ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 листопада 2016 року Справа № 908/2682/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівКролевець О.А., Демидової А.М., Євсікова О.О.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (від 29.09.2016 №НЮс-04/171 зареєстрована Донецьким апеляційним господарським судом під № 02-32/815/16 від 04.10.2016)
на рішенняГосподарського суду Запорізької області від 21.06.2016
та постановуДонецького апеляційного господарського суду від 13.09.2016
у справі№908/2682/13 Господарського суду Запорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Українська залізниці" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"
доУправління соціального захисту населення Запорізької міської ради
простягнення 428 604,79 грн.

в с т а н о в и в :

Подана Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі. Тобто особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про надсилання сторонам копії касаційної скарги.

Однак до касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" не додано жодних доказів надіслання копії касаційної скарги відповідачу - Управлінню соціального захисту населення Запорізької міської ради, що є підставою для повернення касаційної скарги скаржнику відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

До того ж згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України). Таким законом є Закон України "Про судовий збір".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору (відповідно до п. 2.21. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ1 Господарського процесуального кодексу України").

До касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", в якості доказів сплати судового збору, додано копію платіжного доручення від 27.09.2016 №107/2190.

Отже, вказана копія платіжного доручення не може вважатись доказом сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі. У зв'язку з викладеним касаційна скарга підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду Запорізької області від 21.06.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.09.2016 у справі №908/2682/13 Господарського суду Запорізької області із доданими матеріалами повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя О.Кролевець

Судді О.Євсіков

А.Демидова