ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.10.2016 Справа № 905/2546/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Державного підприємства "Донецька залізниця"

про стягнення 6753,26грн. збитків,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства "Донецька залізниця" про стягнення 5652,28грн. збитків.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 16, 22, 623, 909, 920, 924 Цивільного кодексу України, статей 61, 64 Господарського кодексу України, статей 110, 114, 115 Статуту залізниць України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.04.2016 по залізничній накладній №53402426 вантажовідправником Публічним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" на адресу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" була здійснена поставка коксу доменного у вологому стані перевізником - Державним підприємством "Донецька залізниця". 21.04.2016 відповідач видав вантаж позивачу з комерційним актом №БН 724918/361, в якому зазначено про недостачу коксу доменного в розмірі 2,75 тн. у вагоні №619731103.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 20.09.2016 через канцелярію суду надав пояснення по справі, в яких просив судове засідання провести за його відсутності.

20.09.2016 через канцелярію суду надав клопотання про збільшення суми позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 6753,26 грн. Клопотання про збільшення позовних вимог прийняте судом.

Представник відповідача про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать наявні у матеріалах справи роздруківки повідомлень в мережі Інтернет від 21 вересня 2016 року та 29 вересня 2016 року про час і місце судових засідань зі сторінки господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі Судова влада України. Пояснень по суті спору або відзив на позовну заяву не надано, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Представники сторін клопотань щодо фіксації судового процесу не заявляли, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

11.04.2016 за накладною №53402426 Публічне акціонерне товариство Авдіївський коксохімічний завод (вантажовідправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці відвантажив на адресу Приватного акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (вантажоотримувач) вантаж кокс доменний (вологий) у вагонах №№62324678, 60726411, 53547386, 56293087, 56205677, 61015376, 60632247, 50057892, 56389042, 56265366, 53504841, 62323951,54780150, 56331788, 61012902, 54038625, 54039730, 55198667, 61015285, 62054002, 62255955, 56565328, 6220738, 56190358, 61005971, 61020277, 56862535, 53500823, 55178743, 55025662, 53589982, 53518569, 56617848, 56968605, 56953938, 6106265, 56122575, 61973103, 60519261, 53514584, 53535589, 56965254, 52181690, 61837506, 56865710, 56166671, 61020053, 53512984, 61013140, 61012605, 60026960, 56956410, 52527660, 62257845, 61190088, 56194368, 53527446. При оформленні вказаної накладної відправником вказано масу вантажу у вагоні №61973103в розмірі 53950кг. Відповідно до накладної вантаж маркований, повздовжня полоса уздовж вагону вапном. Поверхня вантажу вище бортів шапка

Під час прибуття вагонів на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, на вказаній станції, з посиланням на складений акт загальної форми №10719 від 21.04.2016 станцією Волноваха Донецької залізниці, було здійснено комісійне переважування спірного вагону №61973103.

За результатами комісійного переважування спірних вагонів складений комерційний акт БН 724918/361 від 21.04.2016, відповідно до якого за наслідками комісійного зважування вагону №61973103 виявилось: брутто-75500кг., тара з брусом -24300кг., нетто-51200кг., що менше документа на 2750кг. У комерційному акті також відображено, що навантаження у вагонах вище рівня бортів на 300-400мм., «шапкоподібна». Маркування вапном з однієї повздовжньої полоси уздовж вагону. В вагоні над 1-2, 3 люками заглиблення 5000мм. На ширину вагона 400мм. в глибину нагону, що відповідає попутному акту загальної форми станції №10719 станції Волноваха. Маркування порушено. Течі вантажу на станції Маріуполь-Сортувальний немає. Вагон прибув у технічному відношенні справний. Обємна вага вантажу в документі не зазначена. Перезважування проводилось в присутності ДС ОСОБА_1, агента комерційного ОСОБА_2, прийомоздатчика к-та ім. Ілліча Л.М. Ревун та ваговщика к-та ім. Ілліча А.Т. Пасечнюк на 150т. електронних вагах ст.. Сартана 2 к-та ім. Ілліча з повною зупинкою вагону. Під час повторного зважування нестача підтвердилася. Завідуючого вантажним двором немає по штату.

Комерційний акт підписано належними особами згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002р.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст307 ГК України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобовязується доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Статтею 12 Закону України Про залізничний транспорт та статтею 110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону Про залізничний транспорт передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за збереження втрату, нестачу, псування, ушкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Судом прийнято до уваги сліди доступу до вантажу, що встановлено актом. Відповідно до ст. 111Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Відповідач не довів суду, що недостача вантажу відбулася не з вини залізниці.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.26 Закону України Про залізничний транспорт обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній засвідчено належними доказом комерційним актом БН 724918/361 від 21.04.2016.

Вказаний акт за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначені маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у спірній накладній у графі найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж був відправлений вологий..

Недостача згідно вищезазначеного комерційного акту у вагоні №61973103 складає 2750кг. (2,75т.).

В матеріалах справи наявний рахунок-фактура ПАТ Авдіївський коксохімічний завод (вантажовідправник) №90865750 від 11.04.2016 щодо вартості коксу доменного та сертифікат якості на партію №20705.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у розмірі 6763,26грн. Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог встановив, що розрахунок є арифметично не вірним.

За розрахунком суду сума збитків більша, тому стягненню підлягає сума заявлена позивачем в розмірі 6763,26грн.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах, своїх зобовязань за договором перевезення відповідач не виконав належним чином, оскільки не забезпечив збереження довіреного йому вантажу. Факт недостачі вантажу підтверджений матеріалами справи, у звязку з чим суд вважає, що вимоги позивача обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Судовими доказами за визначенням статей 32-36 ГПК України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно дост. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 44,49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до Державного підприємства "Донецька залізниця" про стягнення 6753,26грн. збитків - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця"(83062, Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1, ) збитки у сумі 6753,26грн., судовий збір у розмірі 1378 грн.

У судовому засіданні 25 жовтня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 31 жовтня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява