ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" листопада 2016 р. Справа № 926/2496/16

За позовом Колективного підприємства "Валя Кузьмінське"

до 1. АТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк"

2. Глибоцького районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - приватний нотаріус Глибоцького районного нотаріального округу ОСОБА_1

про визнання виконавчого напису від 24.12.2011, вчиненого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу, таким, що не підлягає виконанню

Суддя Скрипничук Iван Васильович

Представники:

позивача - не з"явився

відповідача 1. - не з"явився

відповідача 2. - не з"явився

третя особа - не з"явився

СУТЬ СПОРУ: Колективне підприємство "Валя Кузьмінське" звернулось з позовом до АТ "Державний Ощадний банк України" в особі філії - Чернівецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" та Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області про визнання виконавчого напису від 24.12.2011, вчиненого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитній угоді в сумі 519794,32 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням господарського суду Чернівецької області від 05.01.2015 визначено заборгованість КП "Валя Кузьмінське" поред відповідачем 1. в сумі 472627,19 грн. Як наслідок, стягувачем було пред"явлено до виконання наказ та відповідачем 2. відкрито виконавче провадження на вказану суму. Натомість, на виконанні перебував виконавчий напис, яким було запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки за кредитною угодою в сумі 519794,32 грн. Одночасно, банку було відомо про зменшення позовних вимог до 473311,19 грн. проти 500000 грн. Таким чином, відповідач 2. має намір звернути стягнення на предмет іпотеки на суму, що перевищує встановлену судом заборгованість на 47167,13 грн. Крім того, оскаржуваний виконавчий напис вчинений 24.12.2011, а заяву про його прийняття до виконання ВДВС подано 15.12.2014, тобто з пропуском терміну для пред"явлення до виконання.

Ухвалою суду від 25.08.2016 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 20.09.2016.

Відповідач 1. позовні вимоги не визнає та просить застосувати строк позовної давності, оскільки оскаржуваний документ був вчинений 24.12.2011, при цьому строк позовної давності сплинув 24.12.2014.

У судовому засіданні 20.09.2016 за участі представників сторін оголошено перерву до 22.09.2016.

Ухвалою суду від 22.09.2016 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення реалізації майна, а саме: будівлі та споруди, які розташовані за адресою с. Валя Кузьміна, вул. Джерельна, 1, Глибоцького району, Чернівецької області і складаються з цеху мінеральної води, загальною площею 1161,5 м.кв., відмічений в плані літера "А", ангар відмічений в плані літерою "Б", склад відмічений в плані літерою "В", котельня відмічена літерою "Г", вбиральня відмічена в плані літорою "Д", прохідна відмічена в плані літерою "Ж", насосна станція відмічена в плані літорою "Е", трансформаторна підстанція відмічена в плані літорою "ТП", огорожа відмічена в плані 1-3, замощення відмічена в плані "І", що належить на праві власності "КП "Валя Кузьмінське", на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, до вирішення спору по суті.

Ухвалою суду від 22.09.2016 розгляд справи відкладено на 11.10.2016.

У судовому засіданні представник позивача надав суду докази про відсутність заборгованості по кредиту.

Ухвалою суду від 11.10.2016 розгляд справи відкладено на 25.10.2016 на 10:30 год., у зв"язку з витребовуванням у відповідачів додаткових доказів.

У засіданні суду оголошено перерву до 15:00 год.

У судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з клопотанням про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Глибоцького районного нотаріального округу ОСОБА_1, якою було вчинено спірний виконавчий напис.

Ухвалою суду від 25.10.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - приватного нотаріуса Глибоцького районного нотаріального округу ОСОБА_1 Одночасно, задоволено клопотання позивача про продовження строку вирішення даного спору на 15 днів. Також суд, відповідно до вищевказаної ухвали, зобов"язав позивача надати докази про надіслання позовної заяви третій особі (приватний натаріус ОСОБА_1М.). Розгляд справи відкладено на 02.11.2016 за участі представників сторін.

Однак, представники сторін у засідання суду не з"явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Суд вважає, що нез"явлення представників сторін у судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи по суті, оскільки у справі достатньо матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обгрунтованого рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив.

Так, 12.02.2008 між колективним підприємством "Валя Кузьмінське" (позивач) та ВАТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №1 про отримання 500000 грн. під 16% річних з остаточним терміном повернення не пізніше 11.02.2011.

28.10.2008 до вказаного договору було укладено додаткові угоди №№ 7,8,9, відповідно до яких було збільшено відсоткову ставку до 18%. Крім того, 25.03.2008 було укладено додатковий договір про реструктуризацію №10. На забезпечення виконання даної угоди було укладено договір іпотеки від 12.02.2008.

При виконанні кредитного договору у позивача виникла заборгованість. Як наслідок, 24.12.2011 приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області вчинено виконавчий напис, у звязку з невиконанням позивачем кредитних зобовязань, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки КП «Валя Кузьмінське» в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №1 від 12.02.2008 в сумі 519794,32 грн.

Суд вважає, що даний виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, виходячи з наступного.

Іпотека відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено надіслання іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору та право іпотекодержателя прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, якщо протягом встановленого строку вказана вимога залишається без задоволення.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, (у редакції на момент вчинення спірного виконавчого напису) у п. 1 відносить до таких документів нотаріально посвідчені угоди, що передбачають, зокрема, право звернення стягнення на заставлене майно. Згідно з наведеною нормою для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» також передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5, у п.п. 3.1, 3.5 глави 16 розділу ІІ передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Тобто вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 8 постанови від 24.10.2011 за №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз'яснив, що спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК. При цьому, за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 названого Закону нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Водночас слід мати на увазі, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

Отже, господарські суди не повинні перевіряти правильність виконавчого напису з позиції законності дій приватного нотаріуса при його вчиненні та здійснювати оцінку його діям при вчиненні виконавчого напису, оскільки за змістом статей 1, 2, 18 ГПК України, статей 1 і 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а у відповідності до статті 50 названого Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

У господарських судах при вирішенні спору між боржниками і стягувачами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вирішується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства, тобто розглядається справа за наявності між боржниками і стягувачами спору про право.

Господарські суди при розгляді позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, перевіряють лише належність банку, як кредитору, права звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення його вимог за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а також встановлюють наявність (відсутність) об'єктивних обставин, при яких виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню.

При цьому в силу ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Тобто, звертаючись з позовом у даній справі про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, позивач зобов'язаний був довести шляхом подання відповідних доказів обставини відсутності (або інший розмір) заборгованості за Кредитним договором, якщо ним оспорюється визначена у виконавчому написі нотаріуса сума боргу, зокрема, надати докази погашення заборгованості за Кредитним договором, зробити власний контррозрахунок належних до сплати сум.

У процесі розгляду справи позивачем подані в суд додаткові документи, а саме розрахунок його заборгованості по договору відновлювальної кредитної лінії №1 від 12.02.2008, відповідно до якого у КП «Валя Кузьмінське» повністю відсутня заборгованість перед банком по кредиту станом на 13.09.2016.

Факт відсутності заборгованості позивача перед банком (відповідач 1) по договору відновлювальної кредитної лінії №1 від 12.02.2008, на який є посилання у виконавчому написі нотаріуса від 24.12.2011, підтверджується самим відповідачем 1. - підписи на розрахунку заступника начальника управління з мікро- малого та середнього бізнесу філії Чернівецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та головного бухгалтера банку.

Таким чином, позивач повністю довів обставини щодо відсутності у нього заборгованості перед банком (відповідач 1) за договором відновлювальної кредитної лінії №1 від 12.02.2008 у звязку з погашенням її у добровільному порядку.

Щодо заяви відповідача 1. про застосування строків позовної давності до позовних вимог, то суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки за змістом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише при наявності порушення права особи.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати виконавчий напис від 24.12.2011, вчинений приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №1 від 12.02.2008, таким, що не підлягає виконанню.

Суддя І.В. Скрипничук