РІШЕННЯ

"03" листопада 2016 р.Справа № 921/429/16-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Житлово-будівельного кооперативу "Файне місто 2", вул. Володимирська, 109, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунсервіс-Серет", вул. Вербицького, 6/107, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46020

відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунсервісбуд", просп. Ст. Бандери, 33, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46002

про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.02.2016 року.

За участі представників сторін:

позивача: уповноважений Федорович В.Ю., довіреність № 11 від 01.10.15 р.;

відповідача 1: уповноважений Горба В.В., договір про надання юридичних послуг № 55 від 19.08.16 р.

відповідача 2: не з'явився

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні учасникам судового процесу процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 27, 81-1 ГПК України, роз'яснено.

Житлово-будівельний кооператив "Файне місто 2", вул. Володимирська, 109, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідачів: 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунсервіс-Серет", вул. Вербицького, 6/107, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46020 та 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунсервісбуд", просп. Ст. Бандери, 33, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46002 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.02.2016 року.

Ухвалою господарського суду від 25 липня 2016 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 18 серпня 2016 року.

18.08.2016р. у судовому засіданні представник відповідача 2 повідомив суд про неготовність надання витребуваних судом документів та заявив клопотання про відкладення розгляду справи, підтримане представником позивача, у зв'язку з чим представниками сторін до справи подано відповідні письмові клопотання.

23 серпня 2016 року відповідачем 2 - ТОВ "Комунсервісбуд", подано відзив №9 від 23.08.2016 року на позов з додатками, у якому Товариство заперечило проти заявлених позовних вимог у повному обсязі оскільки вважає, що на момент укладення оспорюваного правочину право власності на нерухоме майно - №IX горизонтальний каналізаційний відстійник (чотири секції), що розташо ваний в місті Тернополі по вулиці Микулинецька, 116 було зареєстровано за продавцем - ТОВ "Комунсервіс-Серет" у встановленому законом порядку, а також до укладення договору 15.02.2016р. ТОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" на вказане нерухоме майно було виготовлено технічний паспорт, а ТОВ "Захід-Експерт" було проведено незалежну оцінку вартості цього майна. Щодо легітимності директора ТОВ "Комунсервіс-Серет" відповідач 2 зазначає, що станом на момент укладення та підписання договору купівлі-продажу від 17.02.2016р. протокол №5 від 05.11.2015р. Загальних зборів учасників товариства, згідно з яким призначено Сидорка В.М. на посаду керівника товариства, ніким не скасовано та не визнано недійсним. Повноважний представник відповідача 2 в судовому засіданні, що відбулося 25.08.2016р., підтримав поданий відзив на позов, а також надав суду для огляду оригінал договору купівлі-продажу від 17.02.2016 року.

У даному судовому засіданні представником відповідача 1 - ТОВ "Комунсервіс-Серет", також подано відзив на позовну заяву, підтриманий його представником, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача так як вважає, що позивачем не доведено тих обставин, які б засвідчували факт існування підстав для заявлення даного позову у відповідності до вимог ч. 1,2,5 ст. 203 ЦК України, як і не підтверджено, які саме права позивача порушено шляхом укладення даного правочину.

Ухвалою від 25 серпня 2016 року провадження у справі № 921/429/16-г/4 зупинялось до вирішення справи №921/1204/15-г/6 .

Враховуючи факт подання відповідачем 1 - Товариством з обмеженою відповідальністю "Комунсервіс-Серет" 27 вересня 2016 року заяви №б/н від 27.09.2016 року про поновлення провадження у справі з додатками, а саме: копією постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 року у справі №921/1204/15-г/6, господарський суд ухвалою від 28.09.2016р. поновив провадження у даній справі.

Представник відповідача 1 у судовому засіданні, яке відбулося 13.10.2016р., заперечив проти заявлених позовних вимог у повному обсязі оскільки вважає, що на момент укладення оспорюваного правочину право власності на нерухоме майно - №IX горизонтальний каналізаційний відстійник (чотири секції), що розташо ваний в місті Тернополі по вулиці Микулинецька, 116 було зареєстровано за продавцем - ТОВ "Комунсервіс-Серет" у встановленому законом порядку, а також до укладення договору 15.02.2016р. ТОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" на вказане нерухоме майно було виготовлено технічний паспорт, а ТОВ "Захід-Експерт" було проведено незалежну оцінку вартості цього майна. Щодо легітимності директора ТОВ "Комунсервіс-Серет" відповідач 1 зазначає, що станом на момент укладення та підписання договору купівлі-продажу від 17.02.2016р. протокол №5 від 05.11.2015р. Загальних зборів учасників товариства, згідно з яким призначено Сидорка В.М. на посаду керівника товариства, ніким не скасовано та не визнано недійсним.

31.10.2016р. позивачем через канцелярію суду подано клопотання б/н від 31.10.2016 р. про призначення судово-будівельної експертизи, підтримане його представником в судовому засіданні, яке відбулося 03.11.2016р. Так, обґрунтовуючи подане ним клопотання, позивач, з огляду на неможливість самостійно ідентифікувати, який саме об'єкт нерухомого майна розміщено на спірній земельній ділянці площею 3.63 га по вул. Микулинецька в м. Тернополі (IX горизонтальний каналізаційний відстійник (чотири секції), VIII - бурячна автогужова (чотири секції), тощо), просить для вирішення даного питання призначити у справі будівельно-технічну експертизу.

Представник відповідача 1 в даному судовому засіданні заперечив проти призначення експертизи у даній справі, оскільки, на його думку, запропоновані позивачем питання не потребують додаткових знань.

У відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи неодноразово відкладався (востаннє до 03.11.2016р.) для надання можливості: сторонам прийняти участь у її розгляді, а також подати додаткові докази у справу.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювався за відсутності відповідних клопотань представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників позивача та відповідача 1, оцінивши представлені докази в їх сукупності, господарським судом встановлено таке:

26.09.2015р. року ТОВ "Комунсервіс-Серет" і ЖБК "Файне місто 2" уклали договір про забудову земельної ділянки (надалі Договір) згідно з умовами якого предметом даного договору є здійснення буді вництва Об'єкту (багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, які планується збудувати посекційно відповідно до розробленої та затвердженої в установленому законодав ством порядку проектно-кошторисної документації на Земельній ділянці) за рахунок фінансування членів Кооперативу із метою отримання у власність Об'єкта будівництва членами Кооперативу та Підприємством у тих обсягах квадратних метрів, що визначені у даному Договорі (п.1.1 розділу 1, п.2.1 розділу 2 Договору).

Відповідно до п. 1.2 розділу 1 Договору, Земельна ділянка - це земельна ділянка комунальної власності, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, площею 3,63 га, адреса вул. Микулинецька, 116, м. Тернопіль, кадастровий номер :11:003:0039, цільове призначення для будівництва і обслуговування ба гатоквартирного житлового будинку, договір оренди № 5393 від 22.04.2015 року, укладений між ТОВ "Комунсервіс-Серет" і Тернопільською міською радою терміном до 23.11.2022 року; номер запису про речове право у ДРРПНМ 9815814.

Взаємні права і обов'язки сторони обумовили в розділі 4 Договору. Зокрема ТОВ "Комунсервіс-Серет" зобов'язувалось надати кооперативу право на використання будівельного майданчика на умовах і в цілях, встановлених цим договором. А також містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки; дозвіл (декларація) про початок виконання будівельних робіт; витяг з Державного земельного кадастру; довідку Тернопільської ОДПІ про відсутність заборгованості по орендній платі за землю та інші документи.

ЖБК "Файне місто 2" брало на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі здійснити фінансування будівництва, в тому числі за рахунок коштів членів кооперативу (п.п.4.2.3 договору). А також оплату (придбання): проектно-кошторисної документації, висновку її експертизи, іншої необхідної для будівництва об'єкту документації, всіх необхідних будівельних матеріалів та конструкцій, інших видів необхідних ресурсів, в т.ч. електро-, водо-, газопостачання тощо (п.п.4.2.8 правочину).

В обов'язки ТОВ "Комунсервіс-Серет" входило: затвердження проектної документації на будівництво об'єкта, яка буде виготовлена за замовленням кооперативу; погодження проектної документації, що стосується будівництва; отримання погодження здійснення будівництва у всіх компетентних органах, установах та організаціях відповідно до вимог чинного законодавства України; отримати всю необхідну документацію та дозволи на будівництво об'єкта; сприяти в оформленні права власності за членами (асоційованими членами) кооперативу (п.п.4.1.7,4.1.8 договору).

На виконання умов Договору на вказаній земельній ділянці розпочато процес будівництва Об'єкту (26.09.2015 року згідно акту позивачу передана документація (містобудівні умови і обмеження, витяг з ДЗК, технічну документацію із землеустрою), 15.10.2015р. Підприємство отримало зареєстровану у органах ДАБІ деклара цію про початок виконання будівельних робіт, 16.10.2015р. року позивач і Товариство виступили замовниками у договорі генерального підряду на будівництво, укладеного із генеральним підрядником ТОВ "Золота середина.", 16.10.2015р. року згідно акту, генеральному підряднику передані будівельний майданчик, проектна документація і копія декларації про початок виконання будівельних робіт, право власності на незаве ршене будівництво як об'єкт нерухомого майна зареєстроване на власником ЖБК "Файне місто 2").

Однак, рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Комунсервіс-Серет" з 06.11.2015р. директором Товариства обрано Сидорка В.М., якому належить 100% статутного капіталу Товариства, про що свідчить протокол зборів учасників № 5 від 05.11.2015 р.

Позивач стверджує, що в подальшому вказана особа створює перешкоди у діяльності ЖБК "Файне місто 2" і ТОВ "Золота середина" у спорудженні Об'єкту.

Так, з метою ухилення від виконання умов укладеного Договору, Сидорком В.М. вчинено ряд правочинів від імені Підприємства, зокрема 17.02.2016р. між ТОВ "Комунсервіс-Серет" в особі Сидорка В.М. і ТОВ "Комунсервісбуд" в особі Смеречинського А.Б. укладено договір купівлі-продажу IX горизонтального відстійника каналізаційного (чотири секції), що розташо ваний в місті Тернополі по вулиці Микулинецька, 116.

Право власності ТОВ "Комунсервіс-Серет" на відчужуване нерухоме майно було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 08.02.2016 року за № 52832641.

15.02.2016р. ТОВ «Міське бюро технічної документації» проведено технічну інвентаризацію належного IX горизонтального відстійника каналізаційного (чотири секції) по вул. Микулинецька, 116 в м. Тернополі, результати обстеження якого зафіксовано в сформованому технічному паспорті на споруду.

В період з 12.02. по 16.02.2016 року, за замовленням ТОВ "Комунсервіс-Серет" було проведено роботи з оцінки IX горизонтального відстійника каналізаційного (чотири секції) з метою визначення його вартості ТОВ "Захід-Експерт" на основі інформації наданої замовником та безпосереднього огляду об'єкта оцінки було проведено обстеження об'єкта оцінки. Як вбачається із Звіту про оцінку майна від 16.02.2016 року, вищезазначені відстійники характеризуються як залізобетонний фундамент площею основи 694 м2, 1967 року забудови, не придатні до використання. Також, складовою Звіту про оцінку майна від 16.02.2016 року є ілюстраційні матеріали - фотознімки об'єкту оцінки, виконані експертом-оцінювачем на місцевості.

17.02.2016 року згідно Акту приймання-передачі нерухомого майна до договору купівлі-продажу від 17.02.2016 року предмет договору був переданий від продавця покупцеві.

З огляду на укладення такого правочину, 17.02.2016р. ТОВ "Комунсервіс-Серет" в особі Сидорка В.М. нотаріально посвідчено заяву, адресовану сесії і земельному відділу Тернопільської міської ради, якою надано згоду на вилучення із його користування земельної ділянки площею 3,63 га, адреса вул. Микулинецька, 116, м. Тернопіль, кадастровий номер :11:003:0039, у зв'язку з відчуженням на ім'я ТОВ "Комунсервісбуд" IX горизонтального відстійника каналізаційного (чотири секції), що розташо ваний в місті Тернополі по вулиці Микулинецька, 116.

В подальшому, з метою одержання земельної ділянки площею 3,63 га для обслуговування викупленого майна за адресою вул. Микули нецька, 116, м. Тернопіль, ТОВ "Комунсервісбуд" 19.02.2016р. звернулося до міського голови Надала С.В. з відповідною заявою.

На підставі заяви ТОВ "Комунсервіс-Серет" від 17.02.2016 року про відмову від права користування землею, заяви ТОВ "Комунсервісбуд" від 19.02.2016 року про надання їм земельної ділянки в оренду Тернопільською міською радою прийнято рішення № 7/6/3 від 03.03.2016 р. "Про земельну ділянку за адресою вул. Микулинецька, 116" .

Пунктом 1 даного рішення вирішено надати ТОВ "Комунсервісбуд" у користування земельну ділянку , згідно з додатком.

Так, згідно з додатком до рішення №7/6/3 від 03.03.2016р. в оренду терміном на 5 років ТОВ "Комунсервісбуд" надано земельну ділянку площею 3,63 га, адреса вул. Микулинецька, 116, м. Тернопіль, кадастровий номер :11:003:0039, вид використання: для обслуговування викупленого IX горизонтального каналізаційного відстійника і його реконструкції та будівництва групи житлових будинків.

19.02.2016р. проведено державну реєстрацію права власності ТОВ "Комунсервісбуд" - відповідача 2 на відстійник, що є предметом оспорюваного правочину.

І оскільки позивач вважає, що метою укладення спірного правочину було виключно ухилення відповідача 1 від виконання умов договору про забудову земельної ділянки від 26.09.2015р. та чинення перешкод у передачі права користування земельною ділянкою позивачу для будівництва Об'єкта, у зв'язку з чим 20.07.2016р. житлово-будівельний кооператив "Файне місто 2" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунсервіс-Серет" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Комунсервісбуд" про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.02.2016 року.

Свої доводи позивач обґрунтовує наступним:

- комерційний представник ТОВ "Комунсервіс- Серет" Сидорко В.М. не може вважатися належним уповноваженим продавця за спірним договором з тих підстав, що його було обрано директором товариства на підставі протоколу №5 Загальних зборів ТОВ "Комунсервіс- Серет" від 05.11.2015р., в якому згідно висновку почеркознавчої експертизи від 26.02.2016р. підпис голови зборів Поточняка В.В. не виконаний цією особою, що на думку позивача є підставою нікчемності дій Сидорка В.М., вчинених від імені товариства;

- також, згідно пункту 4.1.12 Договору про забудову земельної ділянки від 26.09.2015 року, протягом 10 днів з моменту відповідної вимоги Кооперативу, Підприємство зобов'язується надати Кооперативу оригінал акту демонтажу об'єктів нерухомості (відстійник тощо), які знаходяться на території Земельної ділянки та належать Підп риємству, а також в разі наявності записів в державному реєстрі речових прав на не рухоме майно стосовно вищевказаних об'єктів нерухомого майна, Підприємство у той же строк зобов'язується зареєструвати припинення свого права власності.

05.11.2015 року представниками Замовника - 1 - ЖБК "Файне Місто 2", замовника - 2 - ТзОВ "Комунсервіс-Серет" та Генерального підрядника - ТзОВ "Золота Середина" складено акт про наступне:

- на земельній ділянці площею 3,63 га по вул. Микулинецька, 116, м. Терно піль, сторони проводять будівельні роботи із будівництва багатоквартирного будин ку, згідно договору про забудову земельної ділянки від 26.09.2015 р. і генерального підряду на будівництво від 16.10.2015 р.

- у результаті робіт з розчистки території і викопування котловану, IX гори зонтальний відстійник каналізаційний (чотири секції), адреса Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Микулинецька, будинок 116 - повністю знищений.

- цей акт є підставою для державної реєстрації припинення права власності Замовника-2 на відстійник.

І так як відстійника, як об'єкта нерухомого майна, не існує, він знищений у пла новому договірному порядку, а тому, згідно ч. 1 п.4 ст. 346 Цивільного кодексу Украї ни, право власності відповідача 1 на нього припинилося.

З огляду на зазначене, позивач вважає, що оскільки предмет оспорюваного правочину є фактично відсутнім, а сам правочин вчинено особою, у якої був відсутній весь необхідний обсяг цивільної право та дієздатності на укладення такого договору, що суперечить вимогам ч. 1, 2, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, це є підставою для визнання договору купівлі-продажу від 17.02.2016 року недійсним у відповідності до ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Оцінивши зібрані у справі докази та керуючись нормами чинного законодавства, суд встановив, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з огляду на наступне:

- за загальними положеннями цивільного законодавства зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є також дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з нормами частин 1-3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При цьому слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Аналіз спірних правовідносин свідчить, що оспорюваний договір по своїй правовій природі є договором купівлі-продажу згідно якого та в силу ст. 655 Цивільного кодексу України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першої статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України ст. 20 ГК України та ст. 1 ГПК України, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 34 ГПК України доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими; обов'язком позивача, відповідно до ст. 33 ГПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Абзацом першим п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 06.11.2009р. правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Частиною п'ятою п. 5 вказаної постанови передбачено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Отже, виходячи із наведених приписів, позивач, звертаючись до суду із даним позовом та вимагаючи визнати недійсним договір купівлі-продажу, не будучи його стороною, зобов'язаний довести, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, в свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача.

У п.4 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 12.03.1999р. №02-5/ІІІ „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" зазначено, що крім контрагентів за договором, позивачем у справі про визнання угоди недійсною може бути будь-яка особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує ця угода.

У п. 18 Інформаційного листа Вищого Господарського суду України №01-8/211 від 07.04.2008р. вказано, що коло заінтересованих осіб має суд засовувати в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Зважаючи на те, що визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, який передбачений п.2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, з позовом до суду вправі звернутись особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

З наведених норм випливає, що до суду з позовом про визнання "чужого" правочину недійсним вправі звернутись не будь-яка заінтересована особа, а лише та особа, особисті немайнові або майнові права та інтереси якої порушуються оспорюваним правочином. Крім того, визнання правочину недійсним повинно бути саме тим способом захисту прав та інтересів, застосування якого призведе до захисту порушених прав та інтересів особи, яка не є стороною оспорюваного правочину.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. Тому, з цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права та можливість його захисту в обраний ним спосіб (правова позиція Верховного Суду України, викладена у листі від 01.07.2014р. "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України").

Зі змісту позовної заяви вбачається, що звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання укладеного 17.02.2016р. між ТОВ "Комунсервіс-Серет" в особі Сидорка В.М. і ТОВ "Комунсервісбуд" в особі Смеречинського А.Б. договору купівлі-продажу IX горизонтального відстійника каналізаційного (чотири секції), що розташо ваний в місті Тернополі по вулиці Микулинецька, 116, позивач вважав себе заінтересованою особою щодо цього правочину, а сам договір - недійсним, обґрунтовуючи свої вимоги укладеним 26.09.2015р. року між ТОВ "Комунсервіс-Серет" і ЖБК "Файне місто 2" договором про забудову земельної ділянки, за час дії якого у позивача виникло право власності на незавершене будівництво, продовжувати яке внаслідок укладення спірного правочину не вбачається за можливе, оскільки земельна ділянка площею 3,63 га згідно рішення Тернопільської міської ради №7/6/3 від 03.03.2016р. передана в оренду відповідачу 2 (ТОВ "Комунсервісбуд" ) для обслуговування придбаного ним майна (IX горизонтального відстійника каналізаційного (чотири секції)) .

Однак, в процесі розгляду справи судом встановлено, що договір про забудову від 26.09.2015 року, укладений між ТзОВ "Комунсервіс-Серет" та ЖБК "Файне місто 2", на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, визнано недійсним рішенням господарського суду Тернопільської області від 14.04.2016р. у справі № 921/1204/15-г/6 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.09.2016р., яка набрала законної сили 08.09.2016р.), зокрема, з тих підстав, що:

- пункт 2.1 (предмет договору), п.п.4.2.3, п.п.4.2.3 та інші умови договору, що торкаються способу фінансування будівництва та виготовлення для цього документації, а також додаток № 3, який є невід'ємною частиною правочину не відповідають вимогам Закону України "Про інвестиційну діяльність" від 18 вересня 1991р. за N 1560-XII ;

- умови спірного договору про прийняття ЖБК "Файне місто 2" на себе функції "замовника будівництва" об'єкта в розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не відповідають цьому Закону. Відповідач не може виступати замовником будівництва земельної ділянки у зв'язку з тим, що він не є законним користувачем чи власником земельної ділянки.

З огляду на викладене, позивач не довів суду належними і допустимими доказами, яким чином визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.02.2016р. відновить його право, як сторони договору 26.09.2015р. року між ТОВ "Комунсервіс-Серет" і ЖБК "Файне місто 2" договір про забудову земельної ділянки, котрий визнано недійсним за рішенням господарського суду Тернопільської області від області від 14.04.2016р. у справі № 921/1204/15-г/6 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.09.2016р.).

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до положень вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Вимоги, що пред'являються до доказів, визначені ст. 34 ГПК України. Згідно із приписами вказаної норми, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено наявність обставин і підстав, за яких спірний договір порушує його права і законні інтереси, відтак, у нього відсутні правові підстави вимагати визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.02.2016р., а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Клопотання позивача б/н від 31.10.2016 р. про призначення судово - будівельної експертизи суд відхиляє з огляду на те, що:

- згідно з ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу;

- відповідно до п.1 Інформаційногоз листа Вищого господарського суду України від 27.11.2006р. № 01-8/2651 "Про деякі питання призначення судових експертиз", судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

І оскільки в процесі розгляду справи судом встановлено обставини, зокрема щодо відсутності у позивача правових підстав вимагати визнання недійсним договору купівлі-продажу від 17.02.2016р., тому суд не вбачає підстав для задоволення такого клопотання.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 43, 32-33, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 11.11.2016р.з

Суддя Н.М. Бурда