КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" листопада 2016 р. Справа№ 910/3569/16
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Дідиченко М.А.
суддів: Руденко М.А.
Пономаренка Є.Ю.
при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:
від позивача: Владіміров І.М. представник за довіреністю від 06.01.2016 року;
від відповідача: не з`явились,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 року
у справі № 910/3569/16 (суддя Усатенко І.В.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1
до Центрального територіального управління капітального будівництва Міністерства оборони України
про стягнення 27540,96 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Господарськогго суду міста Києва з позово до Центрального територіального управління капітального будівництва Міністерства оборони України про відшкодування нанесених збитків у вигляді надмірно перерахованих коштів у сумі 27 540, 96 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем укладений договір підряду від 07.05.2009 № 07/09, відповідно до якого відповідач виконав ряд робіт, що були оплачені військовою частиною. Контрольно-ревізійним департаментом МО України було проведено перерахунок вартості будівельно-монтажних робіт та встановлено завищення вартості робіт на 12678,00 грн. У зв`язку з цим позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення надмірно сплачених коштів, однак відповідач вимогу не виконав, кошти не повернув. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про повернення надмірно сплачених коштів у сумі 27540,96 грн. з урахуванням штрафних санкцій.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.04.2016 року по справі № 910/3569/16 в позові вимоги Військової частини НОМЕР_1 до Центрального територіального управління капітального будівництва Міністерства оборони України про стягнення 27540,96 грн. відмовлено повністю.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 25.04.2016 року, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 року по справі № 910/3569/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було досліджено документи надані позивачем, зокрема звіт аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 щодо виконання заходів програми живучості за період 2010-2011 роки в розділі ІІ, п.2.1, абзаци 13-19 якого були викладені порушення підрядником договірних умов завищень обсягів робіт та завищень у зв`язку із цим вартості робіт.
Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2016 року справу № 910/3569/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 року вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя Лобань О.І., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.
Розпорядженням начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 року у зв`язку з перебуванням суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/3569/16.
Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.08.2016 року справу № 910/3569/16 передано для розгляду колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Майданевича А.Г., Федорчука Р.В.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 року зазначену справу прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.
В судове засідання 29.08.2016 року з`явився представник позивача. Представники відповідача в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 року відкладено розгляд справи до 12.10.2016 року.
Розпорядженням № 09-52/5250/16 від 28.09.2016 призначено проведення повторного автоматизованого розподілу справи, в зв`язку із припиненням повноважень головуючого судді Лобаня О.І.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу справи, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/3569/16 колегію суддів у складі головуючого судді: Дідиченко М.А., суддів: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 року, справу № 910/3569/16 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді: Дідиченко М.А., суддів: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. та призначено до розгляду на 02.11.2016 року.
Представник позивача у судовоум засіданні 02.11.2016 року підтримав раніше подане клопотання про виклик у судове засідання представників комісії Контрольно-ревізійного відділу контролю у сфері будівництва, використання фондів та земель Контрольно-ревізійного департаменту МО України полковника Берназа А.М., який проводив аудит та підписав звіт для надання пояснень по справі, а у разі неможливості явки вищевказаної посадової особи, викликати інспектора Глєву С.Н.
Відповідно до ст. 30 ГПК України в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, брати участь в огляді та дослідженні доказів.
Колегія суддів не вбачає підстав для виклику фахівців Департаменту внутрішнього аудиту МО України, оскільки в матеріалах справи міститься звіт Контрольно-ревізійного департаменту МО України з питань, що є предметом доказування у даній справі та суд не потребує додаткових уточнень та пояснень щодо відомостей викладених у вказаному звіті.
Крім того, представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання 02.11.2016 року не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 07.05.2009 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник) та Центральним територіальним управлінням капітального будівництва (підрядник) укладено договір № 07/09 на виконання робіт по будівництву, ремонту блискавкозахисних споруд.
Замовник доручає, а підрядник зобов`язується виконати роботи по будівництву, ремонту блискавкозахисних споруд на технічній території військової частини НОМЕР_1 з дотриманням норм ДБН, Сніп, ВСН, затвердженого і погодженого проекту. Об`єкт будівництва технічна територія військової частини НОМЕР_1 . Адреса розташування об`єкту: С. Новоівницьке, Житомирської області. Склад та обсяг робіт, що доручаються підряднику: виготовлення проекту системи блискавкозахисту термін виконання до 10.06.2009, будівництво БЗС на МВЗ № 19, заміна існуючих БЗС термін виконання 10.10.2009, випробування контурів заземлення та здача в експлуатацію термін виконання 10.12.2009 (п. 1.1, 1.2 договору).
Замовник має право вносити у ході робіт зміни і доповнення в кошторисну документацію, склад і обсяг робіт, підрядник зобов`язується враховувати ці зміни, якщо вони офіційно передані не менш ніж за 10 днів до виконання відповідних робіт за винятком випадків, коли він професійно не в змозі виконати додаткові роботи. У цьому випадку замовник доручає їх здійснення іншому виконавцю. Замовник може у разі необхідності прийняти рішення про уповільнення, припинення або прискорення робіт із внесенням у встановленому порядку змін у договір, у тому числі до протоколу договірної ціни, плану фінансування у разі вирішення спорів у досудовому порядку, в тому числі шляхом проведення переговорів. (п. 2.2, 2.11. договору).
Відповідно до п. 2.13, 3.1, 3.2, 3.3 договору, оплата виконаних робіт проводиться відповідно графіка виконаних фінансувань, який є невід`ємною частиною договору, за фактом виконаних робіт. Тверда договірна ціна робіт складає 199650,00 грн. Ціна робіт визначена на основі кошторисної документації та протоколу договірної ціни, яка є невід`ємною частиною вказаного договору. У разі підвищення підрядником твердої договірної ціни з власної ініціативи, всі пов`язані з цим витрати несе підрядник. Сторони можуть уточнювати тверду договірну ціну у разі: виникнення обставин непереборної сили, внесення замовником змін до кошторисної документації.
Розрахунок за виконані роботи будуть здійснюватись на підставі актів приймання виконаних робіт (ф. КБ-2) та ф. КБ-3, ф-З-П з додатками за повністю завершені роботи. Підрядник визначає обсяг та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання замовнику протягом 3-х днів після виконання робіт. Замовник зобов`язаний підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання за умови їх перевірки у вищому органі управління. Оплата виконаних робіт здійснюється після перевірки у вищому органі управління та за наявності коштів. (п. 10.1, 10.2 договору).
Відповідно до п. 11.2, 11.3, 11.4, 11.6 договору, при виявленні в процесі приймання-передачі робіт недоробок, що не заважають безпечній експлуатації об`єкта. Акт здавання робіт в експлуатацію підписується, а на недоробки складається окремий акт з визначенням строків їх усунення. Якщо при прийманні-передачі робіт будуть виявлені суттєві недоробки, що виникли з вини підрядника, замовник не підписує акт здавання робіт в експлуатацію і затримує оплату робіт, виконаних з порушенням. Недоліки у виконаних роботах, виявлені в процесі приймання-передачі закінчених робіт, які виникли з вини підрядника, повинні бути усунені підрядником протягом строків, визначених комісією, що приймає об`єкт. Якщо підрядник не бажає або не може усунути ці недоліки, замовник може попередити підрядника про порушення ним своїх зобов`язань і якщо підрядник без затримки вжив необхідних заходів для виправлення ситуації, усуне недоліки своїми силами або із залученням третіх осіб за рахунок підрядника. Якщо усунення недоробок буде неможливим або буде вимагати дуже великих витрат рішенням замовника сторони визначають завдану шкоду, яку відшкодовує підрядник. У разі виявлення протягом гарантійного строку у закінчених роботах недоліків замовник протягом 10 днів після їх виявлення повідомити про це підрядника і запросити його для складання акту про порядок і строки усунення виявлених недоліків. Підрядник зобов`язаний за свій рахунок усунути залежні від нього недоліки в строки та в порядку, визначеному в акті про їх усунення.
Строком дії договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами. За письмовою згодою сторін термін дії договору може бути продовжений на узгоджений сторонами час. (п. 16.1, 16.2 договору).
Звертаючись до суду першої інстанції, позивач зазначив, що згідно звіту аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 щодо виконання заходів Програми живучості арсеналів, баз та складів озброєння, ракет і боєприпасів ЗС України за період 2010-2011 роки Контрольно-ревізійного департаменту МО України від 16.03.2012 вбачається, що виконані підрядною організацією в червні-серпні 2009 року роботи щодо розробки проектно-кошторисної документації та улаштування згідно розробленого проекту блискавкозахисних споруд у кількості 20 одиниць на майданчиках відкритого зберігання № 128Б, № 128А, № 123, № 19 перевірені, прийняті в експлуатацію комісією військової частини НОМЕР_1 та оплачені в обсязі, передбаченому договором.
Перевіркою обсягу робіт, включених підрядником до актів приймання виконаних підрядних робіт та оплачених замовником на відповідність проекту встановлено, що для улаштування фундаменту під блискавкозахисну щоглу згідно проекту необхідно 3,3 м. куб. бетону В15. Всього на 20 щогл витрати бетону для улаштування фундаментів становить 66 м. куб. Разом з цим, підрядною організацією до актів ф. КБ-2в № 2, № 3 за липень 2009 року уключено завищені на 12,0 м. куб обсяги робіт щодо улаштування залізобетонних фундаментів всього 78,0 куб. м. Проведеним під час аудиту перерахунком вартості будівельно-монтажних робіт встановлені завищення вартості робіт на суму 12678,00 грн. В звіті зазначено про повідомлення підрядника про проведення аудиту, однак він не прибув до військової частини. Додатком до звіту є відомість перерахування вартості будівельних робіт №2 від 22.03.2012.
Також, позивачем надано лист повідомлення від 21.03.2012 № 577 про проведення перевірки, претензій від 26.03.2012 № 613, від 13.06.2012 № 1202 з вимогою повернути 12678,00 грн. Проте доказів направлення вказаних документів до суду не надано.
Колегією суддів встановлено, що між сторонами виникли правовідносини за договором будівельного підряду.
Відповідно до ст. 875 ЦК України За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації, а також має бути визначено, яка із сторін і в який строк зобов`язана надати відповідну документацію.
Згідно ст. 878 ЦК України Замовник має право вносити зміни до проектно-кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором. Внесення до проектно-кошторисної документації змін, що потребують додаткових робіт, вартість яких перевищує десять відсотків визначеної у кошторисі ціни, допускається лише за згодою підрядника. У цьому разі підрядник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 882 ЦК України Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об`єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.
Колегією суддів встановлено, що сторонами не заперечується факт належного виконання контрагентами своїх зобов`язань за договором.
При цьому, як зазначалося вище підставою позову, є проведення контрольно-ревізійним департаментом МО України перевірки, якою встановлено, що для улаштування фундаменту необхідно 66 м.куб. бетону, разом із цим підрядною організацією до актів ф. КБ-2в № 2 та № 3 за липень 2009 року включено 78 м. куб. бетону для улаштування залізобетонних фундаментів.
Водночас, із матеріалів справи вбачається, що позивач не надав жодних первинних документів на підтвердження своїх вимог, зокрема вищевказані акти приймання передачі виконаних робіт.
Однак, позивач надав суду акт про виділення для знищення документів, що не підлягають зберіганню датований 06.08.2013, зазначений акт містить відомості про знищення договорів підряду та первинних документів за 2009 рік.
Колегією суддів встановлено, що за зазначеним актом неможливо встановити які саме документи були знищені, відсутні номери договорів підряду та переліки документів.
Слід також зауважити, що перевірка проведена в 2012 році, звіт складений 16.03.2012 року, водночас акт про знищення документів датований серпнем 2013 року, тобто у відповідача були відсутні підстави знищувати вищевказані первинні документи, оскільки вони підтверджують викладені в звіті обставини.
Суму позовних вимог позивач визначає як заподіяні йому збитки.
Відповідно до ч.1 статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доводиться кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Аналогічне положення закріплено і в статті 226 ГК України.
Разом з тим, статтями 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності).
Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов`язання; 2) збитки; 3) причинний зв`язок між порушенням зобов`язання та збитками; 4) вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування збитків.
Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
При цьому згідно частини 2 ст.22 ЦК України збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно з статтею 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Відповідно до ч.1 статті 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:
- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;
- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;
- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;
- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 226 ГК України Учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.
До вказаних правовідносин застосовуються загальні норми щодо відшкодування шкоди та збитків.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
За зобов`язанням, що виникає внаслідок заподіяння шкоди, чинне законодавство виходить з принципу вини контрагента або особи, яка завдала шкоду (статті 1166 ЦК України). Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.
Відсутній і причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача і заподіяною позивачу шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що: 1) протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; 2) шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.
Тобто, причинно-наслідковий зв`язок між збитками та правопорушенням є залежністю факту настання майнової шкоди (та її розміру) від правопорушення, чи неналежного виконання зобов`язання. Це означає, що господарське правопорушення повинно передувати виникненню збитків. Крім того, не доведено вину відповідача у заподіянні збитків.
Позивачем не надано доказів завдання йому шкоди, доказів того, що завдана на його думку шкода завдана саме з вини відповідача та, що існує причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та сумою збитків у розмірі 12678,00 грн.
Крім того, колегія суддів вказує, що при прийнятті виконаних робіт та підписання актів приймання виконаних робіт, замовник повинен був перевірити відомості, які зазначені в акті приймання виконаних робіт та в кошторисі.
Беручи до уваги зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав про стягнення збитків у сумі 12678, 00 грн.
До того ж, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у сумі 14 862, 96 грн. на підставі п.п. 13.1 та 13.2 договору.
Відповідно до п. 13.1 договору, за порушення визначених договором зобов`язань, сторони несуть відповідальність, встановлених чинним законодавством Україниі договором.
Згідно із п. 13.2 договору підрядник несе повну матеріальну відповідальність. У разі виявлення недоліків (дефектів) у роботах сплачується штраф у розмірі 7% від вартості робіт, виконаних з недоліками (дефектами); у разі порушення строків усунення недоліків (дефектів), виявлених замовником, визначених у акті усунення недоліків протягом гарантійного строку експлуатації сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а у разі затримки протягом 30 днів, сплачує штраф у сумі 7% від вартості робіт.
Водночас, позивач не надав доказів виявлення недоліків у роботі підрядника. Колегія суддів зазначає, що у звіті, доданому до справи, також відсутні посилання щодо виявлення будь-яких недоліків у роботі підрядника за договором № 07/09 від 07.05.2009.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій.
Щодо застосування позовної давності, колегія суддів відзначає, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.13.).
Оскільки колегія суддів дійшла висновку про безпідставність позовних вимог, то позовна давність застосуванню не підлягає.
За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 року у справі № 910/3569/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.
Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 року залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 року у справі № 910/3569/16 без змін.
3. Матеріали справи № 910/3569/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко