ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Справа № 12/2-10
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Короткевича О.Є.,
Куровського С.В.
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалуХарківського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 року
у справі Господарського суду№ 12/2-10 Сумської області
за заявоювиконуючого обов'язки голови правління ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод" Долгопол С.П.
до ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод"
про визнання банкрутом
ліквідаторУсенко М.П.
за участю в судовому засіданні представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (довіреність від 18.12.2015 року),

В С Т А Н О В И В :

ухвалою Господарського суду Сумської області від 15.01.2010 року за заявою виконуючого обов'язки голови правління ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод" Долгопола С.П. порушено провадження у справі №12/2-10 про банкрутство ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод" (далі - боржника) за особливостями провадження відповідно до статті 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство); введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Усенка М.П.; введено процедуру санації боржника з призначенням керуючим санацією виконуючого обов'язки голови правління підприємства-боржника Довгопола С.П. (том 1, а.с. 1 - 2).

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Сумської області від 08.04.2010 року затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод", в тому числі з вимогами по заробітній платі працівників за 3 місяці до дня порушення справи про банкрутство боржника на суму 164 095, 30 грн. у першу чергу та з вимогами по заробітній платі працівників та компенсаціях на загальну суму 574 829, 33 грн. у другу чергу (том 3, а.с. 103 - 107).

Постановою Господарського суду Сумської області від 10.02.2011 року визнано боржника банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, строк якої продовжувався місцевим господарським судом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Усенка М.П. (том 6, а.с. 93 - 95, том 8, а.с. 121 - 122).

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 02.06.2011 року зобов'язано ліквідатора Усенка М.П. внести вимоги кредитора по заробітній платі ОСОБА_1 на суму 17 490, 08 грн. до першої черги задоволення реєстру вимог кредиторів боржника (том 7, а.с. 111 - 113).

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 05.05.2016 року (суддя Костенко Л.А.) затверджено звіт арбітражного керуючого Усенка М.П. про нарахування та виплату грошової винагороди та понесених витрат в процедурі банкрутства у даній справі; затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута; ліквідовано ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод" як юридичну особу; вимоги кредиторів, незадоволені за недостатністю майна банкрута, ухвалено вважати погашеними; провадження у справі припинено (том 14, а.с. 142 - 146).

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, 30.05.2016 року кредитор по заробітній платі Євдокимов Олександр Володимирович через представника ОСОБА_2 (далі - скаржник) звернувся до Харківського апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд з апеляційною скаргою (вх. №5113), в якій просив, поряд з іншим, скасувати ухвалу суду першої інстанції від 05.05.2016 року про завершення ліквідаційної процедури підприємства-банкрута, мотивуючи незаконністю дій ліквідатора Усенка М.П. щодо невиплати заборгованості по заробітній платі перед скаржником (том 14, а.с. 153 - 169).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Крестьянінов О.О., судді: Тарасова І.В., Шевель О.В.) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.05.2016 року у даній справі повернено скаржнику (том 14, а.с. 149 - 152).

Не погоджуючись з прийнятою апеляційним судом ухвалою, скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу апеляційного суду від 21.07.2016 року, обґрунтовуючи порушенням судом апеляційної інстанції положень статей 8, 19 Конституції України, що полягало у безпідставному поверненні його апеляційної скарги оскаржуваною ухвалою, у зв'язку з чим скаржника, як кредитора по заробітній платі, було позбавлено права на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду про завершення ліквідаційної процедури у даній справі.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.10.2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено її розгляд на 08.11.2016 року о 10 год. 00 хв., зобов'язано скаржника до початку судового засідання надати суду касаційної інстанції докази направлення копії касаційної скарги з додатками всім членам комітету кредиторів ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод": ТОВ "Сумський завод ГВТ", ПАТ "Укрсоцбанк", Охтирській МДПІ, ЗАТ "Лебединський МБДЕЗ "Темп" та УПФ України в Тростянецькому районі, а також оригінал апеляційної скарги від 29.05.2016 року з додатками на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.05.2016 року у справі №12/2-10.

У судовому засіданні суду касаційної інстанції від 08.11.2016 року оголошувалася перерва з 10 год. 25 хв. до 14 год. 25 хв.

Розгляд справи після закінчення перерви у судовому засіданні Вищого господарського суду України здійснювався з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозапису відповідно до усного клопотання представника скаржника ОСОБА_2.

У засіданні касаційного суду ОСОБА_2. подано заяву від 08.11.2016 року про відвід колегії суддів Вищого господарського суду України, яку залишено без задоволення ухвалою від 08.11.2016 року.

Також, представник скаржника ОСОБА_2 подав клопотання про долучення до матеріалів справи фіскальних чеків відділення поштового зв'язку від 07.11.2016 року на підтвердження виконання зобов'язання щодо направлення копії касаційної скарги з додатками всім членам комітету кредиторів ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод".

Однак, скаржником не надано суду касаційної інстанції витребуваного ухвалою Вищого господарського суду України від 31.10.2016 року оригіналу апеляційної скарги від 29.05.2016 року з додатками на ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.05.2016 року у справі №12/2-10.

З огляду на наявність в матеріалах справи копії витребуваної апеляційної скарги та копій фіскальних чеків від 28.05.2016 року про надіслання копії апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 05.05.2016 року на адресу арбітражного керуючого Усенка М.П., колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за можливе розглянути по суті касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду від 21.07.2016 року у справі №12/2-10 (том 14, а.с. 153-169).

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 року на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини 1 статті 91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу, зокрема, згідно з пунктом 10 частини 1 цієї статті, у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частинами 1, 2 статті 40 Закону про банкрутство в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року, чинним з 19.01.2013 року, положення якого застосовуються у справі про банкрутство ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод", господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо, зокрема, затверджено звіт ліквідатора в порядку, передбаченому статтею 32 цього Закону. Про припинення провадження у справі про банкрутство виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Частинами 1, 3 статті 94 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити, зокрема, перелік документів, доданих до скарги, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі статтею 1 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року, сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Статтею 16 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року передбачено, що протягом десяти днів після винесення ухвали за результатами попереднього засідання господарського суду розпорядник майна повідомляє кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організовує їх проведення. До компетенції зборів кредиторів належить, зокрема, прийняття рішення про вибори членів комітету кредиторів, визначення кількісного складу комітету кредиторів та його повноважень. На час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів у складі не більше семи осіб.

Отже, з моменту формування у справі про банкрутство комітету кредиторів останній набуває статусу сторони у справі та є органом колективного представництва інтересів всіх конкурсних кредиторів боржника.

Згідно з частиною 1 статті 34 та частиною 2 статті 36 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, ухвалою місцевого господарського суду від 05.05.2016 року про завершення ліквідаційної процедури затверджено звіт арбітражного керуючого Усенка М.П. про нарахування та виплату грошової винагороди та понесених витрат в процедурі банкрутства у даній справі; затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута; ліквідовано ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод" як юридичну особу; вимоги кредиторів, незадоволені за недостатністю майна банкрута, ухвалено вважати погашеними; провадження у справі припинено (том 14, а.с. 142 - 146).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, не погодившись із зазначеною ухвалою, 30.05.2016 року кредитор по заробітній платі Євдокимов Олександр Володимирович через представника ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду через суд першої інстанції з апеляційною скаргою (вх. №5113) на ухвалу місцевого господарського суду від 05.05.2016 року про завершення ліквідаційної процедури ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод" (том 14, а.с. 153 - 169).

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на предмет її відповідності вимогам статті 94 ГПК України щодо форми і змісту апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції встановив обставини надіслання скаржником копії апеляційної скарги з доданими до неї документами "Усенко" та "АК Усенко" відповідно до фіскальних чеків відділення поштового зв'язку УДППЗ "Укрпошта" №3932 та №3933 від 28.05.2016 року (том 14, а.с. 165). Зазначене підтверджує повідомлення кредитором по заробітній платі підприємства-банкрута, як сторони у справі про банкрутство, через його ліквідатора Усенка М.П., який виконував повноваження керівника банкрута, про оскарження в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про завершення ліквідаційної процедури у даній справі.

Однак, доказів направлення копії апеляційної скарги з додатками ТОВ "Сумський завод ГВТ", ПАТ "Укрсоцбанк", Охтирська МДПІ, ЗАТ "Лебединський МБДЕЗ "Темп" та УПФ України в Тростянецькому районі, як членам комітету кредиторів ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод", що представляє колективні інтереси кредиторів боржника та є стороною у справі про банкрутство, скаржником до апеляційної скарги не додано.

З огляду на встановлене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про повернення без розгляду апеляційної скарги представника кредитора по заробітній платі ОСОБА_1 - ОСОБА_2. на ухвалу місцевого господарського суду від 05.05.2016 року у даній справі (том 14, а.с. 142 - 146).

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками апеляційного суду про неможливість прийняття до провадження та розгляду по суті апеляційної скарги представника кредитора по заробітній платі ОСОБА_1 - ОСОБА_2. на ухвалу суду першої інстанції від 05.05.2016 року як такої, що не відповідає вимогам частини 3 статті 94 ГПК України щодо необхідних додатків до апеляційної скарги, та зазначає про таке.

Як вбачається з матеріалів справи, після затвердження реєстру вимог кредиторів боржника ухвалою попереднього засідання від 08.04.2010 року зборами кредиторів ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод" від 05.05.2010 року прийнято рішення про обрання комітету кредиторів у складі семи членів: ТОВ "Сумський завод ГВТ", АКБ "Укрсоцбанк", Охтирської МДПІ, ТОВ "Залізпром", ВАТ "Лебединський МБДЕЗ "Темп", УПФ України в Тростянецькому районі, а також представника кредиторів другої черги (том 5, а.с. 2).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою місцевого господарського суду від 10.02.2014 року ТОВ "Залізпром" виключено з реєстру вимог кредиторів, що мало наслідком втрату ним статусу члена комітету кредиторів боржника (том 9, а.с. 86-87).

Матеріалами справи підтверджується, що на стадії ліквідаційної процедури банкрута до складу комітету кредиторів ВАТ "Тростянецький машинобудівний завод" увійшло п'ять членів: ТОВ "Сумський завод ГВТ", ПАТ "Укрсоцбанк", Охтирська МДПІ, ЗАТ "Лебединський МБДЕЗ "Темп" та УПФ України в Тростянецькому районі (том 10, а.с. 82 - 83, том 11, а.с. 158, том 14, а.с. 104).

Відтак, з огляду на встановлені апеляційним судом обставини подання представником кредитора по заробітній платі ОСОБА_1 - ОСОБА_2. апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 05.05.2016 року про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, ліквідацію банкрута як юридичної особи з припиненням провадження у даній справі про банкрутство без надання суду доказів надіслання копії зазначеної скарги з додатками всім членам комітету кредиторів (персонально), як органу колективного представництва інтересів кредиторів боржника, висновки суду апеляційної інстанції про недодержання заявником апеляційної скарги вимог частини 3 статті 94 ГПК України щодо обов'язкових додатків до апеляційної скарги, є обґрунтованими та такими, що зумовлюють повернення апеляційної скарги без розгляду.

Доводи скаржника про безпідставність повернення судом апеляційної інстанції апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 05.05.2016 року у даній справі з посиланням на обставини його необізнаності зі складом комітету кредиторів боржника, що унеможливило надіслання копії зазначеної апеляційної скарги з доданими до неї документами всім його членам, колегія суддів касаційного суду вважає необґрунтованими, оскільки скаржник, як учасник провадження у справі по банкрутство (кредитор по заробітній платі), не був позбавлений права на ознайомлення з матеріалами справи особисто або через представника в порядку частини 2 статті 22 ГПК України для з'ясування кількісного складу комітету кредиторів та даних про їх місцезнаходження.

Доводи касаційної скарги про порушення права заявника апеляційної скарги на участь в судовому засіданні з розгляду питання про підставність прийняття її до провадження, яке проводилося за відсутності учасників провадження у справі, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає необґрунтованими з огляду на положення статей 97, 98 ГПК України, виходячи з яких питання про прийняття (повернення, відмову у прийнятті) апеляційної скарги вирішується колегією суддів суду апеляційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, з винесенням відповідної ухвали (про прийняття (відмову у прийнятті) апеляційної скарги чи її повернення).

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає про право скаржника повторно звернутися з апеляційною скаргою на ухвалу суду про затвердження ліквідаційного балансу з належним надісланням сторонам у справі про банкрутство копій апеляційної скарги та з поданням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскаржувана ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 року у справі №12/2-10 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відсутні правові підстави для її скасування.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 21.07.2016 року у справі №12/2-10 залишити без змін.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді О.Є. Короткевич

С.В. Куровський