КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2016 р. Справа№ 910/9932/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Алданової С.О.

секретар: Горбунова М.Є.

за участю представників

від позивача: Ягодка О.О.;

від відповідача: Сорокіна І.В.;

від третьої особи: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім

«Золотий Урожай»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 22.06.2016р.

у справі №910/9932/16 (суддя: Лиськов М.О.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив»

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при

Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів

України» від 16.11.2015р. у справі №145/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк

Сбербанку Росії»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет

спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім

«Золотий Урожай»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив» (далі - відповідач) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 16.11.2015р. у справі №145/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив» про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтовуючи свої вимоги наступним:

- третейська угода, укладена сторонами, не відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про третейські суди", оскільки на момент її укладення не існувало спору, який був предметом розгляду в третейському суді;

- третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а рішення третейських судів не є рішеннями органу судової влади, а їх рішення є обов'язковими тільки для сторін третейського розгляду, а тому спір щодо звернення стягнення на майно відповідача, як заставодавця, за кредитним договором перед позивачем, повинен бути вирішений у державному суді, в даному випадку у Господарському суді міста Києва;

- позивач у спорі невірно та неправомірно нарахував заявлені до стягнення суми, а суд, не перевіривши правильність нарахування заявлених сум, вирішив задовольнити позов;

- відповідно до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення вказаної операції забороняється, починаючи з 14.04.2014р., нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14.04.2014р. з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, в той час як відповідач по справі в термін до квітня 2015 року знаходився та провадив свою діяльність в місті Донецьку, а третя особа й досі знаходиться в місті Донецьку, тобто на території, на якій впроваджена антитерористична операція;

- третейський суд прийняв рішення за відсутності представника відповідача, не повідомленого належним чином про час і місце розгляду справи.

Позивач заперечував проти задоволення заяви відповідача, зазначаючи про її необґрунтованість та непідтвердженість належними доказами.

Третя особа в судове засідання місцевого господарського суду не з'явилася, відзив на заяву на подала, у зв'язку з чим справа розглядалася Господарським судом міста Києва за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/9932/16 від 22.06.2016р. у задоволенні заяви відповідача про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 16.11.2015р. у справі №145/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив» про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено, а вказане рішення третейського суду - залишено без змін.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, третя особа звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/9932/16 від 22.06.2016р. та прийняти постанову, якою скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 16.11.2015р. у справі № 145/15.

Вимоги та доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права. Загалом, доводи апеляційної скарги ідентичні тим, які наводилися в заяві про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 16.11.2015р. у справі №145/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016р. (головуючий суддя Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Алданова С.О.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.09.2016р.

В судове засідання 20.09.2016р. з'явився лише представник позивача. Представники відповідача та третьої особи не з'явилися, про поважність причин нез'явлення суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 13.10.2016р.

12.10.2016р. через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначав про безпідставність та непідтвердженість належними доказами доводів апеляційної скарги, просив суд в задоволенні скарги відмовити.

13.10.2016р. через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі та клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника в судове засідання, призначене на 13.10.2016р.

В судове засідання 13.10.2016р. з'явився лише представник позивача. Представники відповідача та третьої особи не з'явилися. Третя особа про поважність причин нез'явлення суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Колегія суддів вирішила відмовити в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки в порушення вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем не наведено обставин, які б зумовлювали неможливість розгляду даної справи за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 13.10.2016р. представник позивача заперечував проти апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду - без змін як таку, що була винесена з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні 13.10.2016р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 17.10.2016р.

17.10.2016р. через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надійшли додаткові заперечення позивача на апеляційну скаргу та додаткові пояснення відповідача по справі.

В судове засідання 17.10.2016р. з'явилися представники сторін. Третя особа не з'явилася, про поважність причин нез'явлення суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

В судовому засіданні 17.10.2016р. представником відповідача було подано клопотання про продовження строку розгляду справи на підставі ст. ст. 69, 102 Господарського процесуального кодексу України.

Вказане клопотання було задоволено судом.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2016р., ст. ст. 69, 77, 102 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 27.10.2016р. Окрім того, судом було витребувано у Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" справу №145/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстокактив", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Золотий Урожай" про звернення стягнення на предмет застави.

26.10.2016р. через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надійшли:

- пояснення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" на виконання вимог ухвали суду від 17.10.2016р. та матеріали справи №145/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстокактив", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Золотий Урожай" про звернення стягнення на предмет застави;

- додаткові пояснення відповідача;

- клопотання відповідача, в якому зазначено про те, що відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним третейського застереження недійсним і вказаній позовній заяві присвоєно №910/19330/16. На думку відповідача, справи №910/9932/16 та №910/19330/16 є взаємопов'язаними, оскільки за результатами розгляду справи №910/19330/16 буде вирішено питання щодо скасування третейського застереження, за яким у справі №910/9932/16 відповідач просить скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 16.11.2015р. у справі №145/15. З урахуванням викладеного та з метою надання доказів прийняття позовної заяви у справі №910/19330/16 до провадження Господарського суду міста Києва, відповідач просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату.

В судовому засіданні 27.10.2016р. представник відповідача підтримав вищевказане клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та просив суд вказане клопотання задовольнити.

В судовому засіданні 27.10.2016р. представник позивача заперечував проти клопотання відповідача, зазначаючи про його безпідставність та спрямованість на штучне затягування судового розгляду у справі №910/9932/16.

Колегія суддів вирішила відмовити в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки в порушення положень ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відповідачем не наведено обставин, які б унеможливлювали розгляд даної справи за наявними в ній матеріалами.

Колегією суддів враховано доводи відповідача, викладені у вищезгаданому клопотанні, однак при цьому необхідно зазначити, що позовна заява про визнання недійсним третейського застереження була подана відповідачем до Господарського суду міста Києва вже після винесення оскаржуваної ухвали у справі №910/9932/16 та на стадії апеляційного перегляду останньої. Окрім того, докази порушення провадження за вказаним позовом наразі відсутні. Судом також враховано, що навіть у разі прийняття вказаної позовної заяви у справі №910/19330/16 до провадження Господарського суду міста Києва встановлені в процесі її розгляду обставини будуть новими, тобто такими, які не були відомі місцевому господарському суду на час розгляду заяви у справі №910/9932/16 та такими, які не повідомлялися жодною зі сторін чи третьою особою у цій справі, а відтак ці обставини не можуть враховуватися під час перегляду в апеляційній інстанції ухвали Господарського суду міста Києва у справі №910/9932/16 від 22.06.2016р.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату.

В судовому засіданні 27.10.2016р. представник відповідача підтримав апеляційну скаргу третьої особи, просив суд скаргу задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/9932/16 від 22.06.2016р. та прийняти постанову, якою скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 16.11.2015р. у справі № 145/15.

В судовому засіданні 27.10.2016р. представник позивача заперечував проти апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та додаткових письмових поясненнях, просив суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду - без змін як таку, що була винесена з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права.

Представник третьої особи у судове засідання 27.10.2016р. не з'явився, про поважність причин нез'явлення суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду не надходило.

Оскільки явка представників сторін та третьої особи у судові засідання не була визнана судом обов'язковою, приймаючи до уваги наявність доказів належного повідомлення сторін та третьої особи про місце, дату та час судового засідання, а також враховуючи обмеженість строку розгляду апеляційних скарг на ухвалу місцевого господарського суду, апеляційний суд визнав за можливе розглядати справу у відсутності представника третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи заяви, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм законодавства, колегія встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі - позивач) звернулося до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави, а саме: на прості іменні акції у кількості 7 700 941 штук, емітовані Публічним акціонерним товариством «Одеський коровай», що належать відповідачу в рахунок часткового задоволення вимог позивача за Кредитним договором в розмірі 23 559 065,82 доларів США, 344 760,26 грн. пені на період прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією, 895 421,12 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, встановивши спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу через прилюдні торги, в межах процедури виконавчого провадження за ціною продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань перед позивачем та наявністю у Договорі застави третейської угоди про передання спору на розгляд третейського суду.

Відповідач проти позову заперечував, зазначаючи наступне:

- позивачем не враховано ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», згідно з якою банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції;

- відповідач просив призначити експертизу з метою визначення ринкової вартості предмету застави та з метою перевірки правильності нарахування позивачем пені;

- просив врахувати наявність форс-мажорних обставин, про які зазначено у висновку Торгово-промислової палати України від 02.07.2015р. №4833/05-54.

Третя особа також заперечувала проти позову, наголошуючи на тому, що висновок Торгово-промислової палати України від 02.07.2015р. №4833/05-54 свідчить про вплив форс-мажорних обставин на можливість виконання третьою особою своїх зобов'язань за укладеним з позивачем кредитним договором. Окрім того, третя особа зазначала про те, що ухвалою суду від 26.01.2015р. про порушення провадження у справі щодо банкрутства третьої особи було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 16.11.2015р. у справі №145/15 було задоволено позов та звернуто стягнення на предмет застави за Договором застави, а саме: на прості іменні акції у кількості 7 700 941 штук, емітовані Публічним акціонерним товариством «Одеський коровай», що належать відповідачу в рахунок часткового задоволення вимог позивача за Кредитним договором в розмірі 23 559 065,82 доларів США, 344 760,26 грн. пені на період прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією, 895 421,12 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом, встановивши спосіб реалізації предмету застави шляхом продажу через прилюдні торги, в межах процедури виконавчого провадження за ціною продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження. Окрім того, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 25 500,00 грн. витрат по сплаті третейського збору. У вказаному рішенні встановлено наступне:

- 06.03.2012 між позивачем, як банком, та третьою особою, як позичальником, було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО-KL (далі - кредитний договір), за умовами якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті - доларах США та на підставі додаткових угод цього договору окремими частинами (траншами) надає позичальнику кредитні кошти у порядку і на умовах, визначених цим договором. Позичальник зобов'язується використати кредит для оплати за попереднім договором за пакети акцій Публічного акціонерного товариства «Кримхліб», Публічного акціонерного товариства «Сімферопольський комбінат хлібопродуктів», Публічного акціонерного товариства «Одеський коровай» та корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Білгород-Дністровська паляниця», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Коровай», Товариства з обмеженою відповідальністю «Котовський хлібозавод» та на поповнення обігових коштів, своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку проценти за користування кредитом, виконати інші умови цього договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені цим договором та/або додатковими угодами цього договору;

- з метою забезпечення виконання третьою особою своїх зобов'язань за Кредитним договором, між позивачем, як заставодержателем, та третьою особою, як заставодавцем, було укладено договір застави цінних паперів (далі - Договір застави), предметом застави за яким є прості іменні акції у кількості 7 700 941 штук, емітовані Публічним акціонерним товариством «Одеський коровай», що належать відповідачу;

- відповідно до п.9.5 Договору застави (в редакції договору про внесення змін №3 від 03.12.2013р.) усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд. 150, корп. А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду від 15.03.2013, видане Державною реєстраційною службою України) згідно з регламентом зазначеного третейського суду , який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду http://arbitrate.com.ua/. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду http://arbitrate.com.ua/. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточним і обов'язковим з дати його винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору;

- третейський суд відмовив в задоволенні клопотань відповідача про призначення у справі судових експертиз, як необґрунтованих;

- задовольняючи позов, Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» виходив з неналежного виконання відповідачем свого обов'язку щодо погашення заборгованості за Кредитним договором, укладеним з позивачем;

- наданий відповідачем та третьою особою висновок Торгово-промислової палати України від 02.07.2015р. №4833/05-54 не впливає на обсяг відповідальності відповідача, як заставодавця, за Договором застави. Відповідач на час розгляду справи третейським судом у процесі припинення не перебуває, у зв'язку з чим відсутні підстави для звільнення відповідача від взятих на себе зобов'язань за Договором застави;

- третейським судом не прийнято до уваги посилання відповідача на норми ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки відповідач не є боржником або позичальником в силу обставин справи, а уклав з позивачем договір застави, яким забезпечив задоволення вимог позивача, як заставодержателя, на випадок неможливості виконання третьою особою, як боржником, своїх зобов'язань за кредитним договором.

Не погоджуючись з винесеним рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», відповідач подав заяву до Господарського суду міста Києва, в якій просив скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 16.11.2015р. у справі №145/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №910/9932/16 від 22.06.2016р. у задоволенні заяви відповідача про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 16.11.2015р. у справі №145/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив» про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено, а вказане рішення третейського суду - залишено без змін.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду, вважає їх обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Закон України «Про третейські суди» регулює порядок утворення та діяльності третейських судів в Україні та встановлює вимоги щодо третейського розгляду з метою захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб.

Згідно зі ст. ст. 1, 5 названого Закону до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду приймається після дослідження усіх обставин справи третейським суддею, що одноособово розглядав справу, або більшістю голосів третейських суддів, які входять до складу третейського суду.

В ст. 51 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ. Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам ст. ст. 16-19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно зі ст. 122-1 Господарського процесуального кодексу України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Підстави для скасування рішення третейського суду наведені в ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо:

- справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

- рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

- третейську угоду визнано судом недійсною;

- склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

- третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що в своїй заяві про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз Інвесторів України» від 16.11.2015р. у справі №145/15 відповідач, серед іншого, посилається на інші, ніж визначені в ч.3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України підстави для скасування оспорюваного рішення.

Зокрема, відповідач вказує на неправильність нарахування заявлених до стягнення позивачем сум. Однак, як уже зазначалося вище, при розгляді господарським судом заяви про скасування рішення третейського суду перегляд третейської справи по суті не здійснюється і, відповідно, результати такого перегляду не включені законом до виключного переліку підстав, з яких рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване. Зважаючи не викладене, судом першої інстанції правомірно не прийнято до уваги та не розглянуто посилання відповідача на інші підстави для скасування рішення третейського суду, ніж визначені в ч.3 ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

В своїй заяві відповідач зазначав про те, що третейська угода, укладена сторонами, не відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про третейські суди", оскільки на момент її укладення не існувало спору, який був предметом розгляду в третейському суді. Окрім того, на думку відповідача, спір щодо звернення стягнення на майно відповідача, як заставодавця, за кредитним договором перед позивачем, повинен бути вирішений у державному суді, в даному випадку - у Господарському суді міста Києва.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. В ст. 12 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом. Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Предметом третейської угоди може бути не лише спір, який існує на момент укладення такої угоди, а й будь-які спори, які виникатимуть між сторонами договору в майбутньому та передбачені третейською угодою (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.04.2015р. у справі №15/056).

Як вірно зазначив у своєму рішенні місцевий господарський суд, відповідно до приписів чинного законодавства наявність третейської угоди не є відмовою від права на звернення до суду та, відповідно, не позбавляє сторін права звернутися до державного суду за захистом своїх прав, а лише надає сторонам можливості звернутися з позовом, окрім державного суду, ще й до погодженого сторонами третейського суду. При цьому, у випадку виникнення між сторонами спору вирішення якого відповідно до третейської угоди віднесено на розгляд третейського суду, сторони мають право передати його на розгляд або третейського або державного суду за власним вибором і звернення в такому випадку саме до третейського суду є правом сторони.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про визнання третейської угоди недійсною компетентним судом та/або доказів на підтвердження того, що склад третейського суду, яким прийнято оспорюване рішення, не відповідав вимогам ст. ст. 16-19 Закону України «Про третейські суди».

В своїх письмових поясненнях по справі відповідач стверджував про те, що склад третейського суду у справі №145/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив» про звернення стягнення на предмет іпотеки було визначено з порушенням діючого законодавства, оскільки резолюцію щодо визначення конкретного судді (суддів), якому передано позов може здійснювати лише голова третейського суду або його заступники. За твердженням відповідача, з відомостей, розміщених на сайті Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз Інвесторів України» головою останнього є ОСОБА_5, тоді як суддя у справі №145/15 був визначений за резолюцією ОСОБА_6, що на думку відповідача свідчить про незаконність визначення складу суду у справі №145/15.

З метою перевірки наведених відповідачем обставин, колегію суддів було витребувано у Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз Інвесторів України» матеріали справи №145/15 та відомості про те, хто перебував на посаді голови названого суду або виконував його обов'язки на час надходження до Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" та розподілу між суддями позову Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрстокактив", третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Золотий Урожай" про звернення стягнення на предмет застави, за яким було порушено провадження у справі №145/15.

26.10.2016р. через Відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи третейського суду №145/15, а також письмові пояснення за підписом голови Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" ОСОБА_5, в яких зазначено наступне.

Відповідно до ст. 5 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» (у редакції, що діяла на момент подачі позову) третейський суддя, який розглядає справу одноособово, або, у разі колегіального розгляду вирішення спору, головуючий складу третейських суддів та третейські судді призначаються за їх згодою Головою Третейського суду або його заступником зі списку третейських суддів Третейського суду, якщо сторони у третейській угоді не встановили іншого. Після формування складу третейського суду Голова Третейського суду або його заступник передає справу головуючому складу третейського суду або третейському судді, який розглядає справу одноособово.

В ст. 45 Регламенту Третейського суду передбачено, що після отримання Третейським судом позовної заяви Голова Третейського суду, а за його відсутності заступник Голови Третейського суду одноособово визначає склад суду, якщо він не був визначений третейською угодою. Визначення складу третейського суду провадиться шляхом накладення Головою Третейського суду відповідної резолюції без винесення окремого процесуального документа.

Справу №145/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» про звернення стягнення на предмет застави 30.09.2015р. було зареєстровано в третейському суді та цього ж з резолюцією голови третейського суду ОСОБА_6 призначено розглядати зазначену третейську справу суддю Лагренн С.С.

Окрім того, Київський апеляційний господарський суд повідомлено про те, що ОСОБА_6 здійснював свої повноваження як голова вищезгаданого третейського суду з 22.03.2010р. до 24.02.2016р. включно. На підтвердження викладеного Київському апеляційному господарському суду було надано:

- протокол Засідання Правління Всеукраїнської громадської організації «Асоціація допомоги постраждалим інвесторам» №1/2010 від 22.03.2010р., згідно з яким, зокрема, вирішено: заснувати при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» постійно діючий третейський суд; затвердити Регламент Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація допомоги постраждалим інвесторам» та Положення про вказаний суд в редакції від 22.03.2010р.; затвердити список суддів третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація допомоги постраждалим інвесторам»; обрати головою третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Асоціація допомоги постраждалим інвесторам» ОСОБА_6;

- протокол Загальних зборів членів Всеукраїнської громадської організації «Асоціація допомоги постраждалим інвесторам» від 13.12.2012р., згідно з яким вирішено змінити найменування Всеукраїнської громадської організації «Асоціація допомоги постраждалим інвесторам» на Всеукраїнська громадська організація «Союз інвесторів України»);

- рішення президента Всеукраїнської громадської організації «Союз інвесторів України» №23-01/02 від 23.02.2016р., яким вирішено включити до складу суддів третейського суду громадянина України ОСОБА_5;

- наказ президента Всеукраїнської громадської організації «Союз інвесторів України» №24-01/02 від 24.02.2016р., згідно з яким припинено повноваження ОСОБА_6, як голови Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з 24.02.2016р. та призначено на посаду голови названого третейського суду ОСОБА_5, який приступає до виконання обов'язків голови суду з 25.02.2016р.;

- рішення Міністерства юстиції України від 25.04.2016р. №60/19.4 про державну реєстрацію змін до відомостей про Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Наведене свідчить про те, що склад третейського суду для розгляду справи №145/15 було визначено у порядку, передбаченому Регламентом Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України».

При цьому необхідно зазначити, що в своїй заяві про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 16.11.2015р. у справі № 145/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрстокактив» про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідач не вказував про незаконність складу третейського суду у справі №145/15. Відповідні обставини наведені відповідачем лише у письмових поясненнях на стадії апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду у справі №910/9932/16, якою було відмовлено в задоволенні вищезгаданої заяви відповідача.

Посилання відповідача на те, що він звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним третейського застереження не може бути прийнято судом до уваги, оскільки відповідач не надав доказів порушення провадження у справі за вказаним позовом. Окрім того, на час розгляду Господарським судом міста Києва заяви відповідача останнім в судовому порядку не оспорювалась дійсність третейського застереження, викладеного в п.9.5 Договору застави.

Колегією враховано посилання відповідача в письмових поясненнях на те, що у третейському суді приймав участь неповноважний представник відповідача. Однак, як уже зазначалося вище, положеннями ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України визначено чіткий вичерпний перелік підстав для скасування рішення третейського суду і відсутність повноважного представника сторони чи іншого учасника процесу в розгляді справи третейським судом не є підставою для скасування рішення третейського суду.

Відповідно до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За результатами перегляду справи колегія суддів дійшла наступних висновків: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, була підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду не визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам ст. ст. 16-19 Закону України «Про третейські суди»; третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

В ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Дана норма кореспондується зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

З вищенаведеного слідує, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечуючи проти висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі у справі №910/9932/16 від 22.06.2016р., відповідач не скористався своїми процесуальними правами, зокрема, правом на подання апеляційної скарги на вказану ухвалу суду, обмежившись лише поданням письмових пояснень, в яких наведено доводи проти рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 16.11.2015р. у справі №145/15, які не вказувалися ним у заяві про скасування названого рішення третейського суду та не розглядалися місцевим господарським судом.

Зважаючи на вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/9932/16 від 22.06.2016р. прийнята з дотриманням норм процесуального права, а також з повним і всебічним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, тоді як доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення скарги відсутні.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за її подання покладаються на третю особу (апелянта).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 32-34, 43-1 - 43-10, 49, 77, 99, 101-106, 121-1, 122-5 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва у справі №910/9932/16 від 22.06.2016р. - без змін.

2. Матеріали справи №910/9932/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

С.О. Алданова