УХВАЛА

про повернення заяви

09.11.2016Справа № 910/17970/16

Господарський суд міста Києва, у складі судді Чинчин О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Управлінчеська компанія Столиця
до про Товариства з обмеженою відповідальністю МЕГАЕКОПРОМ стягнення заборгованості у розмірі 67 540 грн. 24 коп.
Представники сторін:

від позивача:ОСОБА_1 представник за довіреністю;
від відповідача :не зявились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Управлінчеська компанія Столиця звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю МЕГАЕКОПРОМ про стягнення заборгованості у розмірі 67 540 грн. 24 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.10.2016 року порушено провадження у справі № 910/17970/16, судове засідання призначено на 26.10.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2016 року відкладено розгляд справи на 09.11.2016 року, у звязку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

07.11.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли доповнення до позовної заяви, в яких просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю МЕГАЕКОПРОМ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Управлінчеська компанія Столиця суму основного боргу у розмірі 49 339,50 грн., 3% річних у розмірі 1 118,00 грн., інфляційні збитки у розмірі 2 758,86 грн., пеню у розмірі 14 323,88 грн. та судовий збір.

09.11.2016 року в судове засідання зявився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду не виконав.

Щодо доповнень до позовної заяви Позивача, Суд зазначає наступне.

Згідно із п. 3.11 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, об'єднання позовних вимог, зміну предмета або підстав позову.

В даному випадку доповнення до позовної заяви Позивача фактично є заявою про зміну предмету позову, оскільки при зверненні з позовною заявою Позивач просив Суд стягнути суму основного боргу, 3% річних та інфляційні збитки, а в заяві просить стягнути ще й пеню.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з п. 3.12 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положенням частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як випливає з вимог ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів не залежить від того чи є у наявності у відповідача дані документи.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

В силу Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, належним доказом відправлення Відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зазначає, що Заявником не надано жодних доказів на підтвердження надсилання Товариству з обмеженою відповідальністю МЕГАЕКОПРОМ копії доповнень до позовної заяви, що фактично є заявою про зміну предмету позову.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що дане клопотання підлягає поверненню на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись пунктом 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Доповнення до позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Управлінчеська компанія Столиця повернути заявникові без розгляду.

2. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя О.В. Чинчин