РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2016 р. Справа № 924/473/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Бучинська Г.Б.

суддів Сініцина Л.М.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача на рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.16 р.

у справі № 924/473/16 (суддя Шпак В.О. )

позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство "Аграрний фонд"

відповідач ОСОБА_2 товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра"

про стягнення заборгованості в сумі 13 394 763,55 грн. з яких: сума основної заборгованості у розмірі 9 914 061,79 грн, 15% річних у сумі 691 446,00 грн, пеню у сумі 290 465,76 грн, штраф у сумі 2 498 790,00 грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3 ( представник , довіреність у справі)

відповідача - ОСОБА_4 ( представник , довіреність у справі)

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016 р.( суддя Шпак В.О) позов публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" про стягнення заборгованості в сумі 13 394 763, 55 грн., з яких: сума основної заборгованості у розмірі 9 914 061, 79 грн., 15% річних у сумі 691 446,00 грн., пеня у сумі 290 465, 76 грн., штраф у сумі 2 498 790,00 грн., задоволено частково.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" суму основної заборгованості у розмірі 9 914 061,79 грн., 15% річних у сумі 690 398,52 грн., пеню у сумі 286 592,88 грн., штраф у сумі 2 498 790,00 грн. та судовий збір у розмірі 200 847,65 грн.

В частині стягнення 3872,88 грн. пені та 1047,48 грн.15% річних відмовлено.

Не погодившись з постановленим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що 27 травня 2015 року внаслідок сильного дощу та граду діаметром 15-200 мм, окремі градини 30-40 мм, пошкоджено прапорцеві листки, перебиті колоси та стебла рослин озимої пшениці на загальній площі 777,41 га посівів, що розташовані на території с. Закриниччя, і Рублянка Красилівського району Хмельницької області (поля №31101-31108, 31113 31116,31117).

Апелянт вказує, що зазначену подію СТОВ Довіра кваліфікувало як страховий випадок та одразу проінформувало про цю подію як Позивача, так і ПрАТ Страхова компанія ПЗУ Україна.

Вказує, що представники Позивача були присутні при огляді полів Відповідача та при складанні ОСОБА_4 комісії обстеження посівів, які розташовані на території с. Закриниччя с.Рублянка, затверджених головою ОСОБА_5 районної державної адміністрації ОСОБА_6 від 02.06.15р. та від 03.06.15р.

На думку скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав вважати, що відповідач належним чином та вчасно повідомив позивача про існування обставин форс-мажору.

В свою чергу, згідно з п. 8.2 Біржового договору сторона, для якої склалися такі умови (обставин; непереборної сили (форс-мажор), зобов'язана в термін не пізніше п'яти днів повідомити іншу сторону про настання і припинення обставин, які перешкоджають виконанню договірних зобов'язань.

Зазначає, що про дану подію, яка є страховим випадком, відповідач повідомив позивача 29.05.2015 року, а отримавши сертифікат ТПП України про форс-мажорі обставини СТОВ Довіра повідомило позивача 25.05.2016 року.

Вважає, що факт настання обставин непереборної сили є достатнім для звільнення від виконання зобов'язання з поставки пшениці, оскільки факт знищення посівів унеможливив виростити озиму пшеницю у кількості, передбаченій договором та поставити в строк, передбачений Біржовим договором.

Просить апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2216р. , а в позові відмовити .

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Аграрний фонд" зазначає, що господарський суд Хмельницької області при прийнятті рішення у справі не припустився порушень норм ні матеріального, ні процесуального права, а апеляційна скарга СТОВ Довіра не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується висновками і обставинами, викладеними в рішенні місцевого суду.

Вважає, що твердження відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що суперечить нормам законодавства.

СТОВ Довіра не повідомляло та не надавало ПАТ Аграрний фонд необхідних документів з підтвердженням обставин непереборної сили у визначені строки та порядок, передбачений Договором, а відтак не може посилатись на їх існування.

Крім того, в Договорі чітко викладені вимоги повідомлення, а саме Сторона повинна повідомити про настання, а також про припинення обставин (два різних повідомлення).

Тому, відсутні підстави вважати, що Відповідач належним чином та вчасно повідомив позивача про існування обставин форс-мажору.

Вважає, що СТОВ Довіра не повідомляло ПАТ Аграрний фонд у травні-червні місяці 2015 року про настання страхового випадку (до матеріалів справи не надано жодного доказу такого повідомлення), у зв'язку з чим представник ПАТ Аграрний фонд не міг бути присутній при огляді полів відповідача та складанні актів комісії обстеження посівів від 02.06.2015р. та 03.06 2015р., що і вбачається з актів, наявних у справі.

Крім того, СТОВ Довіра зверталось до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна про стягнення за неналежне виконання умов договору добровільного страхування майбутнього врожаю сільськогосподарських культур від 12.05.2015р. № 220.994061979.0086 : 2 633 032,16 грн. страхового відшкодування; 47 394,58 грн. пені; 38 954,45 грн. 3% річних, а всього 2 719 381,19 грн.

В свою чергу , рішенням господарського суду міста Києва від 01.03.2016р. , залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2016р. відмовлено у задоволенні позову СТОВ Довіра та підтверджено, що повної загибелі пшениці не відбулося, а саме, пошкоджено лише 38% від застрахованої площі (2066,44 га застрахованої площі 100%; 1289,03 га площа рекомендована для подальшого вирощування 62%). Фактична середня врожайність на всій застрахованій території перевищує 10% та складає 52,65 га/ц. Крім того, Позивачем не доведено, що його майнові інтереси щодо майбутньої вартості врожаю постраждали, оскільки було застраховано 34 550 876,80 грн., а фактично зібрано врожай вартістю 47 869 756,00 грн..

Аналогічні факти щодо фактично зібраного врожаю вартістю 47 869 756,00 грн. також встановлені в акті звірки врожайності застрахованих посівів озимої пшениці СТОВ Довіра від 15.02.2016р., який підписано та скріплено печаткою відповідача без зауважень.

Разом з тим наголошує, що СТОВ Довіра здійснило поставку Позивачу пшениці лише в кількості 4 800,000 тонн на суму 14 136 000,00 грн., про що свідчить акт передавання-приймання зерна від 01.10.2015р.

Вважає, що у відповідача відсутні підстави для звільнення від відповідальності у зв'язку з недодержанням останнім умов договору та відсутністю причинно-наслідкового зв'язку між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконання зобов'язань за договором.

В додаткових поясненнях ПАТ "Аграраний фонд" зазначає, що сторони при укладанні біржового договору поставки зерна врожаю 2015 року від 12.05.2015р. № 1262Ф (далі -Договір) не передбачили можливість листування, повідомлення тощо за допомогою електронної пошти та не визначили (погодили) адресу такої пошти. Додатково повідомляємо, що ПАТ Аграрний фонд має адреси електронних пошт, які зазначені на сайті ПАТ Аграрний фонд, а саме, та .

Вказує, що на зазначені електронні адреси у травні 2015 року повідомлень від СТОВ Довіра про настання страхового випадку не надходили.

Вважає, що доводи відповідача є безпідставними, необґрунтованими , просить апеляційну скаргу СТОВ Довіра залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016 року - без змін.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 06 жовтня 2016 року у справі № 924/473/16 зобов'язано СТОВ "Довіра" подати до 02 листопада 2016 року через канцелярію Рівненського апеляційного господарського суду докази направлення засобами електронного зв'язку ОСОБА_5 - повідомлення № 177 на адресу ПАТ "Аграрний Фонд" про страховий випадок (а.с. 175-176).

На виконання означеної ухвали, від СТОВ "Довіра" надійшли письмові пояснення , в яких відповідач вказує, що 29 травня 2015 року о 10-18-54 год. з електронної адреси "chernyak@svarogagro" на електронну адресу "" було відправлено електронного листа із вкладенням п'яти файлів, одним із яких була сканокопія листа СТОВ Довіра від 28.05.2015 року №177 на ім'я Т.в.о. голови правління ПАТ Аграрний фонд ОСОБА_7

Власником доменного імені "ОСОБА_8 Груп" та корпоративно-поштового серверу являється корпорація ОСОБА_8 Груп, а власником електронної адреси "chernyak@svarogagro" ОСОБА_9, який відповідно до довіреності від 15.05.2015 року №159/1 представляв інтереси СТОВ Довіра у відносинах із ПАТ Аграрний фонд, ПрАТ Страхова, компанія ПЗУ Україна по Біржовому договорі поставки зерна врожаю 2015 року №1262 Ф від 12.05.2015 року та Договорі добровільного страхування майбутнього врожаю с/г культур №220.994061979.0086 від 12.05.2015 року.

Наголошує, що підтвердженням відправлення вище вказаного листа від 28.05.2015 року №177 є відповідні скріншоти додаються) та лист корпорації ОСОБА_8 Груп від 25.10.2016 року №757/К.

Крім того, зазначає, що позивач повідомлявся про страховий випадок, який мав місце 27.05.2015 року, не тільки засобами електронного зв'язку, а й засобами мобільного зв'язку (тел. НОМЕР_1 - ОСОБА_10 - керівник Хмельницького відділення, тел. НОМЕР_2 -Хмельницького відділення).

Також зазначає, що 02 червня 2015 року під час огляду посівів комісією у складі першої заступника голови ОСОБА_5 РДА ОСОБА_11, начальника відділу з питань цивільного захисту населення ОСОБА_5 РДА, техніка-агрометеоролої Хмельницького обласного центру з гідрометеорології ОСОБА_12, головної спеціаліста управління агропромислового розвитку ОСОБА_13, головної агронома ОСОБА_14, на полях с. Закриниччя, с. Рублянка Красилівського району був присутній і регіональний співробітник управління внутрішньої безпеки ПА Аграрний фонд ОСОБА_15. Підтвердженням його присутності може слугувати лист ОСОБА_5 РДА від 24.10.2016 року №45/20-38-2875/20.

В додаткових поясненнях ПАТ "Аграрний фонд" зазначає, що відповідачем було надано скріншоти з екрану комп'ютера, які б мали свідчити про отримання ПАТ Аграрний фонд листа № 177, однак даний доказ ПАТ Аграрний фонд ставить під сумнів, виходячи з наступного.

По-перше, лист від 28.05.2015р. № 177, адресований т.в.о. голови правління ПАТ Аграрний фонд, направлений не на офіційну пошту Товариства та ., отримані з якої документи реєструються в обов'язковому порядку.

По-друге, дані роздруківки не засвідчують факт відправлення саме листа від 28.05.2015р. № 177, а тим паче його отримання уповноваженим представником ПАТ Аграрний фонд.

Крім того, відповідач у поясненнях зазначає, що 02.06.2015р. під час огляду посівів був присутній регіональний співробітник управління внутрішньої безпеки ПАТ Аграрний фонд ОСОБА_15 ,а підтвердженням його присутності може слугувати лист ОСОБА_5 районної державної адміністрації Хмельницької області від 24.10.2016р. № 45/20-38-2875/2016.

В свою чергу, позивач вказує, що дане твердження не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_15 прийнято на посаду заступника начальника відділу з фінансово-економічної безпеки відділу по роботі в Хмельницькій області 18.06.2015р., про що свідчить копія наказу від 18.06.2015р. № 176-К.

Крім того, у вищезазначеному листі не ідентифіковано особу представника ПАТ Аграрний фонд.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній та додатково зауважив, що рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016 р. є необґрунтованим, оскільки при його прийнятті суд не в повному обсязі з'ясував усіх обставин справи та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що у свою чергу стало причиною порушення судом норм матеріального та процесуального права та призвело до неправильного вирішення справи.

Крім цього, представник апелянта зазначив, що в травні 2015 року ОСОБА_2 товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра" кваліфікувало пошкодження 777, 41 га. посівів внаслідок сильного дощу, як форс-мажорні обставини та відразу проінформувало про цю подію ОСОБА_1 акціонерне товариство "Аграрний Фонд" і ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна". Наголосив, що представники позивача були присутні при огляді полів СТОВ "Довіра" та складанні ОСОБА_7 комісії обстеження посівів, які розташовані та території с. Закриниччя, с. Рублянка. Зазначив, що на вказані обставини суд першої інстанції не звернув належної уваги та дійшов до помилкового висновку щодо відсутності підстав вважати, що відповідач по справі належним чином та вчасно не повідомив позивача про існування обставин форс-мажору.

Просить задовольнити вимоги апеляційної скарги, рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016 р. скасувати,в позові відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні зауважила, що господарський суд Хмельницької області при прийнятті рішення у справі № 924/473/16 не допустив порушень норм ні матеріального, ні процессуального права, а апеляційна скарга СТОВ "Довіра" не відповідає дійсним обставинам справи. Зауважила, що підстава для скасування рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016 р., якою керується відповідач, а саме отриманням ним сертифікату ТПП про форс-мажорні обставини, котрий засвідчує факт настання непереборної сили, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що суперечить нормам законодавства.

На думку представника позивача , суд першої інстанції вірно встановив відсутність підстав щодо звільнення відповідача від відповідальності у зв'язку з недодержанням п. 8.2 біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року від 12.05.2014 р. № 1262Ф та недоведеністю причинно-наслідкового зв'язку з виконанням всіх умов договору.

Просить рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016р. залишити без змін, а апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" залишити без задоволення.

Крім того, в судовому засіданні від представника позивача надійшло клопотання про виклик до суду на підставі ст. 30 ГПК України для дачі пояснень - голову ОСОБА_5 районної державної адміністрації ОСОБА_6 у вказаній справі, з приводу факту обстеження посівних площ, які потерпіли внаслідок стихії, на якому нібито був представник Хмельницького відділення ПАТ "Аграрний фонд".

В свою чергу, представник апелянта не заперечив щодо задоволення заявленого клопотання.

Колегія суддів, розглянувши заявлене клопотання, прийшла до висновку, що воно не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Так, згідно ч.1 ст.30 Господарського процесуального кодексу України, в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів , коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. Ці особи мають право знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення , подавати докази, брати участь в огляді та дослідженні доказів.

Таким чином, метою участі посадових осіб та інших працівників підприємств , установ, організацій, державних та інших органів є вирішення питань щодо обставин справи, дослідження наявних у справі доказів, інших питань, що виникають під час судового розгляду.

Згідно п.1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України ", згідно зі статтею 30 ГПК в судовому процесі, у тому числі в справах про банкрутство, можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних чи інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи.

Господарський суд може скористатися правом, наданим йому статтею 30 ГПК, для виклику відповідного спеціаліста з метою участі його в судовому процесі, якщо обставини справи свідчать про доцільність отримання роз'яснень (консультацій) спеціаліста з тих чи інших питань.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства , колегія суддів зауважує, що відсутні підстави для виклику в якості спеціаліста для дачі пояснень -голову ОСОБА_5 районної державної адміністрації ОСОБА_6 , оскільки вона не надасть суду пояснень ( доказів) для вирішення даного спору, у зв"язку з тим, що не була в складі комісії, яка обстежувала посівні площ, які потерпіли внаслідок стихії , про що зазначено в ОСОБА_7 від 28.05.2015 р. та 02.06.2015р., а лише затвердила відповідний акт.

В свою чергу, задоволення такого клопотання призведе до необхідності відкладення розгляду справу та порушення строків її розгляду.

Колегія суддів зауважує, що ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.10.2016 р. за клопотанням апелянта був продовжений процесуальний строк розгляду справу до 15.11.2016р. ( а.с. 175-176).

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов"язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989).

З огляду на наведене, судова колегія суддів відхиляє вищезазначене клопотання представника позивача.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом 12 травня 2015 року між ПАТ „Аграрний фонд (покупець ) та СТОВ „Довіра (постачальник) укладено біржовий договір поставки зерна врожаю 2015 року ( а.с.6-15).

Відповідно до п.1.1 договору у порядку та на умовах цього Договору Постачальник у визначений сторонами строк передає ОСОБА_16 у власність зернові культури (далі - Товар), а ОСОБА_16 зобов'язується прийняти та оплатити його.

Постачальник зобов'язаний поставити ОСОБА_16 пшеницю м'яку 2 класу у кількості 7855,000 тонн, яка буде вирощена та зібрана в 2015році на земельній ділянці/ділянках сільськогосподарського призначення Постачальника загальною посівною площею (далі - Посівна площа) 2 066,44 га (пункт 2.1.1 договору).

Постачальник зобов'язаний поставити Товар для зберігання на Зерновий склад, вказаний в п. 2.2 в наступній кількості та строки: - зерно 7 855,000 тонн в строк до 15 вересня 2015 року, що являє собою кінцевий строк поставки Товару (згідно додатку, затвердженого наказом ПАТ Аграрний фонд „Про закупівлю зерна врожаю 2015 року), зокрема: Поставка товару здійснюється рівномірними частинами не менше 20% та не більше 25%, через рівномірні проміжки часу починаючи не пізніше за 45 днів до п. 2.1.2. (пункти 2.1.1 та 2.1.2 договору).

Сторони погодили, що ціна на момент укладення цього Договору для здійснення попередньої оплати за одиницю Товару (тонну) - 4 400,00 гривень з урахуванням ПДВ є базовою. Базова ціна підлягає перегляду відповідно до п. 5,4 цього Договору, а остаточна вартість Товару (партії Товару) підлягає перерахунку на момент кожної поставки Товару або виставлення Покупцем вимоги (претензії/позову) Постачальнику відповідно до п. 5.6 цього Договору (пункт 5.1.1 Договору ).

Відповідно до п. 5.3 договору ОСОБА_16 зобов'язується протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту набрання чинності Договору застави, передбаченого п. 2.4 Договору, але в будь-якому разі після набрання чинності Договору страхування та надання акту огляду сільськогосподарських культур до договору страхування перерахувати кошти (попередню оплату) на поточний рахунок Постачальника в розмірі 22 465 300,00 грн. в тому числі ПДВ, що складає 65% від загальної базової ціни Договору, передбаченої у п. 5.2 цього Договору, за вирахуванням суми передбаченої у пп. 5.3.1 цього Договору.

Розділом 7 договору сторони визначили відповідальність сторін.

Відповідно до п. 7.3 договору за порушення строків виконання Постачальником зобов'язання з поставки Товару з нього стягується:

- пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховувалась пеня, від вартості недопоставленого Товару, за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється за весь час коли існує прострочення Постачальника поставити Товар (партію Товару) до моменту поставки Товару (партії Товару)

за прострочення понад п'ятнадцяти днів стягується штраф, що дорівнює різниці між загальною ціною Товару, що склалася відповідно до цін Аграрної біржі на момент невиконання Договору та сумою попередньої оплати, при цьому Постачальник зобов'язаний повернути суму попередньої оплати, що була отримана Постачальником згідно п. 5.3 цього Договору.

У разі якщо Постачальник порушує строки виконання зобов'язання з поставки Товару (партії Товару) та не сплатив штрафи в порядку визначеному цим пунктом, остаточна ціна Товару (партії Товару) для розрахунку розміру штрафу визначається за ціною, що склалася на ринку (відповідно до довідки Аграрної біржі по ціни на аналогічний товар) на день оплати штрафу чи прийняття відповідного судового рішення,

Остаточна ціна товару дорівнює вартості загальної кількості Товару за цим Договором відповідно до цін, що склалася на ринку на день здійснення розрахунків (відповідно до довідки Аграрної біржі по ціни на аналогічний товар), Відповідно до п. 7.4 договору якщо Постачальник, який одержав суму попередньої оплати, не передав Товар у встановлений строк, Постачальник зобов'язаний після настання строку поставки повернути ОСОБА_16 суму попередньої оплати та сплатити на користь ОСОБА_16 штраф у розмірі тридцяти відсотків від суми попередньої оплати.

Окрім того сторони визначили, що відповідно до п. 8.1 договору Сторони звільняються від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажор) за умови, що дані обставини сталися не з вини Сторін та безпосередньо вплинули на своєчасне виконання договірних зобов'язань.

У цьому разі термін виконання зобов'язань переноситься відповідно до терміну дії зазначених обставин, про що укладається відповідний договір. Інформація про дію обставин форс мажору повинна бути підтверджена Торгово промисловою палатою України.

Якщо обставини непереборної сили діють більше одного місяця, то такий факт потверджується Торгово-промисловою палатою України і кожна зі Сторін вправі розірвати Договір в односторонньому порядку, попередньо за 10 днів повідомивши про це іншу Сторону і Постачальник повертає попередню оплату передбачену в п. 5.3. (пункт 8.4 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та реєстрації на Аграрній біржі, але в будь-якому випадку не раніше набуття чинності договором застави та Договору страхування (пункт 11.2)

Відповідно до п.11.6 договору строк дії договору : з дати набуття чинності у відповідності до п. 11.2 до повного виконання зобовязання за цим договором.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

01 жовтня 2015 року Позивач та відповідач уклали додатковий договір № 1 до біржового договору поставки зерна врожаю 2015року від 12 травня 2015 року №1262 Ф., яким зафіксовано здійснення поставки партії товару обсягом 4 800,000 тонн та основну суму заборгованості СТОВ „Довіра перед ПАТ „Аграрний фонд у розмірі 9 914 061,79 грн.( а.с.13-15).

В подальшому, 01 жовтня 2015 року відповідно до ОСОБА_7 передавання приймання зерна до біржового договору поставки зерна врожаю 2015 року від 12 травня 2015 року №1262 ОСОБА_16 прийняв у власність пшеницю мяку 3 класу врожаю 2015 року у кількості 4800,000 тонн по ціні 2945,00 грн. на загальну суму 14 136 000, 00 грн, в тому числі ПДВ 2356000,00грн. згідно складської квитанції га зерно АЦ№127167 (206 ) від 01 жовтня 2015 року та аналізної картки №9 від 01 жовтня 2015 року ( а.с.16).

Позивач стверджує, що внаслідок неналежного виконання відповідачем біржового договору поставки зерна врожаю 2015 року від 12 травня 205 року №1262Ф за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 9914061,79 грн., окрім позивач на підставі п.5.14, п. 7.3, п. 7.4 нараховує 15% річних у сумі 691 446,00 грн, пеню у сумі 290 465,76 грн, штраф у сумі 2 498 790,00 грн.

У зв"язку з неналежним виконанням зобов"язань зі сторони СТОВ „Довіра по відношенню до ПАТ „Аграрний фонд, останній направив на адресу відповідача вимогу ( а.с. 21) від 10.03.2016р. № 02-01/484, яка ним отримана 17.03.2016 року та залишена без задоволення, внаслідок чого позивач звернувся за захистом порушеного права до суду .

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає до спірних правовідносин необхідно застосувати такі положення чинного законодавства.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 626 Цивільного кодексу України: договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору; договір є обов'язковим для виконання сторонами відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України.

В силу дії до частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України: договір набирає чинності з моменту його укладення.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 525 Цивільного кодексу України: одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 3 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що: у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України: сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормами статті 628 Цивільного кодексу України передбачено, що: зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства , колегія суддів констатує, що сторони підписали біржовий договір поставки зерна врожаю 2015 р. №1262 Ф, чим погодили всі умови та ризики, які можуть статися під час його виконання.

В свою чергу, як вірно встановлено місцевим господарським судом, позивач свої зобовязання по договору поставки зерна врожаю 2015 року №1262 Ф від 12 травня 2015 року виконав належним чином.

Так, на виконання пункту 5.3 позивачем перераховано відповідачу кошти в розмірі 22465300 грн., в тому числі ПДВ, за вирахуванням суми страхового платежу 863771,92 грн.

Сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та реєстрації на Аграрній біржі, але в будь-якому випадку не раніше набуття чинності договором застави та Договору страхування.

Разом з тим, як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобовязання за договором поставки зерна врожаю 2015 року №1262 Ф від 12 травня 2015 року виконав частково та в порушення пункту 2.12 договору (строк поставки товару в кількості 7855,00 тон в строк до 15 вересня 2015 року) поставив пшеницю мяку 3 класу врожаю 2015 року у кількості 4800,00 тон на загальну суму 14136000,00 грн., в тому числі ПДВ 2356000,00 грн., що підтверджується актом передавання приймання зерна від 01 жовтня 2015 року до біржового договору поставки зерна врожаю 2015 року від 12 травня 2015 року №1262 Ф.

Як зазначалось вище, 01 жовтня 2015 року позивач та відповідач уклали додатковий договір № 1 до біржового договору поставки зерна врожаю 2015 року від 12 травня 2015 року №1262 Ф., яким було зафіксовано здійснення поставки партії товару обсягом 4 800,000 тонн та основну суму заборгованості СТОВ „Довіра перед ПАТ „Аграрний фонд у розмірі 9 914 061,79 грн.

Колегія суддів зауважує, що згідно ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред'явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобовязання за договором виконав належним чином, натомість відповідач свої зобовязання виконав частково, зокрема має місце борг в розмірі 9 914 061,79 грн.,який правомірно стягнутий судом першої інстанції.

Щодо стягнення 15% штрафу колегія суддів відзначає наступне.

Так, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 3 статті 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 536 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5.14 Договору визначено, що ОСОБА_16 при здійсненні остаточного розрахунку за Товар нараховує, а Постачальник зобов'язується сплатити проценти за користування грошовими коштами ОСОБА_16 у вигляді попередньої оплати у розмірі 15% річних від суми попередньої оплати, визначеної в п. 5.3 цього Договору за кожен день користування такими коштами (від дня їх оплати до дня фактичної поставки Товару (партії Товару) чи повернення ОСОБА_16 суми попередньої оплати).

Колегія суддів, перевіривши розрахунок нарахування 15% річних, прийшла до висновку, що суд першої інстанції правомірно стягнув 15% річних в розмірі 690398,52 грн. за період з 02.10.2015 року по 20.04.2016 року, а в частині стягнення 1047,48 грн. 15% -відмовив.

Щодо нарахування позивачем пені у розмірі 290 465,76 грн . та штрафу у сумі 2 498 790,00 грн., колегія суддів відзначає таке.

Так, п. 7.1 Договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та/або законодавством України.

Відповідно до п.7.4 Договору визначено, що якщо Постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, Постачальник зобов'язаний після настання строку поставки повернути ОСОБА_16 суму попередньої оплати та сплатити на користь ОСОБА_16 штраф у розмірі 30% від суми попередньої оплати.

Відповідно до п.7.3 Договору за порушення строків виконання Постачальником зобов'язання з поставки Товару з нього стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховувалась пеня, від вартості недопоставленого Товару, за кожен день прострочення.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, а частина 2 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок позивача в частині нарахування штрафу прийшла до висновку про правомірність висновків суду першої інстанції щодо його задоволення в розмірі 2498790,00 грн.

Судом не приймаються до уваги доводи відповідача про виключення із суми нарахування штрафних санкцій 863771,92 грн., які становлять суму страхового платежу

Так.,в п. 5.3.1 договору сторони погодили, що покупець утримує 863 771,92 грн, що складає 3,844916 від попередньої оплати, яка передбачена п. 5.3. цього договору для сплати страхового платежу.

На виконання пункту 5.3 позивачем перераховано відповідачу кошти в розмірі 22465300 грн., в тому числі ПДВ, за вирахуванням суми страхового платежу 863771,92 грн.

Таким чином, сума страхового платежу відноситься до попередньої оплати і була необхідною умовою укладення договору поставки зерна.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з висновками місцевого господарського суду щодо розміру пені,що стягнута судом першої інстанції.

Перевіривши розрахунок пені, поданий позивачем, колегія суддів вважає його арифметично вірним з урахуванням обставин справи. При цьому ,апеляційний суд звертає увагу , що в матеріалах справи відсутній розрахунок пені,зроблений судо першої інстанції .

Так, правомірною підлягає до стягнення пеня в розмірі 290 465,76 грн. за період прострочення поставки відповідачем з 16.09.2015 року до 30.09.2015 року (п. 2.12. договору до моменту підписання акту прийому передачі від 01.10.15 року)

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення в цій частині підлягає скасуванню в частині відмови в стягненні пені в розмірі 3872,88 грн.

Щодо застосування форс-мажорних обставин та звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобовязань судом , колегія суддів відзначає таке.

Згідно, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України передбачено звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, а не від його виконання.

Відповідно до пунктів 8.2 Договору Сторона, для якої склалися обставини непереборної сили, повинна в короткий строк, але не пізніше 5 днів, повідомити іншу Сторону про настання і припинення обставин, які перешкоджають виконанню договірних зобов'язань.

Колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи є сертифікат №6325 від 20 травня 2016 року, виданий Сільськогосподарському товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" відповідно до:

-довідки про погодні умови Державної служби України з надзвичайних ситуації Хмельницького обласного центра з гідрометеорології за №01-49/163 від 04.06.2015 року,

-акту комісії про обстеження посівів які розташовані на території с. Закриниччя, с.Рублянка від 02.06.2015 року Затвердженого Головою ОСОБА_5 районної державної адміністрації ОСОБА_6;

- протоколу № 2 засідання комісії запитань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій ОСОБА_5 районної державної адміністрації Хмельницької області від 05.06.2015 року про наслідки несприятливих погодних умов; які унеможливили його виконання в зазначений термін.

Зазначений Сертифікат виданий Торгово- промисловою палатою, має вихідний номер відповідно до звернень (що зазначається в правому верхньому кутку) на № 15 від 27.04.2016р./вх. № 817-05 від 26.08.2016 року на №408 від 16.05.2016р./вх.№ 872-05 від 17.05.2016р.

Відповідно до ст. 14-1 Закону України „Про торгово-промислові палати в Україні Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для субєктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

В свою чергу, колегія судді зауважує, що сторони погодили, що відповідно до п. 8.2 та 8.3 сторона, для якої склалися такі умови, повинна в короткий строк, але не пізніше 5 днів, повідомити іншу Сторону про настання і припинення обставин, які перешкоджають виконанню договірних зобов'язань. Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання або припинення даних обставин непереборної сили позбавляє Сторону права посилатися на дані обставини.

Судова колегія апеляційної інстанції констатує, що матеріали справи не містять доказів в розумінні ст.ст. 33-34 ГПК України повідомлення ПАТ "Аграрний фонд" м.Київ щодо негативних факторів впливу, які мали місце в травні 2015 року. Разом з тим , як вбачається з матеріалів справи , відповідач в порушення п.п.8.2 та 8.3 Договору , про настання форс - мажорних обставин повідомив Позивача лише в травні 2016 року, тобто через рік після їх настання.

Таким чином, сертифікат про форс-мажорні обставини №6325 (вих. №627/05.0-4 від 20.05.2016р.) не може вважатися належними та допустимим доказом своєчасного повідомлення про настання форс-мажорних обставин, оскільки порушено вищевказані вимоги договору, згідно з якими СТОВ Довіра мало повідомити про настання і припинення обставин, які перешкоджають виконанню договірних зобов'язань не пізніше 5 днів.

Договором чітко визначено правові наслідки недотримання пункту 8.2, а саме п. 8.3 передбачено, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про настання або припинення даних обставин непереборної сили позбавляє Сторону права посилатися на дані обставини.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що відповідач належним чином та вчасно повідомив позивача про існування обставин форс-мажору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 11.11.2014 у справі №904/8847/13.

Щодо покликань апелянта про те, що ПАТ "Аграрний фонд" повідомлявся про настання страхового випадку та про присутність представників позивача при огляді полів та складання актів комісії обстеження полів, колегія суддів відзначає таке.

Так, на виконання ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 06 жовтня 2016 року у справі № 924/473/16 зобов'язано СТОВ "Довіра" подати до 02 листопада 2016 року через канцелярію Рівненського апеляційного господарського суду докази направлення засобами електронного зв'язку ОСОБА_5 - повідомлення № 177 на адресу ПАТ "Аграрний Фонд" про страховий випадок (а.с. 175-176).

На виконання означеної ухвали , від СТОВ "Довіра" надійшли письмові пояснення , в яких відповідач вказує, що 29 травня 2015 року о 10-18-54 год. з електронної адреси "chernyak@svarogagro" на електронну адресу "" було відправлено електронного листа із вкладенням п'яти файлів, одним із яких була сканокопія листа СТОВ Довіра від 28.05.2015 року №177 на ім'я Т.в.о. голови правління ПАТ Аграрний фонд ОСОБА_7

Власником доменного імені "ОСОБА_8 Груп" та корпоративно-поштового серверу являється корпорація ОСОБА_8 Груп, а власником електронної адреси "chernyak@svarogagro" ОСОБА_9, який відповідно до довіреності від 15.05.2015 року №159/1 представляв інтереси СТОВ Довіра у відносинах із ПАТ Аграрний фонд, ПрАТ Страхова, компанія ПЗУ Україна по Біржовому договорі поставки зерна врожаю 2015 року №1262 Ф від 12.05.2015 року та Договорі добровільного страхування майбутнього врожаю с/г культур №220.994061979.0086 від 12.05.2015 року.

Згідно позиції апелянта, доказами відправлення вище вказаного листа від 28.05.2015 року №177 є відповідні скріншоти додаються) та лист корпорації ОСОБА_8 Груп від 25.10.2016 року №757/К, а також повідомлення засобами мобільного зв'язку на телефон НОМЕР_1 - ОСОБА_10 , який є керівником Хмельницького відділення.

Разом з тим, позивач у своїх поясненнях зазначає, що існують дві офіційні електронні пошти ПАТ Аграрний фонд, а саме та ., документи отриманні з яких реєструються в обов'язковому порядку.

В свою чергу, колегія суддів констатує, що матеріали справи не містять доказів повідомлення ПАТ Аграрний фонд на вище зазначені електронні адреси про настання страхового випадку у травні 2015 р.

Колегія суддів зауважує, що п.1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох чи більше осіб спрямована на становлення цивільних прав та обов"язків .

Так, біржовий договір поставки зерна врожаю 2015 р. № 1262 Ф не містить жодного пункту, посилання на обмін листами, додатками, доповненнями, розрахунками та будь -якою іншою інформацією через засоби електронного зв"язку .

З огляду на зазначене, судова колегія Рівненського апеляційного господарського суду констатує, що покликання апелянта на докази повідомлення ПАТ Аграрний фонд про страховий випадок засобами електронного зв"язку є суперечливими та не спростовують позицію позивача щодо даних обставин.

Крім того, слід зауважити, що 12.05.2015р. між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Довіра та ПАТ Страхова компанія ПЗУ Україна був укладений договір добровільного страхування майбутнього врожаю сільськогосподарських культур №220.994061979.0086, за умовами якого прийнято на страхування озима пшениця, площа с/г культури: 2066,44 га.

Згідно з умовами вищезазначеного договору ПАТ Аграрний фонд є вигодонабувачем.

Як вбачається з матеріалів справи, СТОВ Довіра звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства Страхова компанія ПЗУ Україна про стягнення за неналежне виконання умов договору добровільного страхування майбутнього врожаю сільськогосподарських культур від 12.05.2015 № 220.994061979.0086 : 2 633 032,16 грн. страхового відшкодування; 47 394,58 грн. пені; 38 954,45 грн. 3% річних, а всього 2 719 381,19 грн.

Так, рішенням господарського суду міста Києва від 01.03.2016р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2016р. у справі № 910/31440/15 відмовлено у задоволенні позову СТОВ Довіра.Даним рішенням було встановлено,що повної загибелі пшениці не відбулося, а саме, пошкоджено лише 38% від застрахованої площі (2066,44 га застрахованої площі 100%; 1289,03 га площа рекомендована для подальшого вирощування 62%). Фактична середня врожайність на всій застрахованій території перевищує 10% та складає 52,65 га/ц. Крім того, Позивачем не доведено, що його майнові інтереси щодо майбутньої вартості врожаю постраждали, оскільки було застраховано 34 550 876,80 грн., а фактично зібрано врожай вартістю 47 869 756,00 грн.( а.с.72-81).

Разом з тим, як свідчать матеріали справи СТОВ Довіра здійснило поставку Позивачу пшениці лише в кількості 4 800,000 тонн на суму 14 136 000,00 грн., про що свідчить акт передавання-приймання зерна від 01.10.2015р.

Крім того, підписанням ОСОБА_7 звірки врожайності застрахованих посівів озимої пшениці від 15.02.2016р. СТОВ Довіра підтвердило можливість виконання зобов'язань за біржовим договором поставки зерна врожаю 2014 року від 12 травня 2015 року № 1262Ф у повному обсязі, що встановлено також у справі № 910/31440/15.

Дані факти також дають підстави вважати про неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань.

Щодо покликань відповідача про присутність представника ПАТ Аграрний фонд, а саме заступника начальника відділу з фінансово-економічної безпеки відділу по роботі в Хмельницькій області - при обстеженні полів 02.06.2015р. та 03.06.2015р., колегія суддів відзначає таке.

Як вбачається з ОСОБА_5 РДА від 24.10.2016 року №45/20-38-2875/20, 02 червня 2015 року під час огляду посівів була комісія у складі першої заступника голови ОСОБА_5 РДА ОСОБА_11, начальника відділу з питань цивільного захисту населення ОСОБА_5 РДА, техніка-агрометеоролої Хмельницького обласного центру з гідрометеорології ОСОБА_12, головної спеціаліста управління агропромислового розвитку ОСОБА_13, головної агронома ОСОБА_14, на полях с. Закриниччя, с. Рублянка Красилівського району був присутній і регіональний співробітник управління внутрішньої безпеки ПА Аграрний фонд ОСОБА_15 ( а.с. 191).

Разом з тим, позивач, заперечивши зазначені доводи апеллянта, надав суду службову записку ( вих.164 від 18.10.2016р). начальника відділу по роботі в Хмельницій області ПАТ "Аграраний Фонд" згідно якої, ОСОБА_10 02.06.2015р. та 03.06 2015р. проводив планові перевірках наявності ТМЦ, що належать ПАТ Аграрний фонд на складах, що знаходяться в Старокостянтинівському та Хмельницькому районах ( а.с.205).

Крім того, вказав, що посада заступника начальника відділу з фінансово - економічної безпеки відділу по роботі в Хмельницькій області станом на 02-03.06.2015 р. була вакантна.

З огляду на зазначене, колегія суддів не приймає в цій частині доводи скаржника, оскільки вони суперечать наявним матеріалам справи.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія дійшла висновку, що у даній справі відсутні допустимі докази, які відповідно до статтей 33-34, 43 Господарського процесуального кодексу України підтверджують доводи викладені в апеляційній скарзі.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказам

В силу ст.ст. 33, 38, 43, 47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Згідно із п.2 част.1 ст.103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги (подання) має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове.

Відповідно до п.4 част.1 ст.104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині відмови в стягненні пені в розмірі 3 872,88 грн. та судового збору підлягає скасуванню, з стягненням з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" пені всього в розмірі 290 465,76 грн., та судового збору за подачу позову в розмірі - 200 921,46 грн.

В решті рішення суду необхідно залишити без змін

Судовий збір за подачу апеляційної скарги в зв»язку з відмовою в її задоволенні покладається на апелянта

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103-105.106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016 р.у справі № 924/473/16 в частині відмови у стягнення пені в розмірі 3 872,88 грн. та у стягненні судового збору в розмірі 200 847,65 грн. скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" Хмельницької обл., Красилівський район, смт. Антоніни, площа Леніна, буд.54 (код 03785958) на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1 (код 38926880) - пеню всього в розмірі 290 465,76 грн. та судовий збір за подачу позову в розмірі 200 921,46 грн.

В решті рішення господарського суду Хмельницької області від 11.08.2016 р. залишити без змін.

Господарському суду Хмельницької області видати наказ

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Сініцина Л.М.