ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 Справа № 917/1367/16

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Можарівське", 11130, Житомирська область, Овруцький р-н, с. Можари

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір"я молокопродукт", 37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 82, оф. 23

про стягнення суми основного боргу, штрафу, 3% річних

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №7 від 15.08.2016

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 28.09.2016

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про дату складення повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача 883078,36 грн заборгованості по договору на закупівлю молока № 4 від 17.01.2014, з яких: 872463,21 грн - сума основного боргу, 1890,54 грн - 3% річних, 8724,61 грн - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по договору в частині оплати за поставлений ОСОБА_3.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, контрозрахунку стягуваної суми суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив: 17.01.2016 сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Можарівське" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" уклали договір на закупівлю молока №4.

Відповідно до п. 1.1. договору позивач (Продавець) зобов'язується систематично відвантажувати і передавати у власність відповідача (Покупця) певний ОСОБА_3 певної кількості та якості, а Покупець зобов'язується приймати цей ОСОБА_3 та своєчасно здійснювати оплату ОСОБА_3 у відповідності до умов даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору під ОСОБА_3 за цим договором розуміється: натуральне коров'яче незбиране молоко.

У відповідності до п. 5.4. договору, Покупець здійснює оплату за отриманий ОСОБА_3 три рази на місяць: до 1 (першого); до 10 (десятого); до 20 (двадцятого) числа кожного місяця, у сумі прийнятого Покупцем ОСОБА_3 за кожен період. Отриманий Покупцем товар з 20 по 31 число включно підлягає оплаті до 1 (першого) числа, отриманий з 1 по 9 число включно -підлягає оплаті до 10 (десятого) числа, отриманий з 10 по 19 число включно - підлягає оплаті до 20 (двадцятого) числа кожного місяця.

Відповідно до п. 4.2 договору, Покупець зобов'язаний своєчасно здійснювати оплату за поставлений товар.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 17.01.2014 по 02.08.2016 позивачем поставлено відповідачу ОСОБА_3 на загальну суму 9346229,18 грн, що підтверджується наступними документами:

- копія приймальної квитанції № 14 за період з 01.01.2014 р. по 31.01.2014;

- довіреність на отримання товару № 88 від 01.01.2014;

- копія приймальної квитанції № 14 за період з 01.02.2014 р. по 28.02.2014;

- копія приймальної квитанції № 13 за період з 01.03.2014 р. по 31.03.2014;

- довіреність на отримання товару № 304 від 01.03.2014;

- копія приймальної квитанції № 10 за період з 01.04.2014 по 30.04.2014;

- копія довіреності на отримання товару № 417 від 01.04.2014;

- копія приймальної квитанції № 9 за період з 01.05.2014 по 31.05.2014;

- копія довіреності на отримання товару № 510 від 01.05.2014;

- копія приймальної квитанції № 10 за період з 01.06.2014 по 30.06.2014;

- копія довіреності на отримання товару № 619 від 01.06.2014;

- копія приймальної квитанції № 11 за період з 01.07.2014 по 31.07.2014;

- копія довіреності на отримання товару № 739 від 01.07.2014;

- копія приймальної квитанції № 11 за період з 01.08.2014 по 31.08.2014;

- копія довіреності № 824 від 01.08.2014;

- копія приймальної квитанції № 9 за період з 01.09.2014 по 30.09.2014;

- копія довіреності № 928 від 01.09.2014;

- копія приймальної квитанції № 11 за період з 01.10.2014 по 31.10.2014;

- копія довіреності на отримання товару №1019 від 01.10.2014;

- копія приймальної квитанції № 13 за період з 01.11.2014 по 30.11.2014;

- копія довіреності на отримання товару № 1088 від 01.11.2014;

- копія приймальної квитанції № 13 за період з 01.12.2014 по 31.12.2014;

- копія довіреності на отримання товару № 1163 від 01.12.2014;

- копія приймальної квитанції № 15 за період з 01.01.2015 по 31.01.2015;

- копія довіреності на отримання товару № 53 від 01.01.2015;

- копія приймальної квитанції № 15 за період з 01.02.2015 по 28.02.2015;

- копія довіреності на отримання товару № 137 від 01.02.2015;

- копія приймальної квитанції № 16 за період з 01.03.2015 по 31.03.2015;

- копія довіреності на отримання товару № 240 від 01.03.2015;

- копія приймальної квитанції № 15 за період з 01.04.2015 по 30.04.2015;

- копія довіреності на отримання товару № 340 від 01.04.2015;

- копія приймальної квитанції № 13 за період з 01.05.2015 по 31.05.2015;

- копія довіреності на отримання товару № 440 від 01.05.2015;

- копія приймальної квитанції № 1 і за період з 01.06.2015 по 30.06.2015;

- копія довіреності на отримання товару № 546 від 01.06.2015;

- копія приймальної квитанції № її за період з 01.07.2015 по 31.07.2015;

- копія довіреності на отримання товару №651 від 01.07.2015;

- копія приймальної квитанції № 11 за період з 01.08.2015 по 31.08.2015;

- копія довіреності на отримання товару № 747 від 01.08.2015;

- копія приймальної квитанції № 15 за період з 01.09.2015 по 30.09.2015;

- копія довіреності на отримання товару № 831 від 01.09.2015;

- копія приймальної квитанції № 14 за період з 01.10.2015 по 31.10.2015;

- копія довіреності на отримання товару № 911 від 01.10.2015;

- копія приймальної квитанції № 14 за період з 01.11.2015 по 30.11.2015;

- копія довіреності на отримання товару № 1008 від 01.11.2015;

- копія приймальної квитанції № 13 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015;

- копії спеціалізовані товарні накладні 01 -31.12.2015;

- копія приймальної квитанції № 9 за період з 01.01.2016 по 31.01.2016;

- копії спеціалізовані товарні накладні 01 -31.01.2016;

- копія приймальної квитанції № 9 за період з 01.02.2016 р. по 29.02.2016 p.;

- копії спеціалізовані товарні накладні 1-29 лютого 2016р;

- копія приймальної квитанції № 12 за період з 01.03.2016 по 31.03.2016;

- копії спеціалізовані товарні накладні 01-31.03.2016;

- копія приймальної квитанції № 10 за період з 01.04.2016 по 30.04.2016;

- копія приймальної квитанції № 10 за період з 01.08.2016 - 31.08.2016;

- копії спеціалізованих товарних накладних 01 - 30.04.2016;

- копія приймальної квитанції № 10 за період з 01.05.2016 по 31.05.2016;

- копії спеціалізованих товарних накладних 01 - 31.05.2016;

- копії спеціалізованих товарних накладних 01 - 30.06.2016;

- копія приймальної квитанції №10 за період з 01.06.2016 по 30.06.2016;

- копії спеціалізованих товарних накладних 01 - 31.07.2016;

- копії спеціалізованих товарних накладних 01 - 02.08.2016.

Як вбачається з розрахунку доданого позивачем до позовної заяви (а.с. 6, том. І), відповідач взяті на себе зобов'язання щодо оплати поставленого ОСОБА_3 здійснив частково на суму 68987,00 грн.

Отже, заборгованість відповідача складає 872463,21 грн.

Згідно зі ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу статті 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, зобов'язуючим, що обумовлено взаємним виникненням у кожної із сторін прав та обов'язків, а саме, зобов'язання продавця передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов'язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Отже, змістом договору купівлі-продажу є ті умови, з приводу яких сторони досягли згоди.

За змістом ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити продукцію (товар) після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором чи товарно-розпорядчими документами не визначено іншого строку оплати.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Судом встановлено, що підписаними сторонами накладними, приймальними квитанціями та довіреностями, виданими відповідачем на отримання цінностей, підтверджується факт поставки позивачем товару відповідачу на загальну суму 941450,20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару за договором поставки виконав частково, на момент розгляду справи зобов'язання відповідача в частині сплати 872463,21 грн ним не виконані.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення;

господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У відповідності з пунктом 2.1 Порядку застосування форм первинної документації з обліку закупівель сільськогосподарських продуктів та сировини, затвердженого постановою Укоопспілки від 29.05.2000 від 29.05.2000 N118 за погодженням з Держкомстатом України (далі Порядок №118), приймальні квитанції та закупівельні відомості, якими оформлюється закупівля сільськогосподарських продуктів, продуктів їх переробки та сировини - є первинними документами для ведення обліку і використовуються для складання фінансової і статистичної звітності, для аналізу обсягів обороту з закупівлі окремих видів сільськогосподарської продукції та сировини, загального обсягу заготівельного обороту тощо.

Разом з цим, згідно з пунктом 1.1 Інструкції про порядок заповнення приймальної квитанції на закупівлю молочної сировини, затвердженої наказом Мінагрополітики України від 01.07.2002 N 176, приймальна квитанція - це документ, у якому приймальник на підставі товарних накладних на перевезення молочної сировини за спеціалізованою формою N 1-ТН (МС) вказує кількість і вартість молочної сировини та розрахунки з продавцем за минулий місяць.

Таким чином, зі змісту вказаних норм випливає, що приймальні квитанції на закупівлю молочної сировини за своєю природою є первинними документами і їх належна виписка є неможливою без попереднього складання товарних накладних на перевезення молочної сировини за спеціалізованою формою N 1-ТН (МС), на підставі яких такі приймальні квитанції складаються.

При цьому накладна товарна за своєю природою - це первинний бухгалтерський документ, призначений для оформлення операцій по відпустці і прийому товарно-матеріальних цінностей.

Отже, приймальні квитанції, накладні на перевезення молочної сировини за спеціалізованою формою N 1-ТН підтверджують факт здійснення операції з передачі позивачем у власність відповідача обумовленого договором товару.

На підставі матеріалів справи, поданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 872463,21 грн є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню.

Згідно з п. 8.1. договору за невиконання або неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність у відповідності до положень даного договору та чинного законодавства України.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

Пунктом 8.3 договору встановлено, що за порушення Покупцем термінів оплати ОСОБА_3, визначених в п. 5.4 даного договору, Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 1% (один відсоток) від вартості отриманого, але не оплаченого ОСОБА_3.

Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 8724,61 грн штрафу, 1890,54 грн - 3% річних (нарахування здійснені за прострочення оплати поставленого товару 10.06.2016, 20.06.2016, 30.06.2016, 10.07.2016, 20.07.2016, 31.07.2016, 02.08.2016).

З огляду на вищевикладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт", 37300, Полтавська область, Гадяцький район, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23 () на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Можарівське", 11130, Житомирська область, Овруцький р-н, с. Можари 872463,21 грн основного боргу, 1890,54 грн - 3% річних, 8724,61 грн штрафу, 13246,18 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.11.2016.

Суддя Д.М. Сірош