КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р. Справа№ 910/12689/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2016 року

у справі № 910/12689/16 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

про стягнення 13 844, 57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 13 844,57 грн. вартості втраченого вантажу, перевезення якого здійснювалося за договором перевезення, оформленого залізничною накладною №51861904 від 08.02.2016 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.08.2016 року у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що як свідчать відомості з ЄДРПОУ, ПАТ «Українська залізниця» набуло всіх прав та обов'язків реорганізованих підприємств, в тому числі ДП «Донецька залізниця».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 апеляційну скаргу по справі № 910/12689/16 прийнято до провадження колегією суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. та призначено розгляд справи на 02.11.2016 року.

Представники сторін у судове засідання 02.11.2016 року не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 15678872 та № 15678880.

Представник відповідача через відділ документального забезпечення суду подав відзив на позовну заяву, відповідно до якої просив суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Беручи до уваги, належне повідомлення сторін про час і місце розгляду справи та зважаючи на обмежений строк розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, про розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, згідно оформленої залізничної накладної №51861904 від 08.02.2016 року, на адресу позивача (одержувача вантажу) направлено в вагоні № 53425120 вантаж, а саме антрацит, вантажовідправник - ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит".

21.02.2016 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт БН 724730/102, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 53425120 в кількості 6900 кг. В комерційному акті зазначено, що на підставі акту з/ф №1-036 від 21.02.2016 року станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці проводилось комісійне переважування вагону №56876386 за відправкою, вказаною на лицьовій стороні акту. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 21 000 кг, нетто - 69 000 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 83 100 кг, тара з брусу - 21 000 кг, нетто - 62 100 кг. що менше документа на 6 900 кг.

Звертаючись до суду першої інстанції, позивач стверджує про те, що внаслідок недостачі товару, яке перевозилось відповідачем, про що свідчить комерційний акт, позивачу завдано збитків у розмірі 13 844, 57 грн. вартості недостачі вантажу.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ "Укрзалізниця" не стало правонаступником Державного підприємства "Донецька залізниця", оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обов'язків до ПАТ "Укрзаліниця" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 № 604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції, що свідчить про те, що ПАТ "Українська залізниця" не має відповідати за неналежне виконання своїх зобов'язань з боку ДП "Донецька залізниця".

Однак, колегія суддів не погоджується із вищевказаними висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Так, колегією суддів встановлено, що 25.12.2015 року між ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (вантажовласник) та ПАТ «Українська залізниця» в особі виконуючого обов'язки начальника регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» та в особі виконуючого обов'язки заступника начальника регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (виконавець) укладено договір № 1970/ДФ/10017 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги.

Відповідно до п. 1.1 договору, предметом цього договору є надання виконавцем вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно із п. 7.1 договору, за цим договором виконавець надає вантажовласнику послуги на станціях Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Як зазначалося вище, згідно оформленої залізничної накладної №51861904 від 08.02.2016 року, на адресу позивача (одержувача вантажу) направлено в вагоні № 53425120 вантаж, а саме антрацит, вантажовідправник - ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит".

Статтею 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

21.02.2016 року на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт БН 724730/102, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 53425120 в кількості 6900 кг. В комерційному акті зазначено, що на підставі акту з/ф №1-036 від 21.02.2016 року станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці проводилось комісійне переважування вагону №56876386 за відправкою, вказаною на лицьовій стороні акту. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара - 21 000 кг, нетто - 69 000 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 83 100 кг, тара з брусу - 21 000 кг, нетто - 62 100 кг. що менше документа на 6 900 кг.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу у вказаних вагонах, проведений відповідно до Правил видачі вантажів та становить 13 844, 57 грн.

Згідно з частиною п'ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно із статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (статті 114 Статуту).

Заперечуючи проти позовних вимог, ПАТ «Укрзалізниця» зазначає, що за втрату вантажу відповідає ДП «Донецька залізниця».

Водночас, колегією суддів встановлено, що ПАТ «Укрзалізниця» (надалі - Залізниця) як нова юридична особа утворена згідно із Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (далі - Закон) та Постанови КМУ «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» №200 від 25.06.2014 року.

Статут Залізниці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735, відповідно до якої Залізниця утворюється на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (ідентифікаційний код 00034045), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття. Серед таких підприємств є і ДП «Донецька залізниця».

Як вбачається із положень наведеного вище Закону та Постанови №200, всі підприємства, на базі яких утворюється відповідач-1, реорганізовуються шляхом злиття.

Реорганізація юридичної особи, як самостійний вид її припинення передбачає проведення певної процедури та характеризується деякими особливостями. Так, зокрема, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (стаття 104 ЦК України); комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами (статті 107 ЦК України).

Отже, відповідно до цивільного законодавства при реорганізації (злитті) юридичних осіб, перехід прав і обов'язків до новоутвореної юридичної особи, відбувається на підставі передавального акта, в якому про це має бути чітко зазначено.

Про необхідність затвердження таких передавальних актів йдеться і в Постанові №200.

Разом з тим, майно (активи, власний капітал та зобов'язання підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, і відображається в балансі (крім зобов'язань підприємств і установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 12.11.2014 № 604.

Постановою КМУ від 12.11.2014 № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» передбачено, що проведення інвентаризації та оцінки майна (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, має бути здійснено після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також завершення проведення антитерористичної операції, після чого мають бути подані пропозиції щодо зміни статутного капіталу публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Вищенаведені нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України прямо вказують, що майно (активи, власний капітал та зобов'язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (в тому числі, Підприємства), їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення АТО, не увійшло до статутного капіталу Залізниці.

Колегією суддів встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено те, що ДП «Донецька залізниця» з 25.11.2014 перебуває в стані припинення.

Разом з тим, 05.08.2015 було оформлено передавальний акт, відповідно до якого майно ДП «Донецька залізниця» було передано відповідачу, із зауваженням такого змісту: правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків підприємства, яке розташоване на території проведення АТО не включається до зведених актів інвентаризації, а відображається в балансі і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки.

Отже, решта майна було передано правонаступнику, тобто ПАТ «Українська залізниця».

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спірне перевезення відбулося у лютому 2016 року згідно договору № 1970/ДФ/10017 від 25.12.2015 року укладеного позивачем з ПАТ «Українська залізниця», а не з ДП «Донецька залізниця».

До того ж, права та обов'язки, які виникли між позивачем та відповідачем на підставі вищевказаного договору, виникли вже після створення у 2014 році нової юридичної особи - ПАТ «Українська залізниця» до складу якої увійшло, згідно із довідки з ЄДРПОУ, зокрема і ДП «Донецька залізниця».

Тому, посилання суду першої інстанції на те, що до ПАТ «Українська залізниця» не перейшли права та обов'язки ДП «Донецька залізниця» є необґрунтованими, оскільки Постанова КМУ від 12.11.2014 № 604 стосується тільки інвентаризації та передачі майна ДП «Донецька залізниця», яке перебуває на території здійснення АТО.

Таким чином, посилання відповідача, що за перевезення відповідає ДП «Донецька Залізниця» є безпідставним і таким, що не ґрунтується на доказах.

Отже, оскільки не збережено вантаж, прийнятий ним до перевезення, доказів на підтвердження того, що недостача поставленого вантажу сталася не з вини відповідача, ПАТ «Українська залізниця» не подано, колегія суддів вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 104 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2016 року - скасуванню.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2016 року задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.08.2016 року у справі № 910/12689/16 скасувати.

3. Позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код: 40075815) на користь Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченка, 1; ідентифікаційний код: 00191129) 13 844, 57 грн. вартості втраченого вантажу, 1 378, 00 грн. судового збору за подання позовної заяви та 1 515, 80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

6. Матеріали справи № 910/12689/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко