ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

03.11.2016 Справа № 912/2185/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів:Пархоменко Н.В., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2016 року у справі № 912/2185/16

за заявою кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Електромеханічний завод "ЕТАЛ", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1,

до боржника - АТ "НВО "ЕТАЛ", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Заводська, 1,

про визнання грошових вимог конкурсного кредитора в сумі 2 861 538, 78 грн. та 2 756, 00 грн. судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2016 року у даній справі (суддя Коваленко Н.М.) визнано грошові вимоги кредитора - товариства з обмеженою відповідальністю "Електромеханічний завод "ЕТАЛ" до боржника - приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Етал" в загальній сумі 2 861 538, 78 грн. та включено їх до реєстру вимог кредиторів, зокрема, 2 000 000, 00 грн. до 4 черги задоволення та 861 538, 78 грн. (грошова компенсація за не використані дні щорічних відпусток) до 1 черги задоволення.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, до апеляційної інстанції звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_3 із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить змінити оскаржувану ухвалу.

Перевіривши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на відповідність вимогам статей 94, 95 ГПК України, апеляційний господарський суд дійшов висновку про її повернення з наступних підстав.

За приписом статті 129 Конституції України та статті 22 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 93 ГПК України апеляційна скарга, подається на ухвалу місцевого господарського суду протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом. Дотримання цього строку є обов'язковим для всіх учасників судового процесу.

Статтею 53 ГПК України передбачено, що господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску строку поважною.

Виходячи зі змісту вказаної норми, у клопотанні повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Разом з цим, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого терміну.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції 10.10.2016 року, тобто останній день подачі апеляційної скарги до господарського суду враховуючи вихідні дні припадав на 17.10.2016 року.

Згідно відбитка штампу відділення поштового зв'язку, апеляційна скарга з додатками направлена на адресу господарського суду 19.10.2016 року, тобто з пропуском встановленого процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку.

В силу статті 53 ГПК України, відновлення пропущеного процесуального строку можливе лише у разі визнання причини пропуску строку поважною.

Зі змісту апеляційної скарги не вбачається прохання відновити пропущений процесуальний строк, також відсутнє й окреме клопотання про відновлення вказаного строку. В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що отримав ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2016 року лише 17.10.2016 року, але в підтвердження отримання оскаржуваної ухвали саме 17.10.2016 року скаржником до апеляційної скарги не надано жодних доказів.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до пункту 6 постанови пленуму ВГС України від 17.05.2011 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ ГПК України», статтею 93 ГПК встановлено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Заява розглядається, якщо вона надійшла до винесення ухвали про повернення апеляційної скарги.

Частиною 4 ст. 97 ГПК України визначено, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини 1 цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторено.

Керуючись статтями 86, 97 ГПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 10.10.2016 року у справі № 912/2185/16 повернути.

Додаток: (скаржнику) апеляційна скарга б/н від 19.10.2016 року з додатками на 17 аркушах, в тому числі оригінал квитанція № від 19.10.2016 року про сплату судового збору у сумі 3031,60 грн.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Ю.Б. Парусніков