р. №154 (а.с. 118-119).

При цьому, поручитель зазначив, що прострочення ТзОВ «Галс ЛТД» почало перебіг з наступних календарних дат: 1) за кредитним договором №71114К13 від 26.11.2014р. з 21.09.2015р. в частині несплати чергового платежу заборгованості по тілу кредиту, з 01.07.2015р. в частині несплати пені, з 07.10.2015р. в частині несплати процентів за кредитом; 2) за кредитним договором №71114V10 від 03.12.2014р. з 08.10.2015р. в частині несплати процентів за кредитом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559 цього Кодексу порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до положень ст.ст. 251, 252 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За умовами договору поруки №71115Р6 від 03.06.2015р., основним зобовязанням згідно нього є зобовязання позичальника щодо відшкодування суми кредиту, процентів, штрафних санкцій, а також всіх будь-яких витрат, повязаних з наданням та обслуговуванням кредиту згідно генеральної кредитної угоди №71114N2 від 26.11.2014р. з усіма чинними кредитними угодами, які укладаються в її рамках (стаття 1).

Поручитель зобовязаний нести солідарну відповідальність за невиконання позичальником основного зобовязання (або його частини) (п.4.4.2). Дія договору припиняється після повного виконання основного зобовязання (п.7.4).

Таким чином, з договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В пункті 4.1.3. договору поруки №71115Р6 від 03.06.2015 р. ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", ТзОВ «Галс ЛТД» та ТзОВ «Грандвест ЛТД» дійшли згоди про те, що кредитор має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання поручителем та/або позичальником у випадку якщо протягом 20 робочих днів з моменту отримання поручителем письмового повідомлення кредитора про факт невиконання та/або неналежного виконання боржником зобовязань за кредитною угодою та/або поручителем за цим договором, вони не будуть виконані.

Як зазначалось вище, вимогу банку від 29.12.2015р. №071-18 поручитель отримав 31.12.2015р.

Ні з матеріалів справи, ні з пояснень сторін не вбачається факту виконання боржником чи поручителем зобовязань згідно генеральної кредитної угоди №71114N2 від 26.11.2014р.

Зважаючи на кількість робочих днів у січні 2016 року, право ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" вимагати дострокового виконання основного зобовязання поручителем та/або позичальником виникло 02.02.2016р. та припинилось 02.08.2016р.

Вище було зазначено, що в межах цього строку банк звернувся до Господарського суду Чернівецької області із позовними заявами про солідарне стягнення з ТзОВ «Галс ЛТД», ПП «Еко-Сад» та ТзОВ «Грандінвест ЛТД» заборгованості за кредитними договорами №71114V10 та №71114К13 від 26.11.2014р.

Таким чином, зважаючи на вищенаведені фактичні обставини та положення ч.4 ст.559 ЦК України, в суду відсутні підстави вважати, що порука згідно договору поруки №71115Р6 від 03.06.2015 р. є припиненою.

Відповідно до ст.111-28 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 р. у справі № 6-53цс14 наведено правову позицію з приводу застосування ч. 4 ст. 559 ЦК України, яку колегія суддів вважає за необхідне врахувати при розгляді даної справи. Так, як зазначає Верховний Суд України, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Колегія суддів наголошує на тому, що у спірних правовідносинах банк скористався своїм правом, передбаченим ч.2 ст. 1050 ЦК України та відповідними договірними положеннями. Вказані дії банку зумовили настання правового наслідку у вигляді виникнення обовязку позичальника та поручителя достроково погасити кредит. Зважаючи на це, безпідставним є твердження скаржника про те, що банк мав право звернутися з позовними вимогами до поручителя протягом шести місяців з моменту початку порушення позичальником строків погашення чергового платежу, відсотків та інших платежів.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що предметом даного спору є питання дії договору поруки, а не стягнення заборгованості з поручителя. Таким чином всі аргументи скаржника, що повязані з датами виникнення заборгованості та розмірами заборгованості за окремими платежами і документальними підставами для визначення розмірів заборгованості, колегією суддів не беруться до уваги.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.08.2016р у справі №926/1380/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандвест Лтд" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Данко Л.С.