ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016р. Справа№ 914/1886/16

За позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про розірвання договору оренди № 3-0475 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 28.12.2001р., стягнення заборгованості у розмірі 8 283,33 грн. та виселення з приміщень.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Сало О.А.

Представники:

Від позивача: Чижович І.З.- представник за довіреністю № 2302-вих-1034 від 29.07.2016р.

Від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівської області 18.07.2016р. Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради подано позов до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди № 3-0475 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 28.12.2001р., стягнення заборгованості у розмірі 8 283,33 грн. та виселення з приміщень.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.07.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 26.07.2016р. (суддя Запотічняк О.Д.). Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

12.09.2016р. відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл), у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю суддю Запотічняк О.Д. замінено на суддю Коссак С.М.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 13.09.2016р. розгляд справи відкладено на 26.09.2016р., а 26.09.2016р. на 10.10.2016р. та 10.10.2016р. на 31.10.2016р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених в позовній заяві, просить позов задоволити повністю.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем у порушення умов договору оренди № 3-0475 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 28.12.2001р. не здійснювалася оплата орендних платежів, у зв'язку з чим позивач просить стягнути заборгованість по орендній платі в сумі 8 283,33 грн., розірвати договір оренди та виселити відповідача з нежитлового приміщення.

Відповідач в черговий раз у судове засідання 31.10.2016р. явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, відзиву на позов не надав.

Поштова кореспонденція з ухвалою про порушення провадження у справі від 19.07.2016р. та ухвали про відкладення розглядів справи повернулися без вручення з відміткою: «за закінченням терміну зберігання», яка надсилалась судом на адресу: АДРЕСА_1, що зазначені позивачем у позовній заяві та вбачається із спеціального Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних - осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо повідомлення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Оскільки, відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, то суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 31.10.2016р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено таке.

28.12.2001р. між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено Договір оренди № 3-0475 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) (надалі - Договір), за умовами якого орендодавець на підставі

Патенту № 581 (456) від 30.08.2001р., договору оренди від 07.11.2000р. № 7930 передає, а орендар - приймає у строкове платне користування нерухоме майно (надалі - об'єкт оренди), що знаходиться на балансі ЖЕК-301 (балансоутримувач). Об'єктом оренди є приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 33,7 м.кв.

Відповідно до п.1.1. Положення про управління комунальної власності Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.04.2016р. № 237, управління комунальної власності Львівської міської ради є структурним підрозділом департаменту економічної політики Львівської міської ради.

У відповідності до Положення про розмежування повноважень між виконавчим органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 219 від 19.10.2006р., до повноважень департаменту економічної політики Львівської міської ради належить здійснення управління майном, що належить до комунальної власності міста у визначений міською радою та виконавчим комітетом межах; виконання повноважень орендодавця, продавця, органу приватизації майна комунальної власності, надання обліку орендних платежів та контролю за їх надходженням.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. даного Положення, основними завданнями управління є: виконання функцій органу управління майном комунальної власності територіальної громади м. Львова; передача в оренду, відчуження (приватизація) майна комунальної власності територіально громади м. Львова.

Термін договору оренди визначений з 28.12.2001р. до 24 квітня 2006р. включно.

Пунктом 4.3. Договору сторони погодили що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором.

Оскільки доказів повідомлення про припинення Договору сторонами суду не подано, він вважається продовженим і на момент розгляду справи чинним.

Відповідно до п. 5.1 Договору, розмір орендної плати за об'єкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення Договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Львова, затвердженої ухвалою міської ради і складає 98,04 грн. без ПДВ за перший місяць оренди.

Розмір орендної плати підлягає індексації за відповідний період (місяць, квартал, рік). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством.

Розмір орендної плати коригується щомісячно на відповідний індекс інфляції. В інших випадках розмір орендної плати переглядається за згодою сторін або за рішенням суду, господарського суду (п. 5.2. Договору).

У відповідності до пункту 5.3. Договору орендну плата перераховується орендар балансоутримувачу не пізніше 10 (десятого) числа місяця за попередній місяць.

Несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору.

Відповідно до п. 5.6. Договору до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат та плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до пунктів 7.1. та 7.1.2. Договору орендар зобов'язаний використовувати об'єкт оренди відповідно до його призначення та умов Договору, а також своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

У зв'язку з не належним виконанням умов Договору щодо сплати орендної плати протягом трьох місяців позивач просить розірвати договір оренди, стягнути заборгованість з орендної плати за Договором в розмірі 8 283,33 грн., яка виникла за період з квітня 2015р. до 31.05.2016р. та висилити з орендованого приміщення.

Доказів повної або часткової оплати заборгованості сторонами не подано.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір оренди є обов'язковим для виконання сторонами.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору оренди в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно приписів частини 3 статті 283 Господарського кодексу України, об'єктом оренди, зокрема, можуть бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною першою статті 19 цього ж Закону встановлено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Приписами статті 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що відповідачем не оплачено орендні платежі за Договором за період з травня 2015р. по травень 2016р., у зв'язку з чим виникла заборгованість за Договором в сумі 8 283,33 грн.

Відповідачем належних та допустимих доказів спростування наявності боргу чи його розміру не подано. Доказів проведення часткової чи повної оплати орендної плати за зазначений вище період перед позивачем не надав.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по орендній платі за договором в сумі 8 283,33 грн., оскільки така обґрунтована та підтверджена матеріалами справи.

У відповідності до пункту 5.3. Договору несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору.

Відповідно до ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» істотними умовами договору оренди є, зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

Згідно з ч.3 ст.26 цього ж Закону договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Згідно з п.5.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» відмова наймодавця від договору найму, можливість якої передбачена частиною першою статті 782 ЦК України, є правом, а не обов'язком наймодавця, яке може бути реалізоване в позасудовому порядку. Наявність зазначеного права не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою про розірвання договору в разі несплати наймачем (орендарем) належних платежів.

У зв'язку з цим, вимога позивача про розірвання договору оренди та повернення об'єкта оренди орендодавцю є правомірною і такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 22, 32, 33, 34, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Розірвати Договір оренди від 28.12.2001р. № 3-0475 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 33,7 кв.м.

3. Зобов'язати боржника: Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) повернути шляхом виселення стягувачу: Управлінню комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, буд. 15; ідентифікаційний код 25558625) нерухоме майна, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 33,7 кв.м.

4. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, площа Галицька, буд 15; ідентифікаційний код 25558625) 8 283,33 грн. заборгованості по орендній платі та 4 134,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

5. Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.11.2016р.

Суддя Коссак С.М.