КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Справа№ 910/10646/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання: Ляховенко М.Д.;

за участю представників:

від позивача: Байдерін О.А. за довіреністю;

від відповідача 1: Кравцов Р.В. за довіреністю;

від відповідача 2: Чугунов М.В. за довіреністю; Войцехівський О.В. за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" на рішення господарського суду міста Києва від 17.08.2016 (дата підписання 22.08.2016)

у справі № 910/10646/16 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ"

до 1. Одеської обласної державної адміністрації

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД"

про скасування розпоряджень та визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Одеської обласної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" про визнання незаконним та скасування розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 13.11.2015 № 773/А-2015 "Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)" зі змінами, внесеними розпорядженням № 818/А-2015 від 01.12.2015; визнання незаконним та скасування розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 16.01.2016 № 21/А-2016 "Про надання земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" в оренду на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)"; визнання недійсним на майбутнє Договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:019), розташованої на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту), загальною площею 4, 4600 га, у тому числі 4, 4600 га під озерами, прибережними замкнутими водоймами, лиманами, який 17.02.2016 було укладено між Одеською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОПРОДУКТ ЛТД". Крім цього, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів судові витрати в сумі 18 634,00 грн., з яких: 4 134,00 грн. витрат по сплаті судового збору та 14 500,00 грн. витрати на правову допомогу адвоката.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.08.2016 у справі №910/10646/16 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" звернулося до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 17.08.2016 у справі №910/10646/16 скасувати, та ухвалити нове, яким задовольнити повністю позов.

Апеляційна скарга мотивована неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, порушенням норм процесуального права та невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.09.2016 у справі №910/10646/16 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р. та призначено до розгляду на 18.10.2016.

18.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від позивача надійшло клопотання про витребування оригіналу висновку державної експертизи землевпорядної документації за № 1414-15 від 22.12.2015, виданого Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, для огляду в судовому засіданні, яке мотивоване тим, що у позивача існують сумніви щодо оригінальності наданої копії висновку державної експертизи землевпорядної документації за № 1414-15 від 22.12.2015.

18.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) скаржником заявлено клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: Міністерства інфраструктури України та Державного підприємства "Адміністрація морських портів України".

18.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від позивача надійшло клопотання про призначення судової експертизи, відповідно до якого позивач просив призначити судову експертизу з питань землеустрою, на вирішення якої поставити наступні питання: - чи відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування розроблений ТОВ "ЗЕМАГРОСЕРВІС" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 4,4600 га, кадастровий номер № :01:002:0129, що знаходиться на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту) Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" в довгострокову оренду на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту?; - чи змінено та затверджено Одеською обласною державною адміністрацією цільове призначення земельної ділянки загальною площею 4,4600 га, кадастровий номер № :01:002:0129, що знаходиться на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту) відповідно до вимог земельного законодавства та інших нормативних документів з питань землеустрою та землекористування? Якщо ні, то в чому полягають невідповідності?

18.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач 2 просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

В судовому засіданні 18.10.2016, відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 26.10.2016.

26.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, яке мотивовано тим, що наразі сторони проводять переговори відносно можливості мирного врегулювання існуючих суперечок.

26.10.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) від скаржника надійшло клопотання про обґрунтування розміру та розподіл судових витрат.

В судове засідання 26.10.2016 представники сторін з'явилися.

Представники відповідачів заперечили проти клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи колегія суддів залишила його без задоволення, оскільки не вбачається обставин, які перешкоджають розгляду справи в даному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено, що рішення з даного господарського спору безпосередньо впливає на права та обов'язки Міністерства інфраструктури України та Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", у зв'язку з чим судовою колегією відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі вказаних осіб як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Колегія суддів вважає, що встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування у даній справі не потребують спеціальних знань, а тому не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача та призначення у даній справі судової експертизи.

Колегія суддів також не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про витребування у відповідачів оригіналу висновку державної експертизи землевпорядної документації за № 1414-15 від 22.12.2015, виданого Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

В судовому засіданні відповідачі 1, 2 вимоги та доводи апеляційної скарги заперечили, пославшись на їх безпідставність та необґрунтованість.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 27.07.2015 позивач звернувся до відповідача-1 з клопотанням № 06/469 від 20.07.2015, в якому просив винести розпорядження та надати дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років, орієнтовною площею 9,8572 га із земель водного фонду, які не надані у власність або користування, для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Визирської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населених пунктів) із зміною цільового призначення із земель водного фонду на землі транспорту.

Відповіді на вищевказане клопотання позивачем отримано не було.

В подальшому, відповідач-2 звернувся до відповідача-1 з клопотанням № 11/09 від 11.09.2015 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду терміном на 49 років загальною площею 9,8572 га для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту, що розташована за межами населених пунктів в межах території Визирської сільської ради та Новобілярської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

13.11.2015 Одеською обласною державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 773/А-2015 "Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)", відповідно до якого було надано дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерго Продукт ЛТД" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років орієнтовною площею 4,4600 га із земель водного фонду для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації № 818/А-2015 від 01.12.2015 було внесено зміни до розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації від 13.11.2015 № 773/А-2015, відповідно до якого у назві та тексті означеного розпорядження слова "для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту" замінити словами "для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту".

16.01.2016 Одеською обласною державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 21/А-2016 "Про надання земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" в оренду на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)", відповідно до п. 1 якого було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" в довгострокову оренду на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Згідно з п. 2 вищевказаного розпорядження було надано товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" в оренду на 49 років земельну ділянку (кадастровий номер :01:002:0129) загальною площею 4,4600 га для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення) на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Відповідно до п. 3 розпорядження було доручено товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" виконувати обов'язки землекористувача згідно з вимогами статті 96 Земельного кодексу України; використовувати земельну ділянку з дотриманням вимог законодавства України та умов, зазначених у висновках погоджувальних органів державної влади; здійснити відповідні заходи щодо оформлення прав на земельні ділянки відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Пунктом 4 вказаного розпорядження було доручено Комінтернівській районній державній адміністрації укласти договір оренди земельної ділянки з товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" від імені обласної державної адміністрації, встановивши річну орендну плату за земельну ділянку відповідно до чинного законодавства, з урахуванням нормативної грошової оцінки та у разі необхідності вносити зміни до цього договору.

17.02.2016 між Одеською обласною державною адміністрацією як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" як орендарем укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно із п. 1.1. якого орендодавець на підставі розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 16.01.2016 № 21/А-2016 надає, а орендар приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 4,4600 га, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Новобілярської селищної ради (за межами населеного пункту). Земельна ділянка надається в оренду для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту.

Згідно з п. 2.1. Договору в оренду надається земельна ділянка загальною площею 4,4600 га, у тому числі 4,4600 га під озерами, прибережними замкнутими водоймами, лиманами, кадастровий номер :01:002:0129.

На виконання умов Договору між відповідачем-1 та відповідачем-2 було складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки від 17.02.2016, за яким Одеська обласна державна адміністрація передала, а ТОВ "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" прийняло в оренду земельну ділянку площею 4,4600 га, кадастровий номер :01:002:0129.

Предметом позову у даній справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" до Одеської обласної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" про: визнання незаконним та скасування розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 13.11.2015 № 773/А-2015 "Про надання дозволу товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду на 49 років для розміщення та експлуатації будівель і споруд морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)" зі змінами, внесеними розпорядженням № 818/А-2015 від 01.12.2015; визнання незаконним та скасування розпорядження Одеської обласної державної адміністрації від 16.01.2016 № 21/А-2016 "Про надання земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД" в оренду на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту)"; визнання недійсним на майбутнє Договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:019), розташованої на території Новобілярської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту), загальною площею 4, 4600 га, у тому числі 4, 4600 га під озерами, прибережними замкнутими водоймами, лиманами, який 17.02.2016 було укладено між Одеською обласною державною адміністрацією та ТОВ "ЕНЕРГОПРОДУКТ ЛТД". Крім цього, позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів судові витрати в сумі 18 634,00 грн., з яких 4 134,00 грн. витрат по сплаті судового збору та 14 500,00 грн. витрати на правову допомогу адвоката.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вищевказані розпорядження Одеської обласної державної адміністрації та Договір оренди земельної ділянки прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: - при прийнятті оскаржуваних розпоряджень відповідачем-1 не зазначено та не надано дозволу на зміну цільового призначення спірної земельної ділянки; - спірна земельна ділянка передана відповідачу-2 в оренду з порушенням порядку передачі земель, що полягає у затвердженні Проекту відведення з порушенням ст. 50 Закону України "Про землеустрій", ст. 198 Земельного кодексу України внаслідок нездійснення погодження меж земельної ділянки всіма суміжними землекористувачами. Проект землеустрою складено з порушенням вимог чинного законодавства; оспорюваний Договір оренди земельної ділянки було укладено без проведення нормативної грошової оцінки. Крім того, позивач наголошує на порушенні оспорюваними розпорядженням та Договором оренди земельної ділянки його прав та законних інтересів, оскільки виходячи з офіційної публічної заяви очільника Одеської обласної державної адміністрації щодо можливості надання земельної ділянки позивачу, у нього виникли законні очікування і сподівання на розгляд та позитивне вирішення відповідно до вимог статті 123 Земельного кодексу України поданого клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Також, позивач наголошує, що йому на праві власності належить портовий термінал рослинних олій та олійноекстракційного заводу, а свій законний інтерес обґрунтовує належністю цих об'єктів виробничих потужностей у взаємозв'язку з чітко визначеними намірами інвестиційного розвитку шляхом будівництва власних причальних споруд в акваторії Аджалицького лиману.

Таким чином, на думку позивача, відповідач-1 надав відповідачу-2 необґрунтовану та безпідставну перевагу, яка поставила відповідача-2 у привілейоване становище стосовно позивача, що призвело до обмеження конкуренції в частині рівності умов провадження господарської діяльності з надання послуг з перевалки вантажів у морському порту, до порушення принципу рівності усіх суб'єктів господарювання, що провадять діяльність в морському порту, до порушення принципу забезпечення конкуренції серед суб'єктів господарювання, що виробляють однакову продукцію в морському порту, а також вчинила дії, внаслідок яких позивачу створено несприятливі та дискримінаційні умови діяльності порівняно із конкурентами, які унеможливлюють подальший розвиток позивача.

Відповідач-1 (Одеська обласна державна адміністрація) заперечуючи проти позову, зазначає, що при виданні оскаржуваних розпоряджень обласна державна адміністрація керувалась принципом раціонального використання земель та можливістю потенційного орендаря ефективно, безперешкодно, доступно користуватися земельною ділянкою і здійснювати передбачуване будівництво. У даному випадку позивач обмежений у праві вільно, безперешкодно та доступно користуватися земельною ділянкою через відсутність вільного доступу до земель загального користування, що в свою чергу не дасть змоги використовувати земельну ділянку для відповідних цілей. Крім того, відповідач-1 звернув увагу, що зміна цільового призначення вбачається зі змісту спірних розпоряджень; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД» в довгострокову оренду на 49 років для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Новобілянської селищної ради Комінтернівського району Одеської області пройшов обов'язкову державну експертизу, відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

Відповідач -2 (Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД") також заперечив проти позову та зазначив, що оспорюваний договір жодним чином не порушує прав та законних інтересів позивача, а під час прийняття розпоряджень та укладення договору оренди земельної ділянки з боку відповідачів не було допущено порушень вимог чинного законодавства. Крім того, позовні вимоги відносно скасування спірних розпоряджень не можуть вирішуватись в господарському процесі, оскільки належать до підвідомчості адміністративних судів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову та виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

В рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004, дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно із ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу. Отже, підставою звернення до суду є наявність порушеного, не визнаного або оспорюваного права та інтересу.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а порушені права землекористувачів підлягають захисту способами, передбаченими ст. 152 Земельного кодексу України шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі, шляхом поновлення прав юридичних і фізичних осіб, порушених внаслідок прийняття неправомірних рішень, дій чи бездіяльності державних органів або посадових осіб органів місцевого самоврядування.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України та ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Керуючись п. 2 Роз'яснень Вищого господарського суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Пунктами 2, 11 частини 1 статті 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" передбачено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону; погоджує документацію із землеустрою у випадках та порядку, визначених Земельним кодексом України та Законом України "Про землеустрій", щодо відповідності зазначеної документації законодавству у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Таким чином, необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки. За відсутності такого рішення зобов'язати цей орган в судовому порядку укласти такий договір або ж його поновити неможливо, оскільки це суперечить вимогам законодавства - відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Враховуючи вищевказані приписи чинного законодавства, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування є вільними у реалізації права розпорядження землею та вільними у виборі суб'єкта щодо надання йому права на землю, у порядку, встановленому законом.

Таким чином, реалізація права на отримання у користування (оренду) земельної ділянки та укладання договору оренди земельної ділянки можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформлюється відповідним рішенням.

Отже, питання надання земельних ділянок у власність чи користування віднесені до виключної компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування.

Аналогічну правову позицію викладено у пункті 2.14 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних правовідносин".

Згідно з ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача-1 з клопотанням № 06/469 від 20.07.2015 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років, орієнтовною площею 9,8572 га із земель водного фонду, які не надані у власність або користування, для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту на території Визирської селищної ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населених пунктів) зі зміною цільового призначення із земель водного фонду на землі транспорту, до якого додано докази на підтвердження обставин в обґрунтування даного клопотання. Проте, відповіді на вищевказане клопотання відповідачем-1 надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як встановлено Окружним адміністративним судом міста Києва в постанові від 23.06.2016 по справі № 826/1106/16 за позовом ТОВ "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" до Одеської обласної державної адміністрації за участю третьої особи ТОВ "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД", про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії та скасування рішень, позивач не скористався наданим йому правом щодо розроблення документації із землеустрою. Так, на законодавчому рівні встановлено право особи, яка звернулася до уповноваженого органу з клопотанням та не отримала дозволу на розроблення документації із землеустрою або вмотивованої відмови у його наданні, замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомити уповноважений орган, проте вказаних дій позивачем не вчинено.

Щодо зміни цільового призначення земельної ділянки Окружний адміністративний суд міста Києва встановив, що оскаржуване розпорядження № 773/А-2015, оформлено з урахуванням норм законодавства.

На підставі вказаного розпорядження, третьою особою замовлено та для неї виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки передбачено відведення земельної ділянки із земель водного фонду для будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури морського транспорту, що, у свою чергу і є зміною цільового призначення земельної ділянки. При цьому, у Пояснювальній записці до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначено, що вказаним проектом передбачено віднесення земельної ділянки до категорії земель "землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення".

Проектом землеустрою передбачено після його затвердження, згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України, віднесення земельної ділянки до категорії земель "землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення". Проект землеустрою затверджено та, як наслідок, земельну ділянку передано третій особі. В оскаржуваному розпорядженні № 773/А-2015 зазначено існуючу категорію станом на дату оформлення такого розпорядження.

В оскаржуваному розпорядженні № 21/А-2016 зазначено цільове призначення земельної ділянки. Тобто, мала місце зміна цільового призначення земельної ділянки. Крім того, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки пройшов обов'язкову державну експертизу, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, Окружним адміністративним судом міста Києва у постанові від 23.06.2016 по справі № 826/1106/16 встановлено, що оскаржувані розпорядження оформлені правомірно, із дотриманням принципу раціонального використання земель і можливістю потенційного орендаря ефективно та безперешкодно користуватися земельною ділянкою та здійснювати будівництво, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Факти, встановлені в постанові Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.06.2016 по справі № 826/1106/16, в силу ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, є преюдиціальними та не підлягають доведенню знову при розгляді даної справи.

Оскільки судом в порядку адміністративного судочинства встановлено, що права ТОВ "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" при розгляді його заяви щодо відведення земельної ділянки не були порушені суб'єктом владних повноважень, то в нього не виникає права на їх подальший судовий захист, тобто ТОВ "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" не доведено "правомірного очікування", а посилання скаржника на порушення конкурентного законодавства не підтверджено належними доказами - відповідним висновком (рішенням) Антимонопольного комітету України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що доводи позивача щодо порушення його прав та законних інтересів не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень п. 2.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" з позовами про визнання недійсними правочинів щодо земельних ділянок мають право звертатися сторони цих правочинів (договорів), а також інші зацікавлені особи, зокрема, особи, що мають право на придбання земельної ділянки, яка є предметом спірного договору. При цьому інтерес такої особи стосовно придбання у власність земельної ділянки має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а також відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надане в резолютивній частині Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа № 1-10/2004).

Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним оспорюваного Договору оренди земельної ділянки, розташованій в МТП "Южний" акваторії Аджалицького лиману, позивач, не будучи його стороною, зобов'язаний довести яким чином оспорюваний ним Договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, в свою чергу, перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту прав позивача.

Під час розгляду спору місцевим господарським судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що позивач є заінтересованою особою, права та законні інтереси якого були порушені оспорюваним договором оренди земельної ділянки.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги висновок науково-правової експертизи при Інституті держави і права НАН України вих. № 126/22 від 09.03.2016 щодо можливості та порядку встановлення земельного сервітуту та Висновок Юридичної фірми "Саєнко Харенко" від 04.03.2016 з питань встановлення земельного сервітуту судом, оскільки в них відображено лише відповідну правову позицію щодо даного спору і вони не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову з визначених позивачем підстав, оскільки позивачем не доведено факту порушення його прав та законних інтересів у зв'язку із прийняттям Одеською обласною державною адміністрацією актів індивідуальної дії, які стосуються ТОВ "ЕНЕРГО ПРОДУКТ ЛТД", а також у зв'язку із укладенням договору на виконання зазначених актів, у яких позивач не є стороною.

Що стосується тверджень відповідача-2 в частині того, що позовні вимоги відносно скасування спірних розпоряджень не можуть вирішуватись в господарському процесі, оскільки належать до підвідомчості адміністративних судів, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги виходячи з наступного.

З положень статей 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, статей 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, статей 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197 ГК України, статей 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів купівлі-продажу, ренти, оренди земельної ділянки та інших договорів щодо земельних ділянок, встановленні сервітуту, суперфіцію, емфітевзису, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам (п.п. 1.2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних правовідносин").

У даному випадку Одеська обласна державна адміністрація, реалізуючи право розпорядження земельною ділянкою, має рівні права з громадянами та юридичними особами, з якими вона вступає у відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, тобто є рівноправним суб'єктом земельних відносин. Учасники земельних правовідносин не підпорядковані один одному, а отже, суб'єкт владних повноважень - Одеська обласна державна адміністрація владних управлінських функцій не здійснювала.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено наявність порушення прав та законних інтересів позивача, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам, матеріалам справи та вимогам чинного законодавства, а тому рішення господарського суду міста Києва від 17.08.2016 у справі № 910/10646/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ БЛЕК СІ" на рішення господарського суду міста Києва від 17.08.2016 у справі № 910/10646/16 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 17.08.2016 у справі № 910/10646/16 залишити без змін.

3.Матеріали справи № 910/10646/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Ю.Л. Власов

С.Р. Станік