ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14 листопада 2016 р. Справа № 909/975/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., розглянувши матеріали:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер-Захід ІФ",

вул. Гординського, 4/2А, м.Івано-Франківськ, 76018;

до відповідача: DARIKA NOYPITAK PAPER CJ,. LTD,

939 Moo 2, Sadiang, Lomsak Muang Phetchabun 67000, Thailand (Тайланд);

про: стягнення 6 514,60 доларів США (еквівалент 166 773,20грн.), з яких: 6 258,00 доларів США - попередня оплата, 256,60 доларів США - штраф.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер-Захід ІФ", звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, про стягнення з DARIKA NOYPITAK PAPER CJ,. LTD (Тайланд), 6 514,60 доларів США.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додається доказ про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначено Законом України "Про судовий збір". У відповідності до під.1 п.2 ч.2 ст. 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. При цьому, за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (абз.2 ч.1 ст.6 Законом України "Про судовий збір").

В порушення п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України, заявником не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Разом з тим, ТОВ "Партнер-Захід ІФ", у позовній заяві просить суд, відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі. Мотивує подане клопотання важким фінансовим становищем та відсутністю коштів на рахунку підприємства, в т.ч. і через заборгованість, що виникла з вини відповідача.

Згідно ч. ч.1, 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (ст. 8 Закону України "Про судовий збір") і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (ст.5 Закону України "Про судовий збір") господарським судам слід враховувати те, що єдиною підставою для вчинення господарським судом таких дій, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі (п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.13р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Водночас, статтею 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Крім того, загальний принцип рівності усіх перед законом визначено нормами ст.24 Конституції України, ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ст.4-2 Господарського процесуального кодексу України.

В контексті зазначених норм слід мати на увазі, що всі підприємства та організації, які звертаються до господарського суду, за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, зобов"язані дотримуватись процесуальної форми подання позову. При здійсненні судочинства, господарський суд повинен забезпечити процесуальну рівність сторін, не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою.

Розглянувши клопотання ТОВ "Партнер-Захід ІФ", про відстрочку сплати судового збору, суд прийшов до висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на те, що заявником не наведено обґрунтованих доводів та не подано в підтвердження жодних доказів, стосовно неможливості сплати ним судового збору у встановленому порядку і розмірі. Суду не подано документів, які відображають фінансову ситуацію підприємства, а саме, банківських довідок, виписок про рух коштів на рахунках підприємства, фінансової, податкової звітності, балансу ТОВ "Партнер-Захід ІФ" чи інших належних доказів, які б надали змогу суду прийти до однозначного висновку щодо важкого фінансового становища заявника. Крім того, твердження ТОВ "Партнер-Захід ІФ", про те, що важке фінансове становище підприємства, має місце через значну суму заборгованості, яка виникла з вини відповідача, не береться судом до уваги, позаяк, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику (ст. 42, ч.1 ст.44 Господарського кодексу України).

Судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст.32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини наголошує, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Однак, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р. не означає й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, а відтак, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" заява № 28249/95 від 19.06.2001р.). В даному випадку, накладення судового збору на заявника, передбачене під.1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" - 1,5 відсотка ціни позову, не є надмірно великим та не може порушити принципу розумної пропорційності, доступу до суду, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.

За таких обставин, беручи до уваги той факт, що заявником не подано суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а клопотання про відстрочення сплати судового збору - судом відхилено, то у суду в наявності підстави для повернення позовної заяви без розгляду, у відповідності до правил п. 4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, які вказують на те, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Водночас суд звертає увагу заявнику на те, що ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 06.10.16р., відмовлено у прийнятті позовної заяви № 02/06 від 02.06.16 (вх.№9939/16 від 04.10.16) Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер-Захід ІФ" до DARIKA NOYPITAK PAPER CO, LTD (Тайланд) про визнання недійсним контракту та стягнення попередньої оплати в сумі 6258 доларів США, на підставі п.1 ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що п. 9.2 Контракту №02/06 від 02.06.16р. обумовлено, що у разі, якщо сторони не дійдуть згоди, то розбіжності підлягають розгляду арбітражною комісією ОСОБА_1 в м. Стокгольмі (Швеція) відповідно до законів і процедур вищезгаданої арбітражної комісії.

Окрім цього, як зазначено у п.5 роз"яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" №04-5/608 від 31.05.2002р., сторони зовнішньоекономічного договору мають право передбачити у ньому або шляхом укладення окремої угоди (арбітражна умова, арбітражне застереження) передачу спорів, що виникають з такого договору, на вирішення третейського суду (постійно діючого або створеного для вирішення конкретного спору - ad hoc). Ця домовленість повинна чітко визначати, який саме орган вирішення спорів обрали сторони: Міжнародний комерційний арбітражний суд, Морську арбітражну комісію при Торгово-промисловій палаті України або інший третейський суд в Україні чи за кордоном. Разом з тим, господарський суд може порушити провадження зі справи у випадку наявності у зовнішньоекономічному договорі арбітражної угоди, якщо визначить, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана, зокрема, якщо сторони неправильно виклали назву третейського суду або зазначили арбітражну установу, якої не існує.

Як вбачається з поданої заявником, до матеріалів позовної заяви, інформації (перекладеної з англійської на українську мову, позаштатним перекладачем Першої Івано-Франківської Державної нотаріальної контори), щодо результатів пошуку в системі "Kyckr", по назві Arbitrate commission of the Chamber of Commerce in Stockholm Європа Швеція - "задано забагато значень, змініть пошукові параметри і поверніться до пошуку"; в системі пошуку інформації про підприємства в Європі "Bolagsverket. Sok foretagsfakta" по назві Arbitrate commission of the Chamber of Commerce in Stockholm - "пошук не дав результатів. Пошук не містить інформацію з Реєстру страхових посередників, Реєстру агентів з продажу послуг, Реєстру корпоративних іпотек".

Аналіз вищевикладеної інформації дає підстави для висновку про те, що заявником не дотримано критеріїв пошуку, пошукових параметрів в цілому, у вказаних системах для отримання відомостей про арбітражну комісію ОСОБА_1 в м. Стокгольмі (Швеція), а твердження заявника про те, що такої арбітражної установи "не існує" - визнається судом передчасним. Разом з тим, ТОВ "Партнер-Захід ІФ", не позбавлений права і можливості отримати офіційну інформацію, в т.ч. і у Міністерстві юстиції України стосовно правильності зазначення назви чи відомостей про існування/не існування, визначеної сторонами у п. 9.2 Контракту №02/06 від 02.06.16р., арбітражної установи для вирішення спорів - арбітражної комісії ОСОБА_1 в м. Стокгольмі (Швеція).

В силу ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Керуючись ст.ст. 24, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., ст.9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. ст. 4, 5, 6, 8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 42, 44 Господарського кодексу України, ст.4-2, п. 3 ч.1 ст.57, п. 4 ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер-Захід

ІФ" (вул. Гординського, 4/2А, м.Івано-Франківськ, 76018) про відстрочку сплати судового збору до прийняття рішення у справі - відмовити.

Позовну заяву б/н від 04.11.16р.(вх№11489/16 від 10.11.16р.) та додані до неї документи повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Партнер-Захід ІФ", вул. Гординського, 4/2А, м.Івано-Франківськ, 76018 - без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя С.Кобецька