ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"31" жовтня 2016 р. Справа № 911/2895/16

за позовом Державної екологічної інспекції у Київській області, м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Нових Технологій", с. Княжичі Броварського району

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 сільської ради Броварського району Київської області,

с. Княжичі, Київська обл.

про стягнення 68 376,00 грн.

Суддя О.В. Конюх

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не зявилися;

від відповідача: ОСОБА_2, уповноважений, довіреність від 19.05.2016р.;

від третьої особи: не зявилися ;

СУТЬ СПОРУ:

Державна екологічна інспекція у Київській області, м. Київ, звернулася до господарського суду Київської області з позовом від 25.08.2016р. №09-08-27/3216 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Нових Технологій", с. Княжичі Броварського району про стягнення з відповідача на користь держави 68 376,00 грн., які позивач просить перерахувати на спеціальний розподільчий рахунок ОСОБА_1 сільської ради Броварського району Київської області відкритий за балансовим рахунком 3311 "Кошти які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами" по коду бюджетної класифікації видатків - 24062100 "Грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в наслідок господарської та іншої діяльності". Кошти розподілити між спеціальним фондом Державного бюджету України та спеціальними фондами місцевих бюджетів: на користь спеціального фонду Державного бюджету - 30% від суми збитків, що становить 20 512,80 грн., на користь спеціального фонду бюджету ОСОБА_1 сільської ради Броварського району Київської області - 50% від суми збитків, що становить 34 188,00 грн., на користь спеціального фонду бюджету Київської області - 20% від суми збитків, що становить 13 675,20 грн. та просить витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що у період з 29.10.2015 по 06.11.2015 Державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Київської області було проведено перевірку дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "Інститут Нових Технологій" вимог природоохоронного законодавства. За результатами вказаної перевірки було встановлено, що в період часу з 24.05.2013р. по 06.11.2015р. відповідачем було здійснено забір води об'ємом 1650 м. куб. із артезіанської свердловини, при цьому відбір води здійснювався без наявності дозволу на спеціальне водокористування, в порушення вимог ст.ст. 44, 49 Водного кодексу України.

Позивач зазначає, що статтями 110, 111 Водного кодексу України передбачена відповідальність за порушення вимог водного законодавства, зокрема у вигляді відшкодування завданих збитків. Оскільки претензію позивача вих. № 4 від 14.01.2016р. відповідач залишив без задоволення, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення 68 376,00 грн. завданої шкоди. Посилаючись на приписи норм ст.ст. 44, 49, 110, 111 Водного кодексу України, ст.ст. 20-2, 42 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.09.2016р. позовну заяву Державної екологічної інспекції у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Нових Технологій" прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/2895/16 та призначено справу до розгляду на 26.09.2016р.

21.09.2016р. від Державної екологічної інспекції України у Київській області до господарського суду Київської області надійшло клопотання, в якому позивач додатково обґрунтовує позовні вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Нових Технологій" та просить суд задовольнити позовну заяву про стягнення з відповідача грошових коштів за порушення природоохоронного законодавства у сумі 68 376,00 грн. у повному розмірі.

26.09.2016р. від Державної екологічної інспекції України у Київській області до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист з додатками на виконання вимог ухвали суду від 09.09.2016р.

26.09.2016р. від товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Нових Технологій" до господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повністю заперечує проти позову, так як, вважає його безпідставним та необґрунтованим, з огляду на те, що на його думку, позивачем здійснено грубе порушення чинного законодавства щодо проведення перевірок, оскільки у період видачі наказу та складання Акту діяв мораторій щодо проведення перевірок. Так, на виконання ст. 31 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік», якою передбачено здійснення перевірок контролюючими органами протягом серпня-грудня 2014 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою самого субєкта господарювання, Постановою Кабінету Міністрів України від 13.08.2014р. №408 затверджено перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок, до якого входить і позивач. Законом України від 28.12.2014р. № 76-VІІІ встановлено, що перевірки підприємств контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції України) протягом січня-червня 2015 року здійснюватимуться виключно з дозволу Кабінету Міністрів або за заявою самого субєкта. З викладеного відповідачем зроблено висновок про незаконність та безпідставність проведення перевірки 29.10.2015 - 06.11.2015, результатом якої було складення Акту№52.

26.09.2016 від товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Нових Технологій" до господарського суду Київської області надійшло клопотання про повернення позовної заяви Державної екологічної інспекції у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Нових технологій" про стягнення 68 376,00 грн. за шкоду заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідач стверджує, що позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви, а тому просить суд на підставі пункту 4 ч.1 ст. 63 ГПК України повернути позовну заяву.

Розглянувши клопотання ТОВ "Інститут Нових Технологій", суд відмовив в його задоволені. По-перше, відповідно п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо передбачені у пунктах 2, 3, 4, 5 і 6 частини першої статті 63 ГПК підстави повернення позовної заяви виявлено господарським судом після прийняття позовної заяви до розгляду, справа підлягає розглядові по суті. У разі необхідності розгляд справи може бути відкладено (стаття 77 ГПК), зокрема, з метою: одержання необхідних доказів.

По-друге, до позовної заяви від 25.08.2016 №09-08-27/3216 Державна екологічна інспекція у Київській області долучила оригінал платіжного доручення про сплату судового збору №204 від 25.08.2016 на суму 1378,00 грн. Вказане платіжне доручення №204 від 25.08.2016 є належним доказом сплати позивачем судового збору у встановленому порядку та розмірі, відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір".

26.09.2016 в судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті та в порядку статті 77 ГПК України оголошено перерву до 10.10.2016, про що представники сторін були повідомлені особисто під розпис.

28.09.2016 від Державної екологічної інспекції у Київській області до господарського суду Київської області надійшло клопотання від 28.09.2016, в якому позивач надав додаткові пояснення по суті спору та просив позов задовольнити.

10.10.2016 від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 сільської ради Броварського району Київської області.

10.10.2016 від відповідача надійшли додаткові пояснення від 10.10.2016, в яких відповідач вказує, що позивачем невірно розраховано розмір відшкодування збитків, оскільки помилково застосовано Методику розрахунку розмірів відшкодування в редакції, яка втратила чинність. Відповідач вважає, що для розрахунку розміру збитків необхідно застосовувати Наказ Міністерства екології та природних ресурсів України, від 13.10.2015 №367 "Про внесення змін до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів" та надає свій контррозрахунок збитків в розмірі 3 418,80 грн.

Представник позивача заперечив проти вказаних посилань, зазначивши, що вищезазначений Наказ, зареєстрований в Мінюсті 05.11.2015 за № 1369/27814, набрав чинності після його опублікування, тобто 27.11.2015, а відтак під час проведення перевірки 29.10.2015 - 06.11.2015 не належав до застосування.

Ухвалою суду від 10.10.2016 розгляд справи №911/2895/16 відкладено на 31.10.2016 Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, як не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 сільську раду Броварського району Київської області.

В судове засідання 31.10.2016 з'явився представник відповідача. Позивач та третя особа в судове засідання 31.10.2016 не з'явилися .

Відповідно до розяснень та рекомендацій Вищого господарського суду України, викладених, зокрема, у підпункті 3.9.1 пункту 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог частини першої ст. 64, ст. 87 ГПК України.

Згідно підпункту 3.9.2. пункту 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи обмежений ст. 69 ГПК України строк розгляду справи, те, що всі особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду, те, що матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті, відповідно до права суду, наданого його ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши позов Державної екологічної інспекції у Київській області , м. Київ до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Нових Технологій", с. Княжичі Броварського району (далі - ТОВ "Інститут Нових Технологій") вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. (ч.1 ст.13 Конституції України).

Відповідно до пунктів "а" та "й" частини першої ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить:

- організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства.

- вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах;

Відповідно до п.1 Положення "Про Державну екологічну інспекцію в Київській області" затверджену Наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 №136 Державна екологічна інспекція у Київській області (далі - Держекоінспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Згідно п.6 Положення "Про Державну екологічну інспекцію в Київській області" затверджену Наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 №136 Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань має право:

- проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обовязкові для виконання приписи, розпорядження ( пункт 6.4. Положення);

- розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та предявляти претензії ( пункт 6.11. Положення);

Державною екологічною інспекцією у Київській області в період з 29.10.2015 по 06.11.2015 на підставі наказу №212 від 08.10.2015 було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України ТОВ "Інститут Нових Технологій".

За наслідками даної перевірки представниками позивача було складено Акт № 52 "Перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами", відповідно до якого встановлені порушення природоохоронного законодавства, зокрема відсутність дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням пункту 9 ст.49 Водного кодексу України. Даний акт підписали державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Київської області ОСОБА_3, ОСОБА_4 та генеральний директор відповідача ОСОБА_5,який підписав вказаний акт без зауважень.

Судом встановлено, що Акт №52 про проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами є чинним, відповідачем не оскаржений, у встановленому законом порядку не скасований, доказів протилежного сторони не надали.

Актом встановлено, що відповідно до свідоцтва на право власності на нерухоме майно Серія САЕ №970484 від 02.07.2013 ТОВ "Інститут Нових Технологій" є власником адміністративно-складського комплексу загальною площею 3212,7 м.кв., який розташований за адресою Київська область Броварський район село Княжичі вул. Марії Лагунової, 1-Б. Для забезпечення водопостачання адміністративно-складського комплексу ТОВ "Інститут Нових Технологій" використовуються підземні води. Відповідно до висновку №03/02-268 на проект будівництва від 21.04.2009, робочого проекту будівництва свердловини для водопостачання адміністративно-складського комплексу ТОВ "Інститут нових технологій" тип водопостачання - виробничо-технічне, потреба у воді 120 м.куб. на добу. Відповідно до даних паспорту свердловини від 2009 року, глибина свердловини складає 90 метрів, тип насосу "Pedrolo" , дебіт сердловини 15,0 м.куб. в годину. Облік забору води не здійснюється, що є порушенням п.7 ч.1 ст.44 Водного кодексу України. Дозвіл на спеціальне водовикористання відсутній, що є порушенням п.9 ч.1 ст.44, ч.1 ст.49 Водного кодексу України.

Згідно довідки ТОВ "Інституту Нових Технологій" від 06.11.2015 №36 ТОВ "Інститут Нових Технологій" повідомив, що в період з 24.05.2013 по 06.11.2015 з власної свердловини використав 1650 м.куб. води без дозволу на спеціальне водокористування.

Наведена обставина також підтверджується протоколом № 000257 від 06.11.2015 про адміністративне правопорушення, складеним відносно посадової особи ТОВ "Інститут Нових Технологій" ОСОБА_5 та постановою про накладення адміністративного стягнення №000249 від 06.11.2015 про накладення на нього штрафу у розмірі 85 грн.

Доказів оскарження чи скасування вказаної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності суду не надано.

Згідно розрахунку розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів ТОВ "Інститут Нових Технологій" при відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води)), розмір збитків, заподіяних державі внаслідок здійснення самовільного водокористування водних ресурсів ТОВ "Інститут Нових Технологій" в період з 24.05.2013 по 06.11.2015 становить 68 376,00 грн. за об'єм використаної води 1650 м. куб.

Позивачем здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків відповідно до методики розрахунку розмірів відшкодування збитків державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 389 від 20.07.2009.

При цьому розмір заподіяної шкоди визначений позивачем за встановленою формулою: 3 сам = W х ТАР х 100 , (грн.), де: W об'єм води, використаної самовільно без дозволу на спеціальне водокористування, куб.м.; ТАР розмір, грн./100 куб.м, аналогічний ставці збору за спеціальне використання води, встановленої Податковим Кодексом України на момент виявлення порушення, 100 коефіцієнт. Ставка збору за спеціальне водокористування підземних вод встановлена Податковим кодексом України і складає 41,44 грн/100м.куб для Броварського району Київської області.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані, зокрема, здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Згідно ч. 1 ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (ч. 1 ст. 49 Водного кодексу України).

Відповідно до ст. 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні зокрема, у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування.

Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України (ст. 111 Водного кодексу України).

Згідно з приписами ч. 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Проте, всупереч згаданих приписів закону, відповідач не відшкодував збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок самовільного водокористування без відповідного дозволу, в зв'язку з чим останній зобов'язаний відшкодувати заподіяні збитки в розмірі 68 376,00 грн. Доказів сплати зазначеної суми збитків відповідач суду не надав.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з відповідача 68 376,00 грн. збитків.

Заперечення відповідача проти позовних вимог з підстав того, що позивачем здійснено порушення чинного законодавства щодо проведення перевірок, оскільки у період видачі наказу та складання Акту діяв мораторій щодо проведення перевірок, з посиланням на ст.31 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", постанову Кабінету Міністрів України №408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" та пункт 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", а також щодо застосування позивачем при визначені розміру збитків методики, яка втратила чинність, прийняті судом до уваги, однак суд не погоджується з ними, з огляду на таке.

Щодо дії постанови №408, прийнятої у зв'язку із запровадженням ст.31 Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік", суд зазначає, що пунктом 24 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України передбачено, що закон про Державний бюджет України - закон, який затверджує Державний бюджет України та містить положення щодо забезпечення його виконання протягом бюджетного періоду.

Відповідно до ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною ОСОБА_3 України закону про державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Таким чином, положення ст.31 Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік", а також постанова №408 не діяли на момент проведення перевірки позивачем, у зв'язку із закінченням бюджетного періоду.

Щодо п.3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", суд зазначає, що пунктом восьмим ІІІ розділу, було встановлено, що перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби України та Державної фінансової інспекції) здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо перевірки, тобто даний пункт не розповсюджував свою дію на проведення спірної перевірки в жовтні- листопаді 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ на проведення планової перевірки №212, направлення на проведення планової перевірки №002789 було видано 08.10.2015, а перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства проводилась в період з 29.10.2015 по 06.11.2015.

Отже, на момент видання позивачем наказу на проведення планової перевірки, направлення на проведення планової перевірки та самої перевірки дія Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" закінчилась.

Крім того, суд зазначає, Наказ Міністерства екології та природних ресурсів України, від 13.10.2015 №367 "Про внесення змін до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів", застосований відповідачем та покладений в основу контррозрахунку розміру збитків, не може бути застосованим до спірних правовідносин. Оскільки зазначений Наказ зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 05.11.2015 за №1369/27814 набрав чинності з дна опублікування, а саме 27.11.2015, відповідно не був чинний на момент вчинення правопорушення, проведення позивачем перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та здійснення розрахунку.

З огляду на викладене, вимога позивача про відшкодування відповідачем завданих державі збитків в сумі 68 376,00 грн. є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а відтак підлягає задоволенню. Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, що приймаються судами у справах, які розглядаються в порядку цивільного, адміністративного та господарського судочинства, стягувачем виступає державний орган, за позовом якого судом прийнято відповідне рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відшкодування витрат по сплаті судового збору за подачу даної позовної заяви покладаються судом на відповідача, позаяк спір виник внаслідок його неправильних дій. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Державної екологічної інспекції Київської області задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Нових Технологій" (07455, Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Марії Лагунової, будинок 1-Б, ідентифікаційний код 33494810)

на користь держави 68 376,00 грн. (шістдесят вісім тисяч триста сімдесят шість гривень нуль копійок) збитків, які перерахувати на спеціальний розподільчий рахунок ОСОБА_1 сільської ради Броварського району Київської області відкритий за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами" по коду бюджетної класифікації видатків - 24062100 "Грошові стягнення за шкоду заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в наслідок господарської діяльності та іншої діяльності".

Кошти розподілити між спеціальним фондом Державного бюджету України та спеціальними фондами місцевих бюджетів наступним чином:

на користь спеціального фонду Державного бюджету - 30 відсотків від суми збитків, що становить 20 512,80 грн. (двадцять тисяч п'ятсот дванадцять гривень вісімдесят копійок),

на користь спеціального фонду бюджету ОСОБА_1 сільської ради Броварського району Київської області 50 відсотків від суми збитків, що становить 34 188,00 грн. (тридцять чотири тисячі сто вісімдесят вісім гривень нуль копійок),

на користь спеціального фонду бюджету Київської області - 20 відсотків від суми збитків, що становить 13 675,20 грн. (тринадцять тисяч шістсот сімдесят пять гривень двадцять копійок).

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут Нових Технологій" (07455, Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Марії Лагунової, будинок 1-Б, ідентифікаційний код 33494810)

на користь Державної екологічної інспекції у Київській області (03040, м. Київ, Голосіївський район, вулиця Васильківська, будинок,3, ідентифікаційний код 38039191)

1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 10.11.2016р.

Суддя О.В. Конюх