ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2016 р.Справа № 924/795/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Заярнюк І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут", м. Хмельницький

про стягнення 563 109,81 грн., з яких 378221,27 грн. інфляційних втрат, 184 888,54 грн. 3% річних

Представники сторін :

від позивача - ОСОБА_1, представник згідно довіреності №14-100 від 18.04.2014р.;

від відповідача - ОСОБА_2, представник згідно довіреності №672 від 01.03.2016р.

Рішення виноситься 07.11.16р. після оголошеної в судовому засіданні 26.10.16р. перерви.

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькгаз збут" заборгованості щодо оплати послуг згідно договору купівлі-продажу природного газу №15/813-Н від 30.06.15р. в розмірі 563109,81 грн. в т.ч. 378221,27 грн. інфляційних втрат, та 184888,54 грн. 3% річних, обґрунтовуючи позовні вимоги наявними в матеріалах справи доказами.

Представник позивача в судове засідання з'явився та позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні та у письмовому відзиві, проти позову заперечує та повідомляє, що розрахунок за надані послуги був здійснений Відповідачем за рахунок коштів, отриманих відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» на підставі спільних протокольних рішень, укладених між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької обласної держадміністрації, ТОВ "Хмельницькгаз збут" та ПАТ «НАК «Нафтогаз України», а саме: 1. №1843 від 21.08.2015 року на суму 4 749 627,16 грн.; 2. №2033 від 21.09.2015 року на суму 8 100 782,66 грн.; 3. №2133 від 19.10.2015 року на суму 8 231 046,41 грн.; 4. №2518 від 19.11.2015 року на суму 1511 000,00 грн.; 5. №2519 від 19.11.2015 року на суму 61 369 116,48 грн.; 6. № 3001 від 18.12.2015 року на суму 3 211 679,03 грн.; 7. № 3075 від 21.12.2015 року на суму 150 000 000,00 грн.; 8. №3004 від 18.12.2015 року на суму 1500000,00 грн.; 9. №3003 від 18,12.2015 року на суму 10 000 000,00 грн.; 10. № 3074 від 21.12.2015 року на суму 8 000 000,00 грн.; 11. №3002 від 18.12.2015 року на суму 17 661 000,00 грн.

Зазначає, що підписанням спільних протокольних рішень, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за послуги з транспортування газу, надані відповідно до договору №15-813-Н від 30.06.15р. Тому вважає, що для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, необхідно щоб оплата за послуги з транспортування газу була здійснена поза межами порядку, встановленого спільними протокольними рішеннями.

Щодо розрахунку інфляційних втрат відповідач вказує, що Позивач здійснив інфляційне нарахування за наступні періоди: 1) за зобов'язаннями липня 2015 року нарахування за 09.2015р. із суми простроченого платежу 3 038 810,00 грн. = 69 892,63 грн. інфляційних нарахувань. В даному випадку, вказує відповідач, що заборгованість на кінець місяця (31.08.2015 року) не зберігалась на протязі наступного повного календарного місяця (вересня 2015 року), а відповідно до розрахунку була погашена 08.09.2015 року.

2) за зобов'язаннями серпня 2015 року нарахування за 10.2015р. із суми простроченого платежу 21703 934,23 грн. = - 282151,14 грн. інфляційних нарахувань. В даному випадку, вказує відповідач, заборгованість на кінець місяця (30.09.2015 року) не зберігалась на протязі наступного повного календарного місяця (жовтня 2015 року), а відповідно до розрахунку була погашена 23.10.2015 року.

3) за зобов'язаннями вересня 2015 року нарахування за 11.2015 р. із суми простроченого платежу 29 523 989,06 грн. = 590 479,78 грн. інфляційних нарахувань. В даному випадку, зазначає відповідач, заборгованість на кінець місяця (31.10.2015 року) не зберігалась на протязі наступного повного календарного місяця (листопада 2015 року), а відповідно до розрахунку була погашена 24.11.2015 року.

Тобто, робить висновок відповідач, нарахування індексу інфляції можливе лише на суму простроченої заборгованості не менше як на один місяць та у порядку відповідальності боржника за порушення грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволенні позову ПАТ «НАК «Нафтогаз України» про стягнення 563 109,81 грн. в повному обсязі.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

30.06.2015р. між ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України та ПАТ „Хмельницькгаз збут укладено договір №15-813-Н на купівлю-продаж природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність відповідачу у 2015 році природний газ, а відповідач прийняти та оплатити газ на умовах цього договору. Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації населенню (далі - споживачі покупця). (п.п.1.1., 1.2).

Згідно із п.2.1 договору визначено, що продавець передає покупцеві газ у період з 01 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року в обсязі до 173000,000 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м.): липень 9500,000 тис.куб. м., серпень 9500,000 тис. куб. м., вересень 11000,000 тис. куб. м., жовтень 28000,000 тис. куб. м., листопад 45000,000 тис. куб. м., грудень 70000,000 тис. куб. м.

Відповідно до п.3.3. договору приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 6.1. договору вбачається, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Згідно п.п.7.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України та договором.

Договір набуває чинності із дати підписання уповноваженими представниками сторін і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п.11.1).

Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.

Із метою узгодження вартості природного газу, обсягів переданого газу та інших умов до даного договору було укладено низку додаткових угод, якими врегульовано обсяг природного газу для покриття потреб ПАТ „Хмельницькгаз збут" у природному газі та порядок проведення розрахунків між сторонами.

Так, 15.10.2015р. сторони підписали Додаткову угоду №1 до договору купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015р. №15-813-Н, якою було внесено зміни до розділу 5 договору "Ціна газу".

04.11.2015р. сторони підписали Додаткову угоду №2 до договору купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015р. №15-813-Н, якою було внесено зміни до розділу 5 договору "Ціна газу".

18.12.2015р. сторони підписали Додаткову угоду №3 до договору купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015р. №15-813-Н, відповідно до якої п.6.2 договору було викладено в наступній редакції: п.6.2. "кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передплата за умови відсутності заборгованості за цим договором або якщо погашення такої заборгованості передбачено спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, підписаними сторонами відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 11.01.2005р. №20".

На виконання умов договору №15-813-Н від 30.06.2015 року сторонами складено та підписано акти приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.07.2015р. за липень 2015р. на суму 50 436 947,14 грн., від 31.08.2015р. за серпень 2015р. на суму 41 134 778,07 грн., від 30.09.2015р. за вересень 2015р. на суму 44 847 266,02 грн.; від 31.10.2015р. за жовтень 2015р. на суму 55 521 321,84 грн., від 30.11.2015р. за період з 01 по 03 листопада (включно) 2015р. на суму 11 557 493,89 грн., від 30.11.2015р. за період з 04 по 30 листопада 2015р. на суму 104 017 451,09 грн., від 30.12.2015р. за грудень 2015р. на суму 167 015 700,31грн.

Із матеріалів справи слідує, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій від 11.01.2005 року №20, між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, ПАТ Хмельницькгаз збут та ПАТ НАК Нафтогаз України підписані Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20, та проведені відповідні оплати, а саме:

1. Спільне протокольне рішення №1843 від 21.08.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 на суму 4 749 627,16 грн. (сплачено згідно платіжного доручення №1 від 25.08.2015р. на суму 4749627,16 грн.);

2. Спільне протокольне рішення №2033 від 21.09.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 8 100 782,66 грн. (сплачено згідно платіжного доручення №7 від 22.09.2015р. на суму 8 100 782,66 грн.);

3. Спільне протокольне рішення №2133 від 19.10.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 8 231 046,41 грн. (сплачено згідно платіжного доручення №13 від 20.10.2015р. на суму 8213046,41 грн.);

4. Спільне протокольне рішення №2518 від 19.11.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 1 511 000,00 грн. (сплачено згідно платіжного доручення №17 від 20.11.2015р. на суму 1511000,00 грн.);

5. Спільне протокольне рішення №2519 від 19.11.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 61 369 116,48 грн. (сплачено згідно платіжного доручення №16 від 20.11.2015р. на суму 61369116,48 грн.);

6. Спільне протокольне рішення №3001 від 18.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 3 211 679,03 грн. (сплачено згідно платіжного доручення №28 від 21.12.2015р. на суму 3211679,03 грн.);

7. Спільне протокольне рішення №3002 від 18.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 17 661 000,00 грн. (сплачено згідно платіжного доручення №26 від 21.12.2015р. на суму 17661000,00 грн.);

8. Спільне протокольне рішення №3003 від 18.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 10 000 000,00 грн. (сплачено згідно платіжного доручення №29 від 21.12.2015р. на суму 10000000,00 грн.);

9. Спільне протокольне рішення №3004 від 18.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 1 500 000,00 грн. (сплачено згідно платіжного доручення №27 від 21.12.2015р. на суму 1500000,00 грн.);

10. Спільне протокольне рішення №3074 від 21.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 8 000 000,00 грн. (сплачено згідно платіжного доручення №37 від 22.12.2015р. на суму 8 000 000,00 грн.);

11. Спільне протокольне рішення №3075 від 21.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 на суму 150 000 000,00грн. (сплачено згідно платіжного доручення №36 від 22.12.2015р. на суму 150 000 000,00грн.).

За умовами вищевказаних Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків передбачалося надання державою коштів на погашення заборгованості, а також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015 року №15-813-Н.

Так, за змістом пункту 3 Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язалися перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після нарахування коштів на їх рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до Спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою Спільним протокольним рішенням.

Таким чином сторони, в тому числі НАК „Нафтогаз України (сторона остання по Спільних протокольних рішеннях), підписавши дані протокольні рішення, узгодили порядок проведення розрахунків з газопостачальною організацією, змінивши строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі Договору купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015 року №15-813-Н.

На виконання зазначених протокольних рішень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 та договору купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015 року №15-813-Н відповідачем проведено розрахунки із позивачем за отриманий природний газ за рахунок наданих державою на погашення заборгованості коштів, що підтверджено наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та випискою по операціях ТОВ "Хмельницькгаз збут" з 01.06.2015р. по 30.06.2015р.

Однак, на думку позивача, відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого природного газу виконав, порушивши строки сплати за отриманий природний газ (п. 6.1) а тому, на підставі п.7.1, 9.2 договору та керуючись ст.625 ЦК України, позивачем заявлено до стягнення із відповідача 378 221,27 грн. інфляційних втрат та 184 888,54 грн. 3% річних згідно поданих розрахунків.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються ознаками договору купівлі-продажу та поставки ст.ст.655, 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

30.06.2015р. між ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України м. Київ та ТОВ „Хмельницькгаз збут укладено договір №15-813-Н на купівлю-продаж природного газу, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у власність відповідачу у 2015 році природний газ, а відповідач прийняти та оплатити газ на умовах цього договору для подальшої реалізації населенню (п.п.1.1, 1.2 договору).

Поняття договору визначене у ст.626 ЦК України, відповідно до якого договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.1 ст.653 ЦК України, у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

За приписами ст.193 ГК України, ст.ст.526, 629 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Приписами ст.180 Господарського кодексу України встановлено істотні умови господарського договору. Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України.

Судом приймається до уваги, що договір №15-813-Н від 30.06.2015 року та додаткові угоди до нього (№1 від 15.10.2015р., №2 від 04.11.2015р., №3 від 18.12.2015р.) за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, підписаний повноважними представниками сторін, відповідає вимогам, передбаченим статтями 628, 639, 655 Цивільного кодексу України щодо змісту та форми договору.

При цьому, згідно статті 11 договору сторони передбачили, що договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 30 червня 2015 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудгя2015 року (включно), а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем повністю здійснений розрахунок з позивачем за одержаний протягом 2015р. природний газ, що підтверджено представником позивача в судовому засіданні.

Позивачем заявлено до стягнення 378 221,27 грн. інфляційних втрат та 184 888,54 грн. 3% річних згідно розрахунків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, для застосування штрафних санкцій та відповідальності за прострочку виконання грошового зобов'язання необхідною умовою є факт невиконання або прострочки виконання зобов'язання.

Судом приймається до уваги, що вартість поставленого природного газу позивачем за договором була оплачена шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України: 1. №1843 від 21.08.2015 року на суму 4 749 627,16 грн.; 2. №2033 від 21.09.2015 року на суму 8 100 782,66 грн.; 3. №2133 від 19.10.2015 року на суму 8 231 046,41 грн.; 4. №2518 від 19.11.2015 року на суму 1511 000,00 грн.; 5. №2519 від 19.11.2015 року на суму 61 369 116,48 грн.; 6. № 3001 від 18.12.2015 року на суму 3 211 679,03 грн.; 7. № 3075 від 21.12.2015 року на суму 150 000 000,00 грн.; 8. №3004 від 18.12.2015 року на суму 1500000,00 грн.; 9. №3003 від 18,12.2015 року на суму 10 000 000,00 грн.; 10. № 3074 від 21.12.2015 року на суму 8 000 000,00 грн.; 11. №3002 від 18.12.2015 року на суму 17 661 000,00 грн.

Укладаючи вищевказані спільні протокольні рішення, позивач і відповідач керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005р., якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, Наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009 р. № 55/57/43, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, та наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. №493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію

Відповідно до п.п. 1.1 - 1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009р. № 55/57/43, цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (далі - відповідні головні фінансові управління), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N 20 (із змінами). Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2. Схеми розрахунків узгоджують відповідні головні фінансові управління спільно з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) та контролюють відповідні органи Державної казначейської служби України.

Згідно з п.п. 2.1 - 2.3 вищевказаного порядку постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N 20 (із змінами), складають щомісяця до 10-го числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а у разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів і постачальників та транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг) та надаються Міністерству фінансів Автономної Республіки Крим, відповідним головним фінансовим управлінням. Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, відповідні фінансові управління узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20-го числа у формі узгоджених з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними реєстрами актів звіряння або договорами за підписами керівників Міністерства фінансів Автономної Республіки Крим, відповідних головних фінансових управлінь та постачальників і транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг) Державній казначейській службі України та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - головні управління Державної казначейської служби України). Такі документи подаються окремо щодо кожного постачальника та транспортувальника ресурсів (надавача товарів, послуг), який братиме участь у розрахунках.

Пунктами 2.7 зазначеного порядку встановлено, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг), відкриті в органах Державної казначейської служби України, а у разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Аналогічні положення закріплені у пунктах 1.1-1.3, 2.1-2.3, 2.6 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. №493/688.

Підписання сторонами у 2015 році спільних протокольних рішень і виконання їх положень, а також положень постанови Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005р., наказу Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009р. № 55/57/43, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015р. №493/688 свідчить, що сторони фактично погодились, що оплата вартості природного газу за договором №15-813 від 30.06.15р., підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного спільного протокольного рішення.

Підписанням спільних протокольних рішень, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за поставлений природний газ за договором №15-813 від 30.06.15р. Тому для стягнення 3% річних та інфляційних втрат, необхідно щоб оплата за газ була здійснена поза межами порядку, встановленого спільними протокольними рішеннями (аналогічна правова позиція міститься у постановах Вищого господарського суду України №908/2215/15-г від 15.12.2015р., №922/364/15 від 15.10.2015р., а також у постановах Верховного Суду України: від 09.09.2014 зі справи № 5011-35/1272-2012-42/527-2012, від 09.09.2014 зі справи № 5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 23.09.2015 зі справи №917/2519/14)

Однак, відповідач чітко виконував положення спільних протокольних рішень, що свідчить про належне виконання останнім своїх зобов'язань в цій частині за договором купівлі-продажу природного газу №15-813 від 30.06.15р.

Зважаючи на викладене, підстави для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на заборгованість, яка була предметом регулювання за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків, відсутні.

Таким чином в задоволенні позовних вимог про стягнення 378221,27 грн. інфляційних втрат та 184 888,54 грн. 3% річних належить відмовити.

Відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України судові витрати по справі на відповідача не покладаються у звязку із відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 5, 12, 15, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю „Хмельницькгаз збут, м. Хмельницький про стягнення 563 109,81 грн., з яких 378221,27 грн. інфляційних втрат та 184 888,54 грн. 3% річних, відмовити.

Повне рішення складено 09.11.2016р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 1 прим.:1 - до справи.