КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2016 р. Справа№ 910/12830/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Гончарова С.А.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Лінкевич О.В. - представник, дов. б/н від 17.06.2016;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта"

на рішення господарського суду міста Києва від 04.08.2016

у справі № 910/12830/16 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування"

до Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта"

про стягнення 4 024 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „АХА Страхування" до Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" про стягнення з відповідача на користь позивача, в порядку регресу матеріальних збитків останнього в сумі 4 024,00 грн.

Рішенням від 04.08.2016 господарський суд міста Києва позовні вимоги ПАТ „СК „АХА Страхування" задовольнив. Стягнув з ПАТ „НАСК „Оранта" на користь ПАТ „СК „АХА Страхування" 4 024,00 грн. страхового відшкодування та 1 378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ПАТ „НАСК „Оранта" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 04.08.2016 року у справі № 910/12830/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у позовних вимогах до відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 у справі № 910/12830/16 у складі колегії суддів: головуючий суддя - ОСОБА_7., судді: Федорчук Р.В., Майданевич А.Г., апеляційну скаргу ПАТ „НАСК „Оранта" було прийнято до провадження та призначено справу до розгляду.

На підставі припинення повноважень у зв'язку із звільненням у відставку головуючого судді ОСОБА_7 (судді-доповідача) відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2016, визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), Гончаров С.А., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2016 Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" на рішення господарського суду міста Києва від 04.08.2016 у справі № 910/12830/16 прийнято до провадження; призначено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" на 27.10.2016 у судовому засіданні за участю представників сторін.

В судове засідання 27.10.2016 повноважний представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Після обговорення судова колегія дійшла висновку, що неявка повноважного представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті. Повноважний представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Дослідивши докази, що є у справі, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду міста Києва від 04.08.2016 у справі № 910/12830/16 має бути скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.03.2015 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 60685а5д, відповідно до якого, було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - «Mazda3», державний номер НОМЕР_1.

Строк дії договору з 09.04.2015 по 08.04.2016.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996, № 85/96-ВР (далі - Закон № 85/96-ВР) договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Така ж норма закріплена і в ч. 1 ст. 979 ЦК України.

Згідно із ст. 8 Закону № 85/96-ВР страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У довідці № 75438931 про дорожньо-транспортну пригоду, вказано, що сталась дорожньо-транспортна пригода (вид ДТП): зіткнення; місце скоєння ДТП: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, ш. Донецьк (Е/О № 279), Е/О № 279; дата та час скоєння: 27.10.2015 о 19 год. 00 хв.; учасники дорожньо-транспортної пригоди: 1. Тип, марка транспортного засобу: Легковий, ЗАЗ, 110247, номерний знак НОМЕР_3, що належить ОСОБА_5; наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або іноземний сертифікат "Зелена картка": серія АЕ28228743 з терміном дії до 24.03.2016, виданий НАСК «Оранта»; зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав такі механічні пошкодження: передня центральна частина; водій: ОСОБА_6; 2. Тип, марка транспортного засобу: Легковий, Mazda, 3, номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4; наявний поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або іноземний сертифікат "Зелена картка": серія АІ79122645 з терміном дії до 08.04.2016, виданий АТ «СК «АХА Страхування»; зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав такі механічні пошкодження: задня центральна частина; водій: ОСОБА_4; дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення: ОСОБА_6

Згідно із складеним позивачем страховим актом № 1.001.15.15737/VESCO23058 від 03.11.2015, до виплати в якості страхового відшкодування визначено 21 417,46 грн.

Позивачем перераховано ТОВ «Сервіс центр «Альфа» грошові кошти у розмірі 21 417,46 грн. згідно із платіжним дорученням № 204966 від 04.11.2015, у графі: "Призначення платежу" якого зазначено: "Страхове відшкодування згідно акту VESKO23058/2015, ОСОБА_4, ІПН № НОМЕР_2, без ПДВ".

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2015 у справі № 199/8669/15-п 3/199/3240/15 встановлено, що 27.10.2015 близько 19-00 години у м. Дніпропетровську по вул. Донецьке шосе, рухався автомобіль ЗАЗ д/н 906-93АВ, під керуванням водія ОСОБА_6, який в районі е/о № 279, не витримав безпечну дистанцію та скоїв наїзд на зупинившийся попереду автомобіль Мазда, д/н НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4; внаслідок ДТП транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих людей немає; ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Згідно із інформацією, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України до матеріалів справи, вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_5, як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс АЕ2828743, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль ЗАЗ 1102 Таврія, державний номер ТЗ НОМЕР_3, розмір франшизи 510,00 грн.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV із змінами та доповненнями (далі Закон № 1961).

Згідно із ст. 22 Закону № 1961 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961 у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України; якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності ОСОБА_5, є особою, зобов'язаною відшкодувати завдані спірною ДТП збитки відповідно до положень Закону № 1961.

З метою отримання від відповідача спірного страхового відшкодування, позивач звернувся до відповідача із претензією від 03.03.2016 за № ЛВ0020926, в якій просив відшкодувати в порядку регресу витрати позивача у розмірі 21 417,46 грн. та здійснити виплату по зазначеним реквізитам.

Як зазначає позивач у позовній заяві та не заперечується відповідачем, останнім вимога позивача про відшкодування у порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок ДТП задоволена частково, на суму у розмірі 16 883,46 грн.

Відповідно до п.п. 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, та Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ; винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник; згідно з роз'ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", при стягненні на користь потерпілого вартості пошкодженого майна враховується зношеність пошкодженого майна; розрахунок зношеності проводиться відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фондом державного майна України від 24 листопада 2003 р. N 142/5/2092 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 р. за N 1074/8395); крім того, згідно з Положенням про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 р. N 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей (Лист Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування").

Оскільки рік випуску пошкодженого в ДТП транспортного засобу Mazda 3, державний номер НОМЕР_1, є 2007 рік, то відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, необхідно застосовувати коефіцієнт фізичного зносу.

Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи, здійснивши перерахунок суми страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, за мінусом франшизи у розмірі 510,00 грн., дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda 3, державний номер НОМЕР_1 складає 16 883,46 грн.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає помилковим висновок господарського суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення господарського суду міста Києва від 04.08.2016 у справі № 910/12830/16 скасуванню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду переглянула спір відповідно до ст. 101 ГПК України і дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення по справі про відмову в позові, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, при відмові в позові - на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" задовольнити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 04.08.2016 у справі № 910/12830/16 скасувати повністю і прийняти нове рішення.

3. В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" відмовити повністю.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) на користь Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна страхова компанія „Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д; ідентифікаційний код 00034186) 1 515,80 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

6. Справу № 910/12830/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді С.А. Гончаров

В.В. Сулім