ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 листопада 2016 року Справа № 34/263

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 (головуючий суддя Отрюх Б.В., судді Михальська Ю.Б., Лобань О.І.)
на ухвалуГосподарського суду міста Києва від 11.07.2016 (суддя Сташків Р.Б.)
у справі№ 34/263 Господарського суду міста Києва
за позовомзаступника прокурора Печерського району міста Києва в інтересах держави в особі Національного банку України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Тіволі",
за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору
Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк",
прозвернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 у справі № 34/263, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016, у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу від 04.11.2011 Господарського суду міста Києва у справі № 34/263 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими актами, скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду та ухвалу місцевого суду, прийняти нове рішення яким задовольнити заяву про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та визнати причини пропуску такого строку поважними.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши касаційну скаргу та додані до неї документи, встановила наступне.

За приписами ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок і розмір сплати судового збору в Україні встановлено Законом України "Про судовий збір" із змінами і доповненнями.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, заявником на підтвердження сплати судового збору додано платіжне доручення № 13942342 (# ) від 12.10.2016 про сплату 1378,00 грн.

Однак вказане платіжне доручення не може вважатися належним доказом сплати судового збору, оскільки у ньому невірно вказані реквізити для зарахування коштів до Державного бюджету України, а саме зазначено інший рахунок отримувача: 2001, що є порушенням порядку сплати судового збору при поданні касаційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з довідкою Вищого господарського суду України №09.03-02/4270/16 від 04.11.2016 кошти, сплачені платіжним дорученням № 13942342 (# ) від 12.10.2016 до спеціального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 22030104 "Судовий збір (Вищий господарський суд України,070)" не зараховано.

Відповідно до 2.3. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку.

Як роз'яснено у п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 (зі змінами й доповненнями) якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 435, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 1113. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору.

Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві № 06-08/512-1512 від 07.02.2012 реквізити для сплати судового збору за подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України є наступними:

рахунок отримувача - 0007

банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві

отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва

код банку отримувача - 820019

код отримувача за ЄДРПОУ - 38004897

код бюджетної класифікації 22030004 (змінено на 22030104 відповідно до наказу Державної казначейської служби України від 14.01.2016 № 13, яким затверджено Зміни до Довідника відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету, затвердженого наказом Державного казначейства України від 15.01.2007 №5),

символ звітності банку 254.

Відтак додане до касаційної скарги платіжне доручення № 13942342 (# ) від 12.10.2016 не можна вважати належним доказом сплати судового збору, який підтверджує сплату судового збору в установленому порядку за подання касаційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016, що є підставою для повернення скаржнику поданої касаційної скарги на підставі п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України.

Таким чином, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин подана касаційна скарга та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України, скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Повернути уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 у справі № 34/263 та додані до неї документи без розгляду.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
О.В. Попікова