РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016Справа №910/15733/16

За позовом: комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО"

до: публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК"

про: стягнення 8.339,87 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача: Бойко А.В. - за довіреністю від 08.08.2016 № 59.

С У Т Ь С П О Р У :

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" звернулося до господарського суду із позовом до публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" про стягнення 8.339,87 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в період з березня 2015 по квітень 2016 здійснене безоплатне споживання теплової енергії на опалення нежитлового приміщення загальною площею 40 м2,розташованого за адресою: м. Кременчук, вул. Мічуріна, 79, чим завдано позивачу збитків у вигляді неотриманого прибутку в сумі 8.339,87 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.08.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/15733/16. Розгляд справи призначений на 19.09.2016.

В судовому засіданні 19.09.2016 оголошено перерву до 10.10.2016.

Судове засідання, призначене на 10.10.2016 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Балац С.В. на лікарняному.

Враховуючи вихід судді Балац С.В. з лікарняного ухвалою господарського суду від 13.10.2016 справу № 910/15733/16 призначено до розгляду на 31.10.2016.

Ухвала про призначення справи до розгляду надсилалася позивачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі позивача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, позивач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач, скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позовні вимоги відхилив повністю з тих підстав, що після запровадження фондом тимчасової адміністрації стосовно неплатоспроможного банку з метою виведення його з ринку та в подальшому відкликання національним банком України банківської ліцензії та переходу до процедури ліквідації, задоволення вимог кредиторів банку здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Водночас, іншого порядку задоволення вимог кредиторів ніж у встановлений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" спосіб, чинним законодавством не передбачено, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В судовому засіданні 31.10.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника відповідача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" (далі - позивач) є юридичною особою, яка відповідно до п. 2.2 Статуту здійснює виробництво, постачання та реалізацію теплової енергії, теплопостачання підприємств, організацій та населення, задоволення потреб підприємств, організацій та населення послугами по тепло забезпеченню в гарячій воді.

Так позивач, здійснює постачання теплової енергії до нежитлового приміщення загальною площею 40 м2, що знаходиться за адресою: м. Кременчук, вул. Мічуріна, 79, яке належить на праві власності публічному акціонерному товариству "ФІДОБАНК" (далі - відповідач).

Листом від 01.07.2016 № 05-09/1089 позивачем на адресу відповідача надіслано проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 39/6 з додатками, проте даний лист залишено відповідачем без реагування.

Спір між сторонами судового процесу, на думку позивача, виник внаслідок того, що що відповідачем в період з березня 2015 по квітень 2016 здійснене безоплатне споживання теплової енергії на опалення нежитлового приміщення загальною площею 40 м2,розташованого за адресою: м. Кременчук, вул. Мічуріна, 79, чим завдано позивачу збитків у вигляді неотриманого прибутку в сумі 8.339,87 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Рішенням НБУ від 18.07.2016 № 142-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "ФІДОБАНК" та рішення виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.07.2016 про початок процедури ліквідації у відповідача відкликано ліцензію та розпочато процедуру ліквідації та делегування повноважень ліквідатора банку.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон), цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між фондом, банками, національним банком України, визначаються повноваження та функції фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відтак, вказаний Закон є спеціальним законом, оскільки регулює порядок ліквідації банків та правовідносини, які виникають під час здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та його ліквідації.

Приписами ч. 5 ст. 45 Закону встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити фонду про свої вимоги до банку.

Частиною 2 статті 49 вказаного Закону встановлено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону фонд здійснює такі заходи:визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами фонду.

Згідно частини 6 статті 49 вказаного Закону, фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів. Задоволення вимог кредиторів здійснюється у черговості, встановленій положеннями статті 52 вказаного Закону.

Крім того, частиною 3 статті 46 Закону встановлено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

До витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури, належать витрати щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків, завданих позивачу, у вигляді неотриманого прибутку в сумі 8.339,87 грн. задоволенню не підлягають, оскільки процедура повернення коштів кредиторам неплатоспроможного банку регламентована спеціальним Законом, а механізм стягнення коштів з неплатоспроможного банку поза межами ліквідаційної процедури законом не передбачений.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 07 листопада 2016 року

Суддя С.В. Балац