ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без розгляду

"09" листопада 2016 р. Справа № 911/3609/16

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні матеріали

за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 (77300, Івано-Франківська обл., м. Калуш, пр.-т. Л.УкраїнкиАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до відповідача ДП «Рітейл Іст» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 16, кім 5, )

про стягнення 3 994,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

позивач приватний підприємець ОСОБА_1, м. Калуш Івано-Франківської області, звернувся до господарського суду Київської області з позовом до ДП «Рітейл Іст», м. Ірпінь, в якому просить суд стягнути з відповідача 3 394,33 грн. заборгованості та покласти на відповідача витрати на сплату судового збору в розмірі 1 378,00 грн.

Згідно із пунктами 1, 2, 3, 4, 6 частини першої ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, якщо не подано доказів оплти судового збору у встановленому порядку та розмірі та якщо до позовної заяви не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином субєктом підприємницької діяльності або його представником. Повноваження представників сторін мають бути підтверджені довіреністю, оформленою у встановленому порядку (засвідченою нотаріально або, якщо довіреність видає юридична особа підписом її керівника з прикладанням печатки цієї організації).

Подана до господарського суду позовна заява приватного підприємця ОСОБА_1 без номеру та дати взагалі ніким не підписана.

За приписами пункту 2 частини другої ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Згідно ст. 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Місцезнаходженням відповідача ДП «Рітейл Іст» за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 16, кімната 5.

Крім того, в порушення зазначених вимог законодавства, подана позовна заява не містить повного найменування відповідача, а зазначена лише абревіатура. За таких обставин, суд робить висновок про те, що в позовній заяві зазначено невірну адресу відповідача та не вказано його повного найменування, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 2 частини першої ст. 63 ГПК України.

Відповідно до пункту 3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до вимог пункту 5 частини другої ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюются; законодавство, на підставі якого подається позов. Згідно до ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Відповідно до розяснень, викладених в пункті 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України першою інстанцією», копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх обєднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003р. № 55, а у разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, також і цих вимог. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору. Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Додані позивачем до позову документи подані в незасвідчених ксерокопіях, які не можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів. Крім того, позивач посилається на неоплату відповідачем отриманого товару, однак документальних доказів поставки (накладних, товарно-транспортних накладних, накладних на повернення) не подає і в позові на них не посилається. Таким чином, позовна заява не містить доказів, що підтверджують позов, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 3 частини першої ст. 63 ГПК України.

Відповідно до пункту 3 частини першої ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяв, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору (пункт 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України»).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, в порушення вищезазначених вимог, на підтвердження сплати судового збору позивачем до позову додано не засвідчену банківською установою копію платіжного доручення від 19.10.2016р. № 11 (замість оригіналу), що є підставою для повернення позової заяви без розгляду відповідно до пункту 4 частини першої ст. 63 ГПК УКраїни.

Згідно із пунктом 6 частини першої ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог частини першої ст. 56 ГПК України позивач зобовязаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів листом з описом вкладення. Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За змістом частини другої ст. 34 ГПК України єдиним належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення в лист, із зазначенням адреси і найменуванням адресата та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до позовної заяви.

До позовної заяви приватного підприємця ОСОБА_1 замість оригіналу подано незасвідчені ксерокопії опису вкладення у цінний лист від 04.11.2016р., які не можуть бути прийняті судом в якості належних та допустимих доказів.

Крім того, позивачем надіслано копію позовної заяви відповідачу на неналежні адреси вул. В. Сосюри, 6, м. Київ, та Київська обл., м. Ірпінь, вул. Ленінградська, 6-а, тоді як згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача ДП «Рітейл Іст» є Київська обл., м. Ірпінь, вул. Шевченка, буд. 16, кімната 5.

Відповідно до вищевикладеного, суд робить висновок про те, що позивачем приватним підприємцем ОСОБА_1 не подано належних та допустимих доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктами 1, 2, 3, 4, 6 частини першої, частиною третьою статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву приватного підприємця ОСОБА_1 разом з доданими до неї матеріалами (всього на 22 аркушах, в тому числі оригінал опису вкладення від 05.11.2016р.(на імя господарського суду) та поштового конверту, в якому надійшли матеріали позовної заяви) повернути заявнику без розгляду.

Суддя О.В. Конюх