номер провадження справи 4/74/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016 Справа № 908/2260/16

м. Запоріжжя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Базовий Азовський Рибопереробний комплекс», (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-А)

до відповідача -1 ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14)

до відповідача 2 Приватного акціонерного товариства «Азовкабель» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 2-і)

про стягнення 219396,00 грн. збитків та зобов'язання вчинити дії

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

Від позивача не зявився;

від відповідача 1 ОСОБА_2, довіреність № 58 від 31.12.2015 р.;

від відповідача 2 ОСОБА_3, довіреність № 3 від 01.03.2016 р.;

СУТЬ СПОРУ:

26.08.2016 р. до господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Базовий Азовський Рибопереробний комплекс», Запорізька область, м. Бердянськ з позовною заявою до відповідачів відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя та до приватного акціонерного товариства «Азовкабель», Запорізька область, м. Бердянськ про солідарне стягнення 108000,00 грн. збитків та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою від 26.08.2016 р. порушено провадження у справі № 908/2260/16, справі присвоєно номер провадження 4/74/16, судове засідання призначено на 14.09.2016 р., у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору.

Ухвалою від 14.09.2016 р., у звязку із необхідністю витребування у сторін додаткових доказів, які необхідні для розгляду справи, оголошено перерву в судовому засіданні, зобовязано сторін надати додаткові документи і матеріали в обґрунтування своїх позицій, судове засідання призначено на 26.09.2016 р.

В судовому засіданні 26.09.2016 р. оголошено перерву до 11.10.2016 р., та в судовому засіданні 11.10.2016 р. до 25.10.2016 р.

За письмовими клопотаннями представників сторін розгляд справи 25.10.2016 р. здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 25.10.2016 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення. Оголошення вступної та резолютивної частини рішення здійснювалось за відсутності представника позивача.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст. ст. 22, 611 Цивільного кодексу України, ст. ст. 42, 224, 225, 227 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 2, 54, 55, 56, 57 Господарського процесуального кодексу України і полягають в тому, що через неправомірні дії відповідачів позивачеві було припинено здійснення електропостачання, у звязку з чим товариство з обмеженою відповідальністю «Базовий Азовський Рибопереробний комплекс» зазнало реальних збитків на суму 108000,00 грн. та просить їх стягнути і зобовязати відповідачів виконати умови договорів та поновити електропостачання позивача.

13.09.2016 р. від позивача надійшла заява № 84 від 12.09.2016 р. про збільшення розміру позовних вимог, в якій товариство з обмеженою відповідальністю «Базовий Азовський Рибопереробний комплекс» просить стягнути солідарно з відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» та приватного акціонерного товариства «Азовкабель» 219396,00 грн. збитків.

В судовому засіданні 14.09.2016 р. судом розглянуто заяву № 84 від 12.09.2016 р. позивача про збільшення розміру позовних вимог та задоволено як таку, що відповідає вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

25.10.2016 р. від позивача надійшло клопотання про залишення його позовних вимог в частині зобовязання відповідачів виконати вимоги укладених договорів без розгляду.

Відповідач-1 у відзиві № 007-33/13987 на позовну заяву проти позову заперечує, просить суд у позовних вимогах відмовити у повному обсязі. Зазначає, що в спірних правовідносинах відсутні всі в сукупності елементи збитків, оскільки повне припинення постачання позивачу електричної енергії було здійснено з незалежних від ВАТ «Запоріжжяобленерго» підстав, а тому в діях відповідача-1 відсутні ознаки протиправної поведінки. Вказує на те, що відповідач-1 діяв виключно в спосіб, передбачений п. 7.5 Правил користування електричною енергією, та попереджав відповідача-2 про відповідальність за можливі негативні наслідки. Зазначає, що позивачем не доведено усіх чотирьох умов відповідальності за завдання йому збитків, а саме: не зазначено в чому саме полягає протиправність поведінки відповідача-1, в чому саме полягає завдання збитків, не доведено причинно-наслідковий зв'язок між діями відповідача-1 щодо здійснення господарських операцій з контрагентом з наявністю збитків у ТОВ «БАРК», не доведено вини відповідача-1. Також, позивачем не надано доказів того, що дії відповідача-1 щодо здійснення господарських операцій з контрагентом виходили за межі нормального виробничо-господарського ризику.

У відзиві № 1542 від 13.09.2016 р. на позовну заяву та в додаткових запереченнях № 1632 від 23.09.2016 р. на позовну заяву відповідач-2 проти позову заперечує, просить суд в задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі. Зазначає, що відключення відповідача від електропостачання було здійснено з погодження відповідача-1 у звязку з відсутністю між позивачем та відповідачем-2 договірних відносин, наявність яких для здійснення електропостачання є обовязковою відповідно до чинного законодавства, та наявної заборгованістю позивача перед відповідачем-2 у розмірі 21942,96 грн. за договором № 58 від 01.01.2011 р. Вказує на те, що відключення позивача від постачання електричної енергії 11.08.2016 р. відбулося на законних підставах та з дотриманням процедури. Звертає увагу на недоведеність протиправної поведінки у діях відповідача-2, причинно-наслідкового звязку , шкідливого результату та вини, повний склад цивільного правопорушення є недоведеним. Зазначає, що у звязку з відсутністю обґрунтованого розрахунку суми збитку відповідач-2 не має можливості надати обґрунтований контррозрахунок.

В судовому засіданні 11.10.2016 р. відповідач-2 надав клопотання № 1763 від 11.10.2016 р. про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, та клопотання № 1762 від 11.10.2016 р. про зупинення провадження по справі та направлення матеріалів справи № 908/2260/16 до Бердянського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області. В задоволенні зазначених клопотань відповідачу-2 судом було відмовлено через їх необґрунтованість.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ:

06.12.2005р. між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго»(далі-ВАТ«Запоріжжяобленерго», відповідач 1 у справі, постачальник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Базовий Азовський Рибопереробний комплекс» (далі ТОВ «БАРК», позивач у справі, Споживач за договором) укладений Договір про постачання електричної енергії №1149 з додатками 1-12, за умовами якого постачальник електричної енергії постачає електричну енергію в межах 200 кВт дозволеної потужності та обсягах відповідно до умов Договору , а Споживач оплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами та додатками до Договору.

Додатком №4 до цього договору визначено Порядок розрахунків за активну електроенергію, Додатком №6 --Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії.

Договір є чинним на час припинення електропостачання позивачу та на час розгляду справи в суді.

Відповідно до Правил користування електричною енергією 01.05.2013 р. ПрАТ «Азовкабель» (далі-- власник мереж, відповідач 2 у справі,) та ВАТ «Запоріжжяобленерго» (користувач за договором) уклали договір № 4-6 про спільне використання технологічних мереж. За умовами договору власник мереж зобовязується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок користувача та (або) інших субєктів господарювання (субспоживачі), передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач, а Користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього Договору (п. 1.1 договору).

Згідно з п.1.2 цього Договору Власник мереж зобовязався передавати електричну енергію до межі балансової належності належних йому електричних мереж, визначених «Актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, яка наведена у Додатку №2 «Перелік точок приєднання електроустановок Користувача та Субспоживачів до технологічних електричних мереж Власника мереж».

Зазначеним додатком встановлена точка продажу електроенергії для ТОВ «БАРК» -позивача у справі- а саме Ф-6, Ф-24 РУ-6 кВ ГПП 110/6 кВ Власника мереж.

Вказаний договір також є чинним.

01 січня 2011 р. ЗАТ ПП «Азовкабель» (власник мереж, правонаступником якого є ПрАТ «Азовкабель») та ТОВ «БАРК» (споживач за цим договором) уклали договір № 58 про технічне забезпечення електропостачання споживача, за умовами якого власник мереж зобовязався забезпечувати технічну можливість передачі електричної енергії споживачу в обсягах згідно з договором про постачання або про купівлю-продаж електричної енергії, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені пунктом 4.1.1 цього Договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.10.6 договору встановлено, що він укладається на строк до 31.12.2011р, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією з сторін про відмову від цього Договору або його перегляд.

Вказаний договір неодноразово пролонговувся, в тому числі і на 2015рік.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною виникнення суперечок щодо врегулювання відносин по технічному забезпеченню електропостачання позивача, стало недосягнення згоди між відповідачем 2 та позивачем відносно збільшення вартості додаткових робіт з технічного обслуговування електроустановок споживача. Відповідач 2 пропонував позивачу підписати додаткову угоду до Договору №58 від 01.01.2011р. (лист від 09.09.2015р. № 942, лист від 29.10.2015р. № 1259). Позивач не погодився із внесенням відповідних змін та у відповідь направив свій варіант розрахунку вартості послуг ( лист від 18.09.2015р. №121). Вказаний спір в передбаченому Законом судовому порядку вирішено не було .

23.11.2015 р. ПрАТ «Азовкабель» направило на адресу ТОВ «БАРК» лист №1421 про припинення договору, в якому зокрема зазначило, що вказаний договір на 2016р. пролонговано не буде.

Вказаний лист був отриманий директором ТОВ «БАРК» 23.11.2015р., а тому з огляду на п.10.6 Договору № 58 він припинився 31.12.2015 р.

З метою врегулювання договірних відносин з відповідачем-- 2 на 2016 рік, 27 листопада 2015 р. позивач направив на адресу ПрАТ «Азовкабель» для підписання проект договору про технічне забезпечення електропостачання споживача №59 від 01.01.2016, який отриманий відповідачем-2.

У відповідь на вказану пропозицію відповідач-2 листом № 1573 від 14.12.2015 повернув проект договору № 59 на 2016 рік без належного оформлення, посилаючись на те, що керуючись п. 10.6 договору № 58 від 01.01.2011 р., договір пролонгації не підлягає.

Обґрунтованих підстав відмови в належному оформленні договору№59 з позивачем на 2016рік відповідач 2 не навів. Заперечень щодо умов договору не висунув. Не надав таких пояснень представник відповідача 2 і в судових засіданнях.

23.12.2015р. позивач повторно листом за №115 направив на адресу відповідача 2 два примірника Договору про забезпечення електропостачання споживача № 59 , що були додатками до цього листа, як вбачається з його тексту. Цей лист було отримано відповідачем-2 23.12.2015р. за вх. №849

Відповідач-2 підписаний зі свого боку примірник договору №59 від 01.01.2016р. на адресу позивача не повернув. Проте , продовжив передавати електричну енергію у 2016році ТОВ «БАРК», а також виставляти рахунки на сплату послуг за перетікання реактивної енергії та надавати акти виконаних робіт. Про вказане свідчать, зокрема, рахунки на оплату послуг №150 від 29.02.2016р. №241 від 31.03.2016р., №342 від 30.04.2016р, та акти виконаних №47 від 29.02.2016р., №76 від 31.03.2016р, №110 від 30.04.2016р., №144 від 31.05.2016р., №167 від 30.06.2016р., № 193 від 31.07.2016р.

10.06.2016 листом № 896 ПрАТ «Азовкабель» звернулося до ВАТ «Запоріжжяобленерго» для надання згоди про відключення електроустановок ТОВ «БАРК» у зв'язку з відсутністю укладеного між ПрАТ «Азовкабель» та ТОВ «БАРК» договору про технічне забезпечення електропостачання та несплати ТОВ «БАРК» виставлених ПрАТ «Азовкабель» рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії.

23.06.2016 листом № 964 ПрАТ «Азовкабель» повторно звернулося до ВАТ «Запоріжжяобленерго» про надання згоди на відключення субспоживача.

Листом № 007-44/9737 від 29.06.2016 ВАТ «Запоріжжяобленерго» повідомило ПрАТ «Азовкабель» про те, що ВАТ «Запоріжжяобленерго» не є стороною договору про технічне забезпечення електропостачання та не має повноважень здійснити перевірку факту дійсної відсутності даного договору між ПрАТ «Азовкабель» та ТОВ «БАРК», але враховуючи що наявність даного договору передбачена вимогами ПКЕЕ, ВАТ «Запоріжжяобленерго» не заперечує проти здійснення відключення електроустановок ТОВ «БАРК» за умови обов'язкового дотримання вимог п. 7.3. та 7.5. ПКЕЕ та Постанови КМУ №93 від 23.01.2004. Згідно з листами від 26.07.2016 №1176 та 27.07.2016 №1182 ПрАТ «Азовкабель» надсилає ВАТ «Запоріжжяобленерго» та відповідно ТОВ «БАРК» повідомлення про повне припинення постачання електричної енергії до ТОВ «БАРК» 03.08.2016 о 15-00.

Проте, в зазначені строки відключення не відбулось.

04.08.2016р. за вих.№ 1248 відповідачем -2 було направлено на адресу ТОВ «БАРК» Повідомлення про повне припинення постачання електричної енергії , в якому з посиланням на наявність у позивача заборгованості за договором №58 від 01.01.2011р. в сумі 21 942,96грн. та відсутність договору про технічне забезпечення електропостачання споживача з 01.01.2016р., останнього було попереджено про повне припинення постачання електричної енергії протягом трьох робочих днів після отримання даного повідомлення.

Дане повідомлення цього ж дня було отримано уповноваженою особою позивача , що підтверджується накладною курєрської доставки №009809 від 04.08.2016р.(копія залучена до справи.)

11.08.2016р. з 15.00 електропостачання до мереж ТОВ «БАРК» було припинено.

Факт відключення та вчинення дій по відключенню позивача від електропостачання визнаний відповідачем 2 в ході судового розгляду справи та останнім не заперечувався.

У звязку з неправомірними діями відповідачів, які полягають в незаконному припиненні електропостачання ТОВ «БАРК» та безпідставному погодженні відключення, позивачем предявлено до солідарного стягнення з відповідачів на підставі ст..22 ЦК України, ст..224,225 ГК України, реальні збитки в розмірі 219 396грн.00коп за період з 11.08.2016р. по 20.08.2016р.

Предметом розгляду у цій є стягнення з відповідачів збитків, завданих неправомірним припиненням електропостачання позивачу та зобовязання відповідачів виконати умови договорів та поновити постачання і забезпечення технічної можливості передачі позивачу електричної енергії.

Розглянувши матеріали справи у їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 7.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 за № 417/1442 (далі - ПКЕЕ) (в редакції станом на час відключення позивача від електропостачання) електрична енергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами.

Пунктом 7.5 ПКЕЕ (в редакції станом на час відключення позивача від електропостачання) передбачено, що постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі: 1) відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок; 2) недопущення до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв'язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади та/або електропередавальної організації, на яких покладено згідно з законодавством України та/або договором відповідні обов'язки; 3) несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами; 4) несплати за недовраховану електричну енергію, визначену відповідно до складеного в установленому порядку акта про порушення; 5) невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади; 6) невиконання обґрунтованих вимог електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) щодо приведення розрахункового обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів; 7) закінчення терміну дії, розірвання або неукладення між суб'єктами господарювання договорів, наявність яких передбачена цими Правилами; 8) порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж унаслідок незабезпечення збереження електричних мереж, створення неналежних умов експлуатації зазначених електричних мереж, створення умов, наслідком яких можуть стати нещасні випадки від впливу електричного струму. Відключенню підлягають електроустановки та струмоприймачі споживача, для електрозабезпечення яких використовуються електричні мережі, щодо яких споживачем порушуються Правила охорони електричних мереж.

Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків.

Відшкодування збитків передбачено і статтею 224 ГК України, якою встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ст. 22 ЦК України).

Необхідною умовою для відшкодування збитків є наявність між сторонами укладеного договору, порушення зобов'язань за яким завдає збитки та наявність складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина порушника.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а у разі відсутності, хоча б одного з них відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Положеннями статті 623 Цивільного кодексу України унормовано, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Як встановлено судом, відключення позивача від електропостачання відбулось 11.08.2016р., зазначені дії здійснені ПрАТ «Азовкабель» на підставі повідомлення від 04.08.2016р., яке було отримане позивачем 05.08.2016р.

В повідомленні про припинення електропостачання підставами для відключення позивача зазначені : наявність заборгованості ТОВ «БАРК» перед ПрАТ «Азовкабель» по договору №58 від 01.01.2011р. на загальну суму 21942грн. та відсутність договору про технічне забезпечення електропостачання споживача з 01.01.2016р.

Проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що на момент припинення електропостачання позивача факту наявності підстав для вчинення вказаних дій не доведено.

А саме, наявність заборгованості в сумі 21 942грн .96коп. за договором №58 від 01.01.2011р. між позивачем і відповідачем 2 станом на час відключення не була доведена. Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.08,2016р. по справі №908/1577/16 було відмовлено в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Азовкабель» про стягнення з ТОВ «БАРК» 21942грн.96коп. заборгованості (яка стала підставою для відключення.). Разом з цим, вказаним судовим рішенням встановлено, що заявлена заборгованість за період липень-грудень 2015р.виникла саме за послуги з технічного обслуговування електроустановок споживача, а плата за перетікання реактивної енергії за спірний період в сумі 21244грн.20коп. була сплачена ТОВ «БАРК».

Проте, спеціальним нормативним актом, який регулює відносини повязані з користуванням електричною енергією, є Правила користування електричною енергією, з системного аналізу яких вбачається, що відключення від електропостачання може відбуватись лише у разі наявності заборгованості саме за використану електроенергію, і відключення з цієї підстави може здійснюватись в даному випадку Власником мереж лише за дорученням постачальника електричної енергії.)

Як вбачається з матеріалів справи (лист ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 29.06.2016р. № 007-44/9737) , останнім як постачальником електроенергії не було погоджено відключення ТОВ «БАРК» через наявність заборгованості по договору №58 від 01.01.2011р. через те, що не можливо встановити за що виникла зазначена заборгованість.

Доводи відповідача 2 про те, що рішення у справі № 908/1577/16 ним оскаржене до апеляційної інстанції, лише підтверджує те, що станом на час припинення електропостачання(11.08.2016р.) не було доведено наявність заборгованості ТОВ «БАРК» в сумі 21942грн.96коп за користування електроенергією.

Що стосується відсутності договору про технічне забезпечення електропостачання споживача з 01.01.2016р., що також стало підставою для припинення електропостачання позивача, суд також вважає недоведеним вказаний факт з огляду на таке.

Позивач посилається на ті обставини, що укладення договору про технічне забезпечення електропостачання споживача є обов'язковим для відповідача-2 в силу положень статей 179, 181 Господарського кодексу України та пунктів 1.7, 1.10., 5.15. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, у разі належного виконання споживачем вимог Правил.

Суд погоджується з доводами позивача з огляду на наступне.

Відповідно до ст.179 ГК України укладення господарського договору є обовязковим для сторін , якщо зокрема існує пряма вказівка закону щодо обовязковості укладення договору для певних категорій субєктів господарювання , чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 р. № 28.

Пунктом 1.2. Правил користування електричною енергією визначено, що:

договір про спільне використання технологічних електричних мереж - домовленість двох сторін, що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між електропередавальною організацією (ліцензіатом з передачі електричної енергії місцевими (локальними) мережами) та основним споживачем під час передачі (транзиту) електричної енергії технологічними електричними мережами;

основний споживач - споживач електричної енергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам та/або електропередавальній організації;

власник електричних мереж - юридична або фізична особа, якій на праві власності або користування належать електроустановки, призначені для передачі та/або розподілу електричної енергії;

субспоживач - споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача;

межа балансової належності - точка розділу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування, або повного господарського відання.

Як передбачено пунктом 1.7. Правил, у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору (додаток 2).

Основний споживач не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж, а субспоживачу у разі дотримання ним вимог цих Правил в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в передбачених цими Правилами випадках.

Згідно із частинами 3, 7 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Виходячи з вищенаведеного, основний споживач, яким є споживач електричної енергії або власник (користувач) електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам, зобовязаний укласти договір про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Відповідно до частини 3 статті 184 Господарського кодексу України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

За приписами частини 3 статті 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Згідно з частиною 7 статті 181 Господарського кодексу України, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

На підставі вище зазначених норм законодавства, як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача-2 з пропозицією про укладання договору про технічне забезпечення електропостачання споживача. Запропонований проект договору відповідає умовам Типового договору, що є додатком 1 до Правил користування електричною енергією, та при цьому позивачем дотримано вимог пунктів 5.4., 5.17., 5.18. Правил щодо істотних умов договору про технічне забезпечення електропостачання споживача та його невід'ємних частин. З наведеного слідує, що відповідач-2, як власник електричних мереж, в силу норм п. 1.7 Правил НКРЕ та ст. 181 ГК України, зобов'язаний був укласти з позивачем договір про технічне забезпечення електропостачання споживача або скласти протокол розбіжностей і разом з підписаним договором передати на розгляд іншій стороні. Таким чином, оскільки в силу імперативних норм законодавства договір між власником мереж та споживачем про технічне забезпечення електропостачання споживача є обовязковим до укладення та позивачем вчинено всі передбачені законодавством дії щодо його укладення, відповідач 2 обгрунтованих причин відмови у підписанні договору у передбачений Законом термін не висунув, договір № 59 від 01.01.2016 є укладеним.

Про факт укладання договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в період після 31.12.2015 р. свідчить виконання товариством «Азовкабель» умов договору та надання товариству «БАРК» відповідних послуг. Зазначене підтверджується тим, що відповідачем-2 предявлялися позивачу рахунки на оплату послуг (зокрема, № 47 від 29.02.2016 р., № 76 від 31.03.2016 р., № 342 від 30.04.2016 р., №797 від 31.08.2016 р.) та надавалися акти виконаних робіт, підписані постачальником (ПрАТ «Азовкабель»). Вказані рахунки оплачені позивачем (споживачем за договором).

Що стосується доводів ПрАТ «Азовкабель» про направлення ним в лютому, березні та травні 2016 р. товариству «БАРК» проектів договору про технічне забезпечення електропостачання споживача, які не були підписані позивачем, то суд зауважує, що в даному випадку пропозиція позивача про врегулювання спірних правовідносин з відповідачем була направлена своєчасно , відповідала вимогам нормативно правових актів, і у разі незгоди з умовами цієї пропозицією відповідач 2 не був позбавлений можливості або скласти протокол розбіжностей або у разі недосягнення згоди передати спір на вирішення суду. Проте, вказаних дій останнім вчинено не було. А тому, враховуючи зазначене, дії позивача не можуть вважатись ухиленням від врегулювання спірних правовідносин

Разом з цим, суд зауважує, що Відповідач 2 23.06.2016р. подав до господарського суду Запорізької області позов до ТОВ «БАРК» про укладення договору про технічне забезпечення електропостачання. Проте, в ході судового розгляду справи ПрАТ «Азовкабель» було подано заяву про відмову від позовних вимог, що є незрозумілим з огляду на позицію відповідача 2 про те, що в 2016р. договір про технічне забезпечення електропостачання відсутній, однак згідно з вимогами Закону його укладення є обовязковим. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.09.2016р. по справі №908/1726/16 провадження у зазначеній справі припинено у звязку з відмовою ПрАТ «Азовкабель» від позовних вимог.

Крім того, якщо виходити з системного аналізу норм ПКЕЕ , зокрема Типового договору про технічне забезпечення електропостачання споживача (додаток 1 до правил), то законодавець при врегулюванні відносин між Власником мереж та споживачем електричної енергії не передбачає такої підстави для припинення постачання Власником мереж споживачу як відсутність договору на технічне забезпечення електропостачання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що дії відповідача-2 по припиненню 11.08.2016р. постачання електроенергії позивачу є неправомірними, оскільки за результатами судового розгляду не встановлено факту наявності підстав для вчинення вказаних дій.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. .

Відповідно до п. 5.1.2 договору № 59 від 01.01.2016 р. споживач має право на відшкодування, згідно з законодавством України, збитків, завданих внаслідок порушення його прав.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Позивачем заявлені до стягнення реальні збитки, які він як рибопереробне підприємство, у звязку з неправомірним припиненням електропостачання його підприємству, зазнав для вжиття заходів по недопущенню псування риби, що була на складі на час відключення, а також для використання дизельного генератора для забезпечення безпечної робити його підприємства.

Наявність збитків у заявленій сумі позивач підтверджує договором на отримання послуг від 09.08.2016р. №89 та додатковою угодою до нього від 11.08.2016р. , який позивач уклав з ФОП ОСОБА_4 О,А , калькуляцією до зазначеного договору, актами приймання передачі робіт №1 від 15.08.2016р. та №2 від 20.08.2016р. на загальну суму 219396грн., видатковою накладною №РH-0000002 від 12.08.2016р. на відповідальне зберігання 150000кг запалетованої рибної продукції, актами списання товарів ( а саме дизельне паливо та олія моторна) № 1 від 15.08.2016р. №4 від 20.08.2016р., довідкою про залучення осіб для проведення робіт по підготовці риби до транспортування та її транспортування, квитанції до прибуткових касових ордерів про перерахування позивачем на користь ФОП ОСОБА_5 219396.грн. Зазначені докази оглянуті в оригіналах в судових засіданнях та належним чином засвідчені копії залучені до матеріалів справи.

Так, зокрема, з наданих актів приймання передачі робіт №1 від 15.08.2016р. , №2 від 20.08.2016р. судом встановлено, що ФОП ОСОБА_4А (виконавець) надала ТОВ «БАРК» (Замовник) комплекс послуг , повязаних з забезпеченням безперебійної роботи рибопереробного комплексу по вул. Кабельна 1а в м.Бердянську, за період з 09.08.2016р по 20.08.2016р.: а саме, підготовка рибної продукції до транспортування на інші холодильники, транспортування на інші холодильники, обслуговування та робота дизельного генератора , а всього за двома актами на загальну суму 219396грн.

Фактичне перерахування коштів позивачем за виконання вищезазначених робіт підтверджується Звітами про використання коштів під звіт ТОВ БАКР: №15 від 11.08.2016р.,№16 від 16.08.2016р., №17 від 19.08.2016р.№ 18 від 22.08.2016р. №24 від 24.08.2016р., №24 від 29.08.2016р. № від 01.09.2016р. №24 від 07.09.2016р., видатковими касовими ордерами ТОВ «БАРК» від 09.08.2016р., 10.08.2016р., 15.08.2016р., 19.08.2016р., 22.08.2016р., 25.08.2016р., 30.08.2016р., 05.09.2016р., квитанціями до прибуткових касових ордерів на загальну суму 219396грн. ( засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Наявність рибної продукції на складі ТОВ «БАРК» станом на 11.08.2016р в кількості 150т позивач підтверджує видатковими накладними № П-01/08/2 та № Г-01/08/04 від 01.08.2016р., з яких вбачається прийняття на відповідальне зберігання на склад позивача станом на початок місяця 400тон.рибної продукції.

Отже, суд вважає, що наявними у справі доказами підтверджується наявність у позивача реальних збитків у заявленому розмірі, завданих неправомірними діями відповідача 2 по припиненню електропостачання ТОВ «БАРК», які безпосередньо перебувають у причинному звязку з понесеними збитками. Позивачем доведено наявність складу правопорушення у вигляді спричинення збитків в діях відповідача 2 .

Разом з цим суд вважає, що відповідач 2 не довів відсутності своєї вини у спричиненні збитків заявлених до стягнення, оскільки, як встановлено судом діяв неправомірно при відключенні позивача від електропостачання, та як вбачається з матеріалів справи не бажав у законний спосіб врегульовувати спірні правовідносини , що виникли з позивачем.

Що стосується позовних вимог про солідарну відповідальність у спричиненні заявлених збитків ВАТ «Запоріжжяобленерго» , то суд вважає, що позивач не довів наявності в діях відповідача 1 ознак протиправної поведінки , оскільки як встановлено в ході розгляду справи ВАТ «Запоріжжяобленерго» не припиняло постачання електричної енергії позивачу та не давало відповідних доручень на проведення таких дій відповідачу 2, а при погодженні відключення діяло виключно у спосіб передбачений Правилами і попереджало ПрАТ «Азовкабель» про можливі негативні наслідки, у разі відсутності підстав, визначених п.7.5 Правил. Враховуючи, що відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення, звільняє сторону від відповідальності за понесені стороною збитки, суд вважає за необхідне в позовних вимогах про стягнення збитків до відповідача --1 відмовити.

Заперечення відповідачів в частині недоведеності розміру понесених позивачем збитків, судом відхиляються як необґрунтовані, оскільки відповідачами не подано жодного переконливого доказу який би свідчив про можливість позивача уникни ту або мінімізувати за умов , що склалися, понесені збитки, спричинені припиненням йому електропостачання.

На підставі викладеного, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів збитків в сумі 219396грн. підлягають задоволенню до відповідача -2 (ПрАТ «Азовкабель»)

Враховуючи клопотання позивача про залишення його позовних вимог в частині зобовязання відповідачів виконати вимоги укладених договорів без розгляду, зважаючи на те, що суд зобовязував позивача обґрунтувати позовні вимоги в цій частині та подати відповідні докази на їх обґрунтування, вказані вимоги позивачем виконані не були, суд вважає за можливе позовні вимоги в цій частині залишити без розгляду на підставі ст. 81 ч.1 п.5 ГПК України.

Судовий збір покладається на сторони відповідно до ст. 49 ГПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 611, 623, 626, 628, 629 ЦК України, ст. ст. 179, 181, 184, 224 ГК України, ст. ст. 32, 33, 44, 49, 81, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Базовий Азовський Рибопереробний комплекс», Запорізька область, м. Бердянськ до відповідачів ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя та до Приватного акціонерного товариства «Азовкабель», Запорізька область, м. Бердянськ про солідарне стягнення 219396,00 грн. збитків та зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовкабель» (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 2-і, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Базовий Азовський Рибопереробний комплекс» (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-А, ) суму збитків в розмірі 219396 (двісті девятнадцять тисяч триста девяносто шість) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 3290 (три тисячі двісті девяносто) грн. 94 коп. Видати наказ.

3. В позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю «Базовий Азовський Рибопереробний комплекс» (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Кабельників, буд. 1-А, ) до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) про стягнення збитків відмовити.

4. В частині позовних вимог про зобов'язання відповідачів виконати умови договорів залишити позовні вимоги без розгляду.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України 3 листопада 2016 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.