КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2016 р. Справа№ 910/20432/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - Ковальова С.В., представник за довіреністю №б/н від 07.03.2016р.;

від відповідача - Лисенко В.А., представник за довіреністю №4216D/2016 від 12.05.2016;

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2016 у справі №910/20432/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - 2007" до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про стягнення 157 443, 75 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Основа - 2007" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" 76 828,00 грн. страхового відшкодування, 47 885,95 грн. пені, 29 812,80 грн. інфляційних втрат, 2 917,00 грн. 3 % річних (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.06.2016 у справі №910/20432/15 позовні вимоги задоволено частково; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 76 828 грн. 00 коп., пеню у розмірі 23 061 грн., інфляційні втрати в розмірі 29 812 грн. 80 коп., 3% річних у розмірі 2 917 грн. 00 коп.

При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов'язань в частині виплати суми страхового відшкодування.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2016 у справі №910/20432/15 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апелянт посилається на те, що заборгованість перед позивачем з виплати останньому страхового відшкодування відсутня у зв'язку з її оплатою.

При цьому, апелянт зазначає, що судом першої інстанції на підставі висновку судового експерта було невірно визначено суму страхового відшкодування належну до стягнення, оскільки у експертному висновку при визначенні суми збитку не враховано фізичний знос пошкодженого майна та вартість залишків нерухомого майна. Такий фізичний знос експертом за даною експертизою не визначався через те, що ним не здійснювалося дослідження об'єкту, про що вказано у висновку судової експертизи. Натомість 2-ма попередніми експертизами, що проводилися на замовлення позивача та відповідача відповідно, встановлювався знос у розмірі 0,75.

Представник апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні 31.10.2016 підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа правом на участь представника в даному судовому засіданні не скористалася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином; про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутньою в даному судовому засіданні від третьої особи до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка третьої особи не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення третьої особи, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового - про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Між ТОВ "Основа - 2007" (далі - Страхувальник) та ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" (далі - Страховик) 20.06.2014 р. було укладено Договір добровільного страхування майна № 2217/205/004849.

Предметом Договору є майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням нерухомим майном, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., Запорізький район, с. Степне, вул. Урожайна, буд. 16. Вигодонабувачем за Договором було призначено ПАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Відповідно до п. 3.1.3 договору страхування погоджена страхова сума виробничої нерухомості (адміністративно-складської будівлі) у розмірі 3 136 300,00 грн., франшиза складає 5 % від страхової суми у розмірі 156 815,00 грн.

Пунктом 8.. договору страхування визначено, що страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування протягом 10 робочих днів після отримання всіх необхідних документів, що підтверджують настання страхового випадку і розмір збитків, складає страховий акт.

Згідно п. 8.1. договору страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування протягом 10 календарних днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

На території Запорізької області 30.12.2014р. були складні погодні умови, внаслідок чого відбулося стихійне гідрометеорологічне явище, а саме сильний снігопад, під час якого було пошкоджено застраховане майно: виробничу нерухомість (адміністративно-складську будівлю - літ. Н-2).

Позивач звернувся до Степненської сільської ради та ЗМУ ГУ ДСНС України в Запорізькій області з повідомленням про настання страхового випадку, в результаті чого було складено акт, який доданий до матеріалів справи, про руйнування застрахованого майна в результаті великих опадів мокрого снігу.

В цей же день, тобто 30.12.2014, ТОВ "Основа-2007" повідомило страхову компанію ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" про вказаний страховий випадок та надало передбачені договором страхування документи.

Крім цього, з метою визначення розміру збитків, завданих Страхувальнику пошкодженням майна внаслідок події 30.12.2014 р., Страховик звернувся до суб'єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5.

Дослідження об'єкта оцінки проводилось ОСОБА_5 31.12.2014 р. в присутності уповноважених представників ТОВ "Основа - 2007" та ПАТ "Страхова компанія "Універсальна", результати якого зафіксовані в Акті огляду застрахованого майна від 31.12.2014 р.

Суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 23.01.2015 р. було складено Звіт про оцінку вартості прямих збитків, згідно якого вартість ремонтних робіт по відновленню навісу над естакадою будівлі Н-2, розташованої за адресою: Запорізька обл., Запорізький район, с. Степне, вул. Урожайна, 16, становить 252 326,00 грн. без врахування ПДВ. або 302 791,20 грн. з ПДВ.

Вартість збитку визначалась суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 за формулою:

Взбитків = Взаг + Вмат * Кзс + Вем - Вбрухт, де

Взаг- загальні витрати, в т.ч. загальновиробничі витрати, заробітна плата працівників, тощо;

Вмат- вартість матеріальних ресурсів;

Кзс - коефіцієнт сукупного зносу матеріалів;

Вем - вартість експлуатації машин;

Вбрухт - вартість металобрухту.

Підставивши значення у формулу, отримано наступне значення вартості прямих збитків без урахування ПДВ:

Взбитків = (79 400,00 + 147 946,00 * 0,75 + 24 980,00) - 29 170,00 =186170,00 грн.

На ринкову вартість прямих збитків нараховано ПДВ в розмірі 20% 37 234,00 грн.

Таким чином, згідно вказаного Висновку ринкова вартість прямих збитків, завданих у зв'язку з обрушенням навісу 30.12.2014 р. з урахуванням ПДВ становить 223 404,00 грн.

На підставі вказаного висновку відповідачем здійснено розрахунок страхового відшкодування.

При цьому, судом відзначається, що при здійсненні вказаної оцінки експертом було визначено коефіцієнт сукупного зносу матеріалів у розмірі 0,75.

Згідно п. 8.5 договору, Страховик здійснює страхове відшкодування в розмірі прямого збитку, але не більше страхової суми, вказаної в цьому Договорі, з вирахуванням франшизи, встановленої Договором, та суми, отриманої Страхувальником від третіх осіб в рахунок відшкодування збитку.

Враховуючи викладене, розмір страхового відшкодування (СВ) розраховано відповідачем наступним чином:

СВ = Взбитків - франшиза = 223 404,00 - 156 815,00 = 66 589,00 грн.

Як вбачається з листа ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" вих. № Р4-01-04/05-99 від 09.02.2015 р. (т.1, а.с. 25), Вигодонабувач надав згоду на виплату відповідачем позивачу страхового відшкодування у розмірі 66 589,00 грн.

Вказана сума була перерахована позивачу згідно платіжного доручення № 76511 від 19.03.2015 р. (т.1, а.с. 35).

Не погоджуючись з висновком експерта ОСОБА_5 та розрахунком відповідача, позивач залучив іншого експерта для проведення незалежної експертної оцінки, про що повідомив відповідача.

Запорізькою торгово-промисловою палатою 26.02.2015р. було проведене експертне дослідження майна. Висновок експертного дослідження був направлений позивачем на адресу відповідача з повідомленням про здійснення нового розрахунку страхового відшкодування.

Згідно висновку експертного дослідження №ОС-25 від 26.02.15р. вартість збитку з врахуванням коефіцієнту зносу становить 309 498,90 грн.

На підставі зазначеного висновку експертного дослідження №ОС-25 від 26.02.15р., за вирахуванням франшизи у розмірі 156 815,00 грн. та оплаченої відповідачем суми страхового відшкодування у розмірі 66 589,00 грн., позивачем було зроблено розрахунок страхового відшкодування у розмірі 86 094,90 грн.

Враховуючи не оплату відповідачем вказаних коштів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом першої інстанції 16.09.2016р. призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення судових експертів були поставлені такі питання: які пошкодження було завдано нерухомому майну, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, внаслідок гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р.?; який розмір матеріальної шкоди було завдано товариству з обмеженою відповідальністю "Основа-2007" пошкодженням нерухомого майна, розташованого в Запорізькій обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, внаслідок гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р.?; який розмір витрат для відтворення/відновлення нерухомого майна, розташованого в Запорізькій обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16 та пошкодженого внаслідок гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р. є обгрунтованим з урахуванням умов договору №2217/205/004849 від 20.06.2014р.?; чи перевищує вартість необхідних на відновлення нерухомого майна, розташованого в Запорізькій обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, витрат розмір дійсної вартості застрахованого майна?; якщо так, то яка сума грошових коштів є необхідною для придбання чи виготовлення майна, аналогічного об'єкту дослідження?; яка дійсна вартість нерухомого майна, з врахуванням зносу, розташованого в Запорізькій обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, станом на момент настання гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р.?; яка вартість залишків нерухомого майна, розташованого в Запорізькій обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, після настання гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р.?

Відповідно до висновку судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №5014/5015-15 від 08.04.2016р., нерухомому майну, яке знаходиться за адресою: Запорізька обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, внаслідок гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р., було завдано такі пошкодження: покриття з оцинкованого профлиста (834 м2), товщина 0,75 мм; ферми поперечні , 50х50х2 мм (10 шт., дожина 13,4); прогони з "мініферми" (4 прогони, дожина 60 м. кожен); вертикальні зв'язки (1 поздовжня ферми довжиною 60 м.); прогони звичайні (5 прогонів по 60 м. кожен); горизонтальні зв'язки (2 зв`язки з 2-х перехрещених труб по 7,6 м. кожен); опори (10 опор висотою 3,4 кожен).

Висновком експерта встановлено, що позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 300 232 грн., у такому ж розмірі складають витрати для відтворення/відновлення нерухомого майна.

Експертом визначена вартість майна, яке знаходиться за адресою: Запорізька обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, у розмірі 300 232 грн.

У своєму відзиві на позовну заяву, відповідач зазначав про те, що висновок експерта №5014/5015-15 від 08.04.2016р. підтвердив обґрунтованість розрахунків, які зазначені у звіті ОСОБА_5, оскільки вартість ремонтних робіт, зазначена у висновку експерта №5014/5015-15, менша ніж у звіті ОСОБА_5

Також, відповідач просив суд врахувати, період дослідження об'єкту, так як огляд майна проводився експертом 12.01.2016р., а будівельно-ремонтні роботи проводилися у 2015р.

Отже, експерт не мав можливості визначити фізичний знос на момент настання страхового випадку 30.12.2104р.

Про незастосування фізичного зносу вказано у висновку з посиланням на не проведення дослідження об'єкту. Через це, при визначенні суми за оцінкою, коефіцієнт зносу було взято як 1, тобто без врахування фізичного зносу.

Заперечення відповідача щодо не можливості визначення експертом фізичного зносу майна станом на 30.12.2014р. не були прийняті судом.

Так, суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що вказані доводи відповідача спростовуються наданим аналізом дослідження в експертному висновку Дніпропетровського НДІ судових експертиз МЮУ, а саме в дослідницькій частині по питанню 4.2., експертом визначається шляхом порівняння технічної документації застрахованого майна та ознак, які виявлені під час обстеження.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про визначення судовим експертом фізичного зносу станом на 30.12.2014 р.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно п. 32 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою КМ України від 10.09.2003 р. № 1440 у разі виникнення необхідності у визначенні розміру ймовірного страхового відшкодування оцінка застрахованого майна проводиться з урахуванням умов страхування та дотриманням принципів корисності і заміщення. Для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.

Пунктом 8.2.1 договору передбачено, що розмір збитку, заподіяного застрахованому майну, визначається з урахуванням середньоринкових цін на матеріали і роботи, що діють на момент настання страхового випадку у місцевості розташування застрахованого майна, та з урахуванням зносу застрахованого майна.

Згідно п. 3 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" знос (знецінення) - втрата вартості майна порівняно з вартістю нового майна. Знос за ознаками його виникнення поділяють на фізичний, функціональний та економічний (зовнішній).

Відповідно до п. 8.3.3 договору, витрати на відновлення включають в себе:

витрати на придбання матеріалів і запчастин, необхідних для ремонту (відновлення);

витрати на оплату робіт по ремонту застрахованого майна;

інші витрати, необхідні для відновлення застрахованого майна до первісного стану, в якому воно знаходилось на момент настання страхового випадку.

Отже, при визначенні суми страхового відшкодування фізичний знос застрахованого майна підлягає обов'язковому врахуванню.

Коефіцієнт фізичного зносу застрахованого майна у розмірі 0,75 було визначено як Звітом про оцінку вартості прямих збитків від 23.01.2015 р., який складено суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 (складеним за зверненням відповідача), так і експертним дослідженням Запорізької торгово-промислової палати від 26.02.2015р. (складеним за зверненням позивача).

Разом з тим, як вбачається з висновку судового експерта (том 2, а.с. 47-48), візуальне обстеження об'єкту дослідження проводилось експертом 12.01.2016 р. та було зафіксовано повністю відновлений навіс, будівельно-ремонтні роботи проводились у 2015 р.

Так, у вказаному висновку зазначено, що визначити фізичний знос на момент настання сильного снігопаду 30.12.2014 р. не вбачається можливим, так як експертом обстеження об 'єкту дослідження не проводилось. Тому, у розрахунку дійсної вартості нерухомого майна врахований коефіцієнт фізичного зносу, який дорівнює Кз=1 (а.с. 48). Отже, при проведенні даної експертизи фізичний знос не застосовувався.

Місцевий господарський суд на дану обставину уваги не звернув та дійшов хибного висновку, що судовим експертом було визначено фізичний знос станом на 30.12.2014 р.

З огляду на викладене, при визначенні суми майнової шкоди підлягає врахуванню коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,75.

Крім того, експерт Дніпропетровського НДІ судових експертиз МЮУ не зміг визначити вартість залишків нерухомого майна, оскільки це не відноситься до його компетенції.

Так, експерт зазначив, що обсяг та вартість залишків нерухомого майна визначається балансоутримувачем даного майна на підставі Акту комісії, в якому фіксується опис та обсяг пошкодженого майна та матеріалів, можливість їх використання у подальшому в будівництві, або приймається рішення про списання матеріалів на металобрухт.

Разом з тим, вартість залишків нерухомого майна у розмірі 29 170 грн. визначено як Звітом про оцінку вартості прямих збитків від 23.01.2015 р., який складено суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5, так і експертним дослідженням Запорізької торгово-промислової палати від 26.02.2015р.

При цьому, за вирахуванням вказаної суми проводився розрахунок прямого збитку суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 та експертами Запорізької торгово-промислової палати.

Отже, при визначенні розміру шкоди підлягають врахуванню коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,75 та вартість залишків нерухомого майна у розмірі 29 170 грн.

Таким чином, з урахуванням встановлених судовим експертом даних щодо вартості матеріальних ресурсів у розмірі 146 281 грн., вартості експлуатації машин та механізмів у розмірі 18 741 грн., загальних витрат у розмірі 85 171 грн., а також враховуючи коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,75 та вартість залишків нерухомого майна у розмірі 29 170 грн., що були визначені суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 та експертами Запорізької торгово-промислової палати, розмір матеріального збитку, завданого застрахованому майну позивача, розраховується наступним шляхом:

Взбитків = Взаг + Вмат * Кзс + Вем - Вбрухт, де

Взаг- загальні витрати, в т.ч. загальновиробничі витрати, заробітна плата працівників, тощо;

Вмат- вартість матеріальних ресурсів;

Кзс - коефіцієнт сукупного зносу матеріалів;

Вем - вартість експлуатації машин;

Вбрухт - вартість металобрухту.

Підставивши значення у формулу, отримано наступне значення вартості прямих збитків без урахування ПДВ:

Взбитків = (85 171,00+146 281,00 *0,75 + 18 741,00) - 29 170,00= 184453,00 грн.

На вартість прямих збитків нараховується ПДВ в розмірі 20%.

Таким чином, вартість прямих збитків, з урахуванням ПДВ становить 221 344,00 грн.

Згідно п. 8.5 договору, Страховик здійснює страхове відшкодування в розмірі прямого збитку, але не більше страхової суми, вказаної в цьому Договорі, з вирахуванням франшизи, встановленої Договором, та суми, отриманої Страхувальником від третіх осіб в рахунок відшкодування збитку.

Враховуючи викладене, розмір страхового відшкодування (СВ) розраховується наступним чином:

СВ = Взбитків - франшиза = 221 344,00 грн. - 156 815,00 грн. = 64 529 грн.

Таким чином, розмір страхового відшкодування, який мав бути сплачений відповідачем позивачу складає 64 529 грн.

Як вже було вказано, відповідачем позивачу було перераховано страхове відшкодування у розмірі 66 589,00 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем відсутня.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 76 828,00 грн. та похідні від неї вимоги про стягнення 47 885,95 грн. пені, 29 812,80 грн. інфляційних втрат, 2 917,00 грн. 3 % річних задоволенню не підлягають, а тому відповідно висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову є необґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об'єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірних висновків в частині задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, проведення судової експертизи та розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" на рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2016 у справі №910/20432/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - 2007" до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про стягнення 157 443,75 грн. задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 24.06.2016 у справі №910/20432/15 про задоволення позову скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі №910/20432/15, яким у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - 2007" до публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про стягнення 157 443,75 грн. відмовити повністю.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Основа - 2007" (69063, м. Запоріжжя, вул. Горького, буд. 3, ) на користь публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 9, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 3 219 грн. 77 коп.

5. Доручити господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи №910/20432/15 повернути до господарського суду міста Києва.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко