УХВАЛА

11.07.2016Справа № 910/6803/16

За заявою №11/05/16-1 від 11.05.2016 року про ухвалення додаткової ухвали Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Енергетична" /заявник/ у справі № 910/6803/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Апб-Цегла"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Енергетична"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Німецько-українська правова група "Стрікс"

про визнання договору недійсним

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін в судове засідання не викликались.

СУТЬ СПОРУ:

У квітні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Апб-Цегла" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Енергетична" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Німецько-українська правова група "Стрікс" (відповідач-2) про визнання Договору часткової поруки від 01.07.2015 року недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 року прийнято відмову від позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АПБ-цегла" про визнання Договору часткової поруки від 01.07.2015 року недійсним, провадження у справі № 910/6803/16 припинено.

У липні 2016 року через канцелярію до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Енергетична"" надійшла заява №11/05/16-1 від 11.05.2016 року про ухвалення додаткової ухвали, у якій заявник просить стягнути з позивача на користь відповідача-1 витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ст. 88 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету. Додаткове рішення, ухвала можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката.

Відповідно до ст. 48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру».

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат (угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг), а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу у справі.

Судом встановлено, що відповідачем-1 у поданому до суду відзиві було викладено вимогу стягнути з позивача на користь відповідача-1 витрати на правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн., однак в ухвалі Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 року у справі № 910/6803/16 питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу не вирішено.

Разом з цим, 04.05.2016 року між відповідачем-1 (клієнт) та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» був укладений договір про надання правової допомоги №04/05/16-1, за умовами якого адвокат зобов'язався надати клієнтові правову допомогу у господарській справі №910/6803/16, вартість послуг становить 500,00 грн. за одну годину роботи.

Належне надання послуг Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» за договором про надання правової допомоги №04/05/16-1 від 04.05.2016 року підтверджується підписаним актом приймання-передачі наданих послуг від 11.05.2015 року на суму 5 000 грн.

Відповідач-1 на виконання умов договору про надання правової допомоги №04/05/16-1 від 04.05.2016 року сплатив на користь Адвокатського бюро «Тарас Кулачко та партнери» грошові кошти в 5 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 730 від 12.05.2016 року.

Підтвердженням того, що Тарас Кулачко адвокат, є свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №5221/10 від 08.10.2014 року.

Частина 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката покладаються при задоволенні позову на відповідача.

Відповідно до п. 6.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що позивач відмовився від позову, суд дійшов висновку про задоволення заяви №11/05/16-1 від 11.05.2016 року про ухвалення додаткової ухвали Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Енергетична". Витрати на послуги адвоката підлягають стягненню з позивача на користь відповідача-1 в розмірі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву №11/05/16-1 від 11.05.2016 року про ухвалення додаткової ухвали Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Енергетична" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Апб-Цегла" (16400, Чернігівська область, Борзнянський район м. Борзна, вулиця Паризької комуни, будинок 33, ідентифікаційний код 03588301) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Енергетична" (01201, м. Київ, вулиця Солм'янська, будинок 5, офіс 604/03, ідентифікаційний код 38639040) грошові кошти: 5 000,00 грн. (п'ять тисяч гривень) витрат по сплаті послуг адвоката. Видати наказ.

3. Копію даної додаткової ухвали направити сторонам у справі № 910/6803/16.

Суддя Цюкало Ю.В.