донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

08.11.2016 справа №908/1103/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Зубченко І.В. Ломовцева Н.В., Попков Д.О.
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, довіреність №7/14 від 13.01.2016р. не з'явився Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Енергодар Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від14.06.2016р. (повний текст підписано 21.06.2016р.)
у справі№908/1103/16 (суддя Гончаренко С.А.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя", м.Запоріжжя
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Енергодар Запорізької області
провитребування майна на суму 571327,28грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя", м.Запоріжжя, позивач звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Енергодар Запорізької області про витребування майна на суму 571327,28грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.06.2016р. (повний текст підписано 21.06.2016р.) у справі №908/1103/16 позовні вимоги задоволено, вирішено вилучити у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" 205 низькотемпературних морозильних вітрин, переданих за договором оренди №1429/12 від 01.02.2012р. і актами приймання-передачі основних засобів: №1 від 02.09.2012р., №1 від 09.09.2012р., №6 від 25.12.2013р., №7 від 26.12.2013р. Визначено перелік низькотемпературних морозильних вітрин, які підлягають вилученню.

Рішення суду мотивоване тим, що на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" з позовом до суду договір оренди №1429/12 від 01.02.2012р. був розірваний за ініціативою орендодавця. Оскільки відповідач не повернув позивачу передане йому за договором оренди №1429/12 від 01.02.2012р. майно у кількості 205 низькотемпературних морозильних вітрин, суд дійшов висновку про витребування зазначеного майна у відповідача та повернення його позивачу.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 не погодився з прийнятим рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Так, апелянт зазначає, що за умовами договору оренди доказом припинення реалізації відповідачем продукції позивача є акт, в якому фіксується факт порушення умов договору, а не видаткова накладна, як зазначив суд першої інстанції. Крім того, наголошує, що станом на 30.04.2016р. продовжується реалізація Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 відповідної продукції.

Відповідач також звертає увагу на те, що згідно умов п.3.1 договору орендна плата здійснюється на підставі виставленого рахунку, а орендодавець рахунки відповідачу не направляв, що виключає виникнення обов'язку зі здійснення орендної плати.

Відповідач в апеляційні скарзі крім вищевикладеного зазначає, що акти передачі обладнання №1 і №1 не містять посилання на договір оренди №1429/12 від 01.02.2012р., у зв'язку з чим не є належними та допустимими доказами по справі.

Разом з іншим, апелянт стверджує, що предмет спору в даній справі не відповідає встановленим законом або договором способам захисту порушеного права.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.08.2016р. (головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Попков Д.О.) у справі №908/1103/16 прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 27.09.2016р.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Попкова Д.О., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Радіонова О.О.

Відповідно до п.9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст.102 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строк розгляду апеляційної скарги.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією було розглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 27.09.2016р. представник позивача просив рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені, а також заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв'язку з задоволенням клопотання відповідача, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 08.11.2016р. Зобов'язано позивача надати письмові пояснення щодо підстав односторонньої відмови від договору оренди №1429/12 від 01.02.2012р. та відповідні докази надсилання такої відмови на адресу відповідача.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" надійшли доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, які судовою колегією були прийняті до уваги та долучені до матеріалів справи.

У зв'язку з перебуванням у відпустці судді - члена колегії Радіонової О.О., на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Попков Д.О.

У судовому засіданні 08.11.2016р. представник позивача проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення господарського суду залишити без змін.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав клопотання про продовження строку розгляду справи та про відкладення судового засідання, мотивоване неможливістю направити повноважного представника в судове засідання.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Статтею 69 ГПК України передбачене право господарського суду у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, продовжити строк розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач 27.09.2016р. заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, яке було задоволено судовою колегією, а також приймаючи до уваги, що позиція відповідача викладена безпосередньо в апеляційній скарзі, він не посилався на необхідність надання додаткових доказів, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

01.02.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" (далі - орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (далі - орендар) був укладений договір оренди №1429/12 (далі - договір).

За умовами п.1.1 договору орендодавець зобов'язується передати орендареві в тимчасове платне користування низькотемпературні морозильні вітрини та/або інше обладнання, в т.ч. (парасолі, візок транспортний, павільйон торговий) (далі - обладнання), а орендар зобов'язується прийняти обладнання у тимчасове платне користування і вчасно вносити орендну плату.

Пунктом 1.2 передбачено, що обладнання використовується орендарем винятково для реалізації морозива та іншої продукції (заморожені напівфабрикати, риба), що поставляється орендодавцем.

Марка, модель переданого обладнання, номер агрегату, інвентарний номер, кількість, вартість, комплектність і дислокація вказується в акті прийому-передачі, що є невід'ємною частиною договору (п.1.3).

Відповідно до п.1.4 право власності на обладнання до орендаря не переходить. Орендар має право витребувати обладнання з користування за умов, передбачених законом і договором.

Ризик випадкової загибелі чи пошкодження майна несе орендар (п.1.6).

За змістом п.2.1 договору орендодавець передає в користування орендареві обладнання протягом 7 (семи) календарних днів з дати підписання даного договору в технічно справному стані та укомплектоване по акту прийому-передачі.

По закінченню терміну дії договору або при його достроковому розірванні, відмові орендодавця від договору, орендар протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з дати настання вказаних подій зобов'язаний передати обладнання по акту прийому-передачі уповноваженій особі орендодавця. Технічний стан обладнання повинен бути придатний для його подальшої експлуатації з урахуванням нормального зносу. Комплектність обладнання при повернені повинна відповідати комплектності при його отриманні орендарем. Обладнання повертається орендодавцю в тому самому місці, в якому було отримано орендарем (п.2.2).

Права та обов'язки сторін узгоджені в розділі 3 договору. Так, пунктом 3.1 передбачені обов'язки орендодавця, зокрема, передати орендареві технічно справне та укомплектоване обладнання по акту прийому-передачі в користування на умовах цього договору.

Пунктом 3.2 договору визначені обов'язки орендаря, у тому числі: своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату відповідно до умов договору (п.3.2.3); забезпечувати продаж продукції, що поставляється орендарем в об'ємах, передбачених договором поставки, укладеним з орендодавцем (п.3.2.4).

Відповідно до розділу 4 договору, за користування обладнанням орендар вносить орендну плату з розрахунку: одна гривня (у т.ч. ПДВ) за 1 одиницю обладнання у рік, згідно виставленого рахунку або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця. Внесення орендної плати провадиться орендарем не пізніше 20-го січня за попередній календарний рік.

Положеннями розділу 6 договору сторони узгодили, що він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2012р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік, якщо протягом одного календарного місяця до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявить у письмовій формі про його розірвання (п.6.1, 6.2).

За умовами п.6.4 орендодавець має право в односторонньому порядку відмовитись від договору і вимагати повернення обладнання в строки, передбачені п.2.2 договору у випадку, зокрема: не внесення орендної плати в строки, обумовлені договором; припинення продажу продукції орендодавця відповідно до умов договору поставки більше ніж 3 місяців впродовж року.

Про порушення умов договору (окрім заборгованості по орендній платі) уповноважені представники орендодавця, з обов'язковим залученням представника орендаря, складають відповідний акт. У випадку неявки або відмови орендаря від підписання акту, про це робиться відповідна відмітка у акті і акт підписується уповноваженими представниками орендодавця. При складенні акту допускається фотофіксація порушення. Складений акт разом з претензією направляється орендареві.

Відмова від договору проводиться в наступному порядку. Для цього сторона - ініціатор надсилає іншій стороні письмове повідомлення про відмову від договору рекомендованим листом з описом вкладення.

У повідомленні повинна бути вказана дата з якої договір вважається припиненим, але не раніше 15 календарних днів з дати отримання другою стороною такого повідомлення. У випадку, якщо орендар ухиляється від отримання листа з пропозицією про припинення договору, він вважається належним чином повідомленим про дострокове припинення договору, а сам договір вважається припиненим через 30 календарних днів з дати направлення письмового повідомлення. Дата направлення визначається за штампом поштового відділення.

Договір підписаний з обох сторін та скріплений печатками.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу 250 низькотемпературних морозильних вітрин, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі основних засобів. Частина обладнання у кількості 45шт. були повернуті Товариству з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя".

За твердженнями позивача, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань, передбачених пунктом 3.2.4 договору щодо продажу поставленої орендарем продукції, та зобов'язань, передбачених пунктом 3.2.3 договору щодо своєчасного внесення орендної плати, відповідачу було направлено повідомлення про розірвання договору (відмову від договору) з вимогою щодо повернення низькотемпературних морозильних вітрин. Невиконання зазначеної вимоги стало підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" з відповідним позовом до суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду таким, що підлягає зміні, виходячи з наступного.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором оренди.

Статтею 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення закріплені в ст.283 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" передало Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 250 низькотемпературних морозильних вітрин, про що свідчать акти приймання-передачі основних засобів №1 від 02.09.2012р. (8шт.), №1 від 09.09.2012р.(202шт.), №6 від 25.12.2013р. (20шт.), №7 від 26.12.2013р. (20шт.)

За актами приймання-передачі основних засобів №0 від 04.12.2012р., №9 від 11.04.2013р., №2 від 26.12.2013р., №5 від 27.12.2013р., №6 від 22.05.2015р. відповідач частково повернув позивачу обладнання у кількості 45шт. Отже, у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 залишилось 205 низькотемпературних морозильних вітрин.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає про ненадання судом першої інстанції належної оцінки тому, що в актах приймання - передачі обладнання №1 від 09.09.2012р. і №1 від 02.09.2012р. не міститься посилання на договір оренди №1429/12 від 01.02.2012, тому вимога позивача щодо вилучення обладнання, яке зазначено у вказаних актах, є безпідставною. Однак, як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, інших договорів оренди обладнання між сторонами по справі не укладалося.

За приписами ч.1 ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частиною п'ятою зазначеної статті встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до розділу 4 договору, за користування обладнанням орендар вносить орендну плату з розрахунку: одна гривня (у т.ч. ПДВ) за 1 одиницю обладнання у рік, згідно виставленого рахунку або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця. Внесення орендної плати провадиться орендарем не пізніше 20-го січня за попередній календарний рік.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, протягом дії договору Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 орендна плата не вносилася. В обґрунтування апеляційної скарги орендар посилається на те, що орендодавцем не направлялися рахунки на оплату, які відповідно до п.3.1 розділу 4 договору є підставою для здійснення орендної плати, з огляду на що обов'язок відповідача здійснити орендну плату не виник. Зазначене твердження судовою колегією не приймається з огляду на наступне. Вищевказаним пунктом договору передбачено альтернативні варіанти здійснення орендної плати: згідно виставленого рахунку або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця. Пунктом 3.2 розділу 4договору чітко визначено строк здійснення орендної плати - не пізніше 20-го січня за попередній календарний рік. Отже, положення договору не ставлять обов'язок відповідача здійснювати орендні платежі в залежність від отриманння відповідного рахунку на оплату. Тобто, прострочення грошового зобов'язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за договором не пов'язане з моментом отримання рахунку на оплату, а відтак неотримання відповідного рахунку ніяк не впливає на момент виникнення зобов'язання у відповідача здійснити орендний платіж.

Пунктом 3.2.4 договору передбачено обов'язок орендаря забезпечувати продаж продукції, що поставляється орендарем в об'ємах, передбачених договором поставки, укладеним з орендодавцем. Як вбачається з долученої до матеріалів справи видаткової накладної №АС000001062 на суму 39852,00грн., останньою датою поставки продукції є 26.02.2015р.

Твердження заявника апеляційної скарги про те, що за умовами договору доказом припинення реалізації відповідачем продукції позивача є акт, в якому фіксується факт порушення умов договору, є слушним. Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, жодних доказів здійснення реалізації товару після 26.02.2015р. відповідачем не надано.

Відповідно до положень ст.782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

За умовами п.6.4 договору, у випадку не внесення орендної плати в строки, обумовлені договором, або припинення продажу продукції орендодавця відповідно до умов договору поставки більше ніж 3 місяців впродовж року, орендодавець має право в односторонньому порядку відмовитися від договору і вимагати повернення обладнання в строки, передбачені п. 2.2 договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2015р. орендодавцем на адресу орендаря було направлено лист №1/519 від 10.10.2015р., в якому на підставі п.6.4 договору оренди №1429/12 від 01.02.2012р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" повідомило Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 про односторонню відмову від договору з огляду на невнесення орендної плати та вимагало негайно повернути обладнання. Факт направлення листа підтверджується фіскальним чеком №429, а факт його отримання - витягом з електронної бази Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Крім того, 10.12.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" було надіслано на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 лист №7/519 від 10.12.2015р. про дострокове розірвання договору оренди №1429/12 від 01.02.2012р. з вимогою повернути низькотемпературні морозильні вітрини в порядку та строки, які передбачені п.2.2 договору оренди. В якості підстави для розірвання договору орендодавець зазначив відсутність реалізії продукції Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя", що призводить до нецільового та нераціонального використання орендованого торговельного обладнання.

Факт направлення зазначеного листа підтверджується фіскальним чеками №3887 і №3889 від 10.12.2015р. та описом вкладення з відповідною відміткою поштового відділення. Відповідачем отримання зазначеного листа заперечується. Однак, як вбачається з даних електронної бази Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", поштові відправлення за №639 та №437 вручені адресату особисто.

З огляду на зазначене, враховуючи умови договору та приписи законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на час звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" з позовом до суду, договір оренди №1429/12 від 01.02.2012р. був розірваний в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця.

З огляду на умови п.6.4 договору та положення ч.1 статті 782 ЦК України, враховуючи, що на дату розгляду справи відповідач не повернув позивачу майно, передане йому за договором оренди №1429/12 від 01.02.2012р., у кількості 205 низькотемпературних морозильних вітрин, що не оспорюється відповідачем, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги, погоджуючись, при цьому, із нормативним обґрунтуванням позовних вимог і в частині, що стосується посилань на положення ст.ст.387, 782, 783, 785 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до ст.ст.173, 174 ГК України та ст.ст.11, 509 ЦК України укладений між сторонами договір оренди №1429/12 від 01.02.2012р. є належною підставою для виникнення, серед іншого, у відповідача права на користування обладнанням, переданим йому за актами приймання-передачі основних засобів, що унеможливлює кваліфікацію набуття відповідачем цього майна як такого, що здійснено недобросовісно або без відповідних правових підстав.

Договірний (зобов'язальний) характер правовідносин між сторонами щодо передання спірного майна у користування на умовах оренди та наявність норми ст.782 ЦК України унеможливлює обґрунтоване застосування у даному випадку приписів ст.387 ЦК України, що опосередковує альтернативні способи захисту (конкуренція позовів).

Внаслідок безпідставного застосування місцевим судом означених норм матеріального права, відбулася помилкова кваліфікація належного до застосування у випадку, що розглядається, способу судового захисту у розумінні ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України. Дійсно, з огляду на встановлені обставини, спосіб судового захисту мав визначатися у світлі згадуваного позивачем та застосованого місцевим судом припису ст.782 ЦК України саме як спонукання до виконання зобов'язання з повернення предмету оренди у зв'язку з розірванням договору оренди, права орендодавця вимагати якого закріплене ст.782 ЦК України.

Втім, правомірність відповідних зауважень скаржника з цього приводу не мають своїм наслідком висновок про необґрунтованість позовних вимог в цілому.

Таким чином, апеляційний суд, враховуючи приписи ст.ст.6, 13 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у вигляді зобов'язання відповідача повернути позивачеві спірний предмет оренди з мотивів, викладених в цій постанові, що зумовлює необхідність відповідної зміни рішення, що переглядається, із встановленням згідно вимог абз.2 ч.2 ст.84 ГПК України строку для вчинення відповідної дії тривалістю 10 календарних днів.

Зауваження апелянта про помилковість суду першої інстанції щодо зазначення в тексті рішення кількості неповернутих низькотемпературних морозильних вітрин є слушним. Разом з тим, зазначене не призвело до прийняття невірного рішення по справі, з огляду на що не є підставою для скасування рішення.

За таких обставин, Донецький апеляційний господарський суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги, що згідно із ст.49 ГПК України має наслідком віднесення на рахунок скаржника понесених ним витрат зі сплати судового збору за апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Енергодар Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 14.06.2016р. (повний текст підписано 21.06.2016р.) у справі №908/1103/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 14.06.2016р. (повний текст підписано 21.06.2016р.) у справі №908/1103/16 - змінити.

В абзаці 2 резолютивної частини фразу «Вилучити у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, 71500, ІПН НОМЕР_1) та передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" (вул.Магістральна, буд.100, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69084, ) (69084, м.Запоріжжя, вул.Магістральна, 100, )…» замінити на фразу «Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, 71500, ІПН НОМЕР_1) повернути за актом прийому-передачі протягом 10 календарних днів Товариству з обмеженою відповідальністю "Айс Запоріжжя" (вул.Магістральна, буд.100, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69084, ) …».

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 14.06.2016р. (повний текст підписано 21.06.2016р.) у справі №908/1103/16 - залишити без змін.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді Н.В. Ломовцева

Д.О. Попков

Надруковано 6 прим:

1 - позивачу;

2 - відповідачу;

1 - ГСЗО;

1 - до справи;

1 - ДАГС.