У Х В А Л А

31.10.2016Справа № 910/19747/16

За заявою: публічного акціонерного товариства "БАНК "НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ"

особа, до якої заявник просить

вжити запобіжні заходи: товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ФІНАНС"

про: вжиття запобіжних заходів

Суддя Балац С.В.

Представники:

заявника: не з'явилися;

особа, до якої заявник просить

вжити запобіжні заходи: не з'явилися.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "БАНК "НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" (далі - заявник) звернулось до господарського суду із заявою, в якій просить вжити запобіжні заходи шляхом витребування у товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ФІНАНС" оригіналів: договору банківського вкладу "СТАНДАРТНИЙ" від 16.05.2014 № DU 1220/2014-1, договору про внесення змін від 16.05.2014 № 1 до договору банківського вкладу "СТАНДАРТНИЙ" від 16.05.2014 № DU 1220/2014-1 та договору про внесення змін від 30.04.2015 до договору банківського вкладу "СТАНДАРТНИЙ" від 16.05.2014 № DU 1220/2014-1.

У поданій до суду заяві, заявник зазначає, що проект позовної заяви, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 43-3 ГПК України, вже підготовлений та буде поданий до суду у встановлений строк.

Суть спору полягає у тому, що між заявником та товариством з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ФІНАНС" укладений договір банківського вкладу "СТАНДАРТНИЙ" від 16.05.2014 № DU 1220/2014-1 з подальшим укладенням договорів про внесення змін до вказаного договору від 16.05.2014 № 1 та від 30.04.2015.

На підставі постанови правління національного банку України від 05.06.2015 № 358 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.06.2015 № 114 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ", згідно з яким з 08.06.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ".

Правління національного банку України від 28.08.2015 прийнято постанову № 563 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ". На виконання вказаної постанови рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.08.2015 № 159 розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства "БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ".

У відповідності до ч. 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

За доводами заявника в процесі проведені перевірки додаткових угод від 16.05.2014 № 1 та від 30.04.2015 до договору банківського вкладу "СТАНДАРТНИЙ" від 16.05.2014 № DU 1220/2014-1 встановлено, що вказані додаткові є нікчемними. Разом з цим перевіркою, в приміщеннях банку, не було виявлено всіх оригіналів додаткових угод до договору банківського вкладу "СТАНДАРТНИЙ" від 16.05.2014 № DU 1220/2014-1.

Оскільки заявник має намір звернутись із позовом до суду про визнання додаткових угод до договору банківського вкладу "СТАНДАРТНИЙ" від 16.05.2014 № DU 1220/2014-1 недійсними, а товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ФІНАНС" незацікавлене в поданні таких доказів та може створити перешкоди в наданні останніх, заявник має підстави побоюватись втрати оригіналів даних документів.

З урахуванням вказаних обставин заявник звернувся до господарського суду з метою захисту своїх прав шляхом подання заяви, в якій просить вжити запобіжні заходи шляхом витребування у товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ФІНАНС" оригіналів: договору банківського вкладу "СТАНДАРТНИЙ" від 16.05.2014 № DU 1220/2014-1, договору про внесення змін від 16.05.2014 № 1 до договору банківського вкладу "СТАНДАРТНИЙ" від 16.05.2014 № DU 1220/2014-1 та договору про внесення змін від 30.04.2015 до договору банківського вкладу "СТАНДАРТНИЙ" від 16.05.2014 № DU 1220/2014-1.

Пунктом 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 р. №01-8/251 "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" встановлено, що чинне законодавство не містить прямих вказівок щодо місця розгляду заяви про вжиття запобіжного заходу (заходів). Згідно з частиною першою статті 43 4 ГПК заява про вжиття запобіжних заходів розглядається господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії. Отже, у вирішенні питання про місце розгляду зазначеної заяви слід виходити з того, який саме запобіжний захід заявник вважає за необхідне вжити: тобто якщо йдеться про витребовування доказів, про огляд приміщень або про накладення арешту на майно, заява має подаватися до місцевого господарського суду, в районі діяльності якого знаходяться відповідно докази, приміщення або майно, стосовно яких належить провести певні дії.

Ухвалою господарського суду від 28.10.2016 № 910/19747/16 вказану заяву було прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено на 31.10.2016.

В судове засідання 31.10.2016 представники заявника та товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ФІНАНС" не з'явилися.

Відповідно до ст. 434 Господарського процесуального кодексу України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

Відповідно до статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43 2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

У відповідності до ст. 43-2 Господарського процесуального кодексу України запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Розглядаючи вказану заяву судом також враховані рекомендації викладені в пункті 15 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 стосовно того, що у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 Господарського процесуального кодексу України; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Аналогічні положення містяться у Інформаційному листі від 20.04.2007 № 01-8/251 Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів".

Згідно із частиною 6 статті 43-4 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Дослідивши викладені в заяві обставини, суд вважає заяву про вжиття запобіжних заходів необгрунтованою, оскільки, заявником не подано до суду жодного доказу того, що подача потрібних заявнику доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що права останнього порушені, або існує реальна загроза їх порушення.

Більш того, суд зазначає, що заявник не позбавлений права звернутися до суду із клопотанням про витребування оригіналів договору банківського вкладу "СТАНДАРТНИЙ" від 16.05.2014 № DU 1220/2014-1 та додаткових угод до нього в процесі розгляду справи за позовом про визнання вказаних додаткових угод недійсними.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, з врахуванням вимог ст.ст. 43-1, 43-4 Господарського процесуального кодексу України викладені вище обставини є підставою для відмови в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "БАНК "НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" до товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ФІНАНС" про вжиття запобіжних заходів .

Враховуючи викладене та керуючись статтями 431, 432, 434, 86 ГПК України, господарський суд міста Києва,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "БАНК "НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ" про вжиття запобіжних заходів - відмовити.

Суддя С.В.Балац