ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.10.16 Справа № 904/6850/16

За позовом публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

до державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. О. М. Макарова", м. Дніпро

про стягнення 77 870 254,44 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №148/1001 від 01.04.2016

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №124/472 від 03.11.2015

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" (надалі - Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (надалі-Відповідач) про стягнення 68 481 659,73 грн. за договором №15-Ц від 01.01.2002 про постачання електричної енергії (надалі - Договір).

25.08.2016 Позивач подав заяву №55514/1001 від 22.08.2016 про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги були збільшені до 73 487 316,81 грн., з яких 64 690 973,43 грн. - заборгованість за спожиту активну електроенергію, 1 653 487,34 грн. - заборгованість за перетоки реактивної електроенергії, 927 910,95 грн. - 3% річних, 1 959 642,99 грн. - інфляційні втрати, 4 255 302,10 грн. - пеня. Заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

08.09.2016 Позивач подав заяву №59242/1001 від 06.09.2016 про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги були зменшені до 73 241 345,47 грн., з яких 64 656 483,80 грн. - заборгованість за спожиту активну електроенергію, 1 652 764,48 грн. - заборгованість за перетоки реактивної електроенергії, 1 014 847,74 грн. - 3% річних, 1 958 595,88 грн. - інфляційні втрати, 3 958 698,57 грн. - пеня. Заява про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

26.09.2016 Позивач подав заяву №63588/1001 від 22.09.2016 про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги були збільшені до 78 499 937,61 грн., з яких 69 638 924,12 грн. - заборгованість за спожиту активну електроенергію, 1 865 000,36 грн. - заборгованість за перетоки реактивної електроенергії, 1 094 163,81 грн. - 3% річних, 1 774 496,91 грн. - інфляційні втрати, 4 127 352,41 грн. - пеня. Заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

31.10.2016 Позивач подав заяву №73066/1001 від 27.10.2016 про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги були зменшені до 77 870 254,44 грн., з яких 69 607 469,90 грн. - заборгованість за спожиту активну електроенергію, 1 266 771,41 грн. - заборгованість за перетоки реактивної електроенергії, 1 094 163,81 грн. - 3% річних, 1 774 496,91 грн. - інфляційні втрати, 4 127 352,41 грн. - пеня. Заява про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2016 строк розгляду спору був продовжений до 31.10.2016 на підставі клопотання Відповідача, відповідно до ч.3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

В судових засіданнях 08.09.2016, 17.10.2016 розгляд справи був відкладений на 27.09.2016, 31.10.2016, в судовому засіданні 27.09.2016 оголошувалася перерва до 17.10.2016, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов Договору, а саме: порушення строків оплати за активну електроенергію за період з вересня 2015 року по серпень 2016 року, компенсації за перетоки реактивної електроенергії за період з грудня 2015 року по серпень 2016 року. На підтвердження позовних вимог Позивач надав суду договір №15-Ц від 01.01.2002 про постачання електричної енергії в редакції додаткової угоди №2 від 10.06.2002, акти про використану електричну енергію за період з вересня 2015 року по серпень 2016 року, рахунки на оплату за період з вересня 2015 року по серпень 2016 року, докази отримання рахунків Відповідачем.

Керуючись п. 4.2 Договору в редакції додаткової угоди №2 від 10.06.2002, нормами Господарського та Цивільного кодексів України, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог за вих. №73066/100 від 27.10.2016, Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 69 607 469,90 грн., заборгованість за перетоки реактивної електроенергії в сумі 1 266 771,41 грн., 3% річних в сумі 1 094 163,81 грн., інфляційні втрати в сумі 1 774 496,91 грн., пеню в сумі 4 127 352,41 грн.

Представник Позивача в судове засідання, призначене на 31.10.2016, з'явився, позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог за вих. №73066/1001 від 27.10.2016, підтримав в повному обсязі.

Представник Відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, 31.10.2016 надав відзив на позов. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на неправомірність нарахування Позивачем 69 607 469,90 грн. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 1 266 771,41 грн. - заборгованості за перетоки реактивної електроенергії, 1 094 163,81 грн. - 3% річних, 1 774 496,91 грн. - інфляційних втрат, 4 127 352,41 грн. - пені. Також Відповідач вважає, що наявні підстави для зменшення розміру пені та відстрочення виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

27.09.2016 Відповідачем було заявлено клопотання про призначення судово-економічної експертизи, в якій Відповідач зазначає, що розрахунки заборгованості, здійснені Сторонами, є взаємно суперечливими, тому для встановлення їх правильності необхідні спеціальні знання, у зв'язку з чим просить суд призначити судово-економічну експертизу.

31.10.2016 Відповідач подав клопотання про призначення колегіального розгляду справи, посилаючись на значну кількість доказів та складність категорії справи.

В судовому засіданні 31.10.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2002 відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", найменування якого було змінено на публічне акціонерне товариство "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" (надалі - Позивач, Енергопостачальник) та державне підприємство "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (надалі - Відповідач, Споживач) уклали договір №15-Ц про постачання електричної енергії (надалі - Договір), предметом якого є постачання і передача електроенергії Енергопостачальником та оплата спожитої електроенергії Споживачем.

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що Cпоживач приймає до оплати обсяг та витрати електроенергії, спожитої підприємством, і не несе відповідальності за обсяги та витрати електроенергії, відпущеної Енергопостачальником через мережі Споживача за межею балансового розподілу електромереж Споживача та інших споживачів (субспоживачів) Енергопостачальника.

Обсяги постачання електроенергії та її вартість визначаються відповідно до додатка 1, за тарифами на електроенергію, які визначаються у порядку, затвердженому НКРЕ України (п. 2.1 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 10.06.2002), розрахунковий період для обліку і розрахунку спожитої електроенергії за показаннями розрахункових приладів обліку встановлюється з 1 числа до кінця календарного (розрахункового) місяця.

Зобовязання споживача вносити плату за споживання активної електричної енергії у вигляді передоплати виключно коштами. Оплата за активну електроенергії здійснюється до уповноваженого банку на розподільний рахунок Енергопостачальника. Відомості щодо рахунків наведені у розділі 12 цього договору (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 10.06.2002), Споживач здійснює поточну оплату за активну електричну енергію в такому порядку:

До першої, другої та третьої середи розрахункового місяця оплачує кожний тиждень 25% вартості, встановленого на розрахунковий місяць обсягу споживання електроенергії, остання оплата у поточному розрахунковому місяці за два банківських дня до кінця поточного місяця у сумі, що дорівнює різниці між вартістю 100% очікуваного споживання електроенергії у розрахунковому місяці та попередніх поточних платежів за електроенергію, яку Споживач отримав у поточному місяці.

Остаточний розрахунок за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі рахунку, наданого Енергопостачальником, протягом 2-х календарних днів з моменту його отримання, але не пізніше 7 числа місяця наступного за розрахунковим. Рахунок надається нарочним (через канцелярію Споживача), рекомендованим листом або платіжною вимогою-дорученням через банк.

Споживач здійснює економічну компенсацію втрат Енергопостачальника, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, шляхом платежів на поточний рахунок Енергопостачальника протягом 5 днів після отримання рахунка фактури Енергопостачальника, з наведенням у платіжних документах після слів "за перетоки реактивної електроенергії" інформації, зазначеної в п. 4.1. цього договору. Порядок розрахунку платежів за перетоки реактивної електроенергії наведених у додатку 9-а, для споживачів із багатозонним обліком у додатку 9-б, при цьому обсяг перетоків, за яким Споживач здійснює економічну компенсацію втрат Енергопостачальника, встановлюється з урахуванням обсягів перетоків реактивної електроенергії субспоживачів, але за винятком обсягів перетоків реактивної електроенергії, що повязані з передачею електроенергії до мереж Енергопостачальника. Основний Споживач стягує платежі за перетоки реактивної енергії із субспоживачів за умовами договору про надання послуг з передачі електричної енергії (п. 4.3 Договору).

Пунктом 11.4. Договору встановлено, що цей договір укладається на строк до 31.12.2003 і набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно пролонгованим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. На письмову вимогу Споживача пролонгація може бути оформлена письмовою угодою.

Позивач протягом періоду з вересня 2015 року по серпень 2016 року в повному обсязі виконував зобов'язання за договором №15-Ц про постачання електричної енергії від 01.01.2002, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про використану електричну енергію, рахунками на оплату за вказаний період.

Відповідач свої обов'язки в частині оплати за електроенергію здійснив частково, що підтверджується банківськими виписками за період з листопада 2015 року по липень 2016 року (ОСОБА_1 2 - а.с. 122-250, ОСОБА_1 3 - а.с. 1-95) та не заперечується Позивачем, проте з порушенням строків, встановлених Договором.

З огляду на вищевикладене, заборгованість Відповідача за відпущену активну електроенергію з вересня 2015 року по серпень 2016 року складає 69 607 469,90 грн.; заборгованість за перетоки реактивної електроенергії з березня по серпень 2016 року - 1 266 771,41 грн., доказів сплати якої Відповідачем на надано.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Оскільки Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем порушені умови Договору в частині повної та своєчасної оплати спожитої активної електричної енергії та отриманих послуг з компенсації перетоків реактивної електроенергії, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію за період з вересня 2015 року по серпень 2016 року в сумі 69 607 469,90 грн., заборгованості за перетоки реактивної електричної енергії за період з березня 2015 року по серпень 2016 року в сумі 1 266 771,41 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В пункті 4.6. Договору Сторони погодили, що у разі прострочення платежу за спожиту електроенергію споживач не вимогу енергопостачальника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми.

Позивач просить стягнути з Відповідача 3% річних в сумі 1 094 163,81 грн. (за загальний період нарахування за активну електроенергію з 08.10.2015 по 15.09.2016 - 1 075 211,55 грн., за загальний період нарахування за реактивну електроенергію з 16.01.2016 по 15.09.2016 - 18 952,26 грн.); інфляційні втрати в сумі 1 774 496,91 грн. (за загальний період нарахування за активну електроенергію з вересня 2015 року по серпень 2016 року - 1 758 602,64 грн., за загальний період нарахування за реактивну електроенергію з грудня 2015 року по серпень 2016 року - 15 894,27 грн.).

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення строків оплати рахунків за відпущену активну електроенергію, за перетоки реактивної електроенергії, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю, а саме: підлягають стягненню 1 094 163,81 грн. 3% річних, 1 774 496,91 грн. інфляційних втрат.

Пунктом 4.5. Договору Сторони погодили, що у разі несвоєчасних розрахунків Споживач сплачує Енергопостачальнику пеню за кожен день прострочення платежу за споживання електроенергії у розмірі 0,04%, але не більше подвійної величини облікової ставки Національного банку України. Пеня нараховується Енергопостачальником з першого дня одержання остаточного рахунку або рахунку-фактури згідно пунктів 4.2. та 4.3.

Позивач просить стягнути з Відповідача пеню в сумі 4 127 352,41 грн. (за загальний період нарахування за активну електроенергію з 08.10.2015 по 15.09.2016 - 4 041 615,64 грн., за загальний період нарахування за реактивну електроенергію з 16.01.2016 по 15.09.2016 - 85 736,77 грн.).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем розрахунок пені відповідає обставинам справи та приписам діючого законодавства, тому вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені в сумі 4 127 352,41 грн. є обґрунтованими.

В той же час, згідно ч. 3 ст. 551 Господарського процесуального кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Оскільки публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" перебуває в скрутному фінансовому становищі, що підтверджується актом звірки розрахунків між ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" та ДП "Енергоринок" №07/51-4-8799 від 02.09.2016; довідкою ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" №59500/1001, згідно якої станом на 01.07.2016 борг Позивача перед юридичними та фізичними особами складає 607 796 227,02 грн; довідкою ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" №59499/1001, згідно якої станом на 01.07.2016 борг юридичних та фізичних осіб перед Позивачем складає 1 244 312 322,18 грн. (ОСОБА_1 2, а.с. 113-115), господарський суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, призначений до стягнення (4 127 352,41 грн.) на 50%, що становить 2 063 676,21 грн.

Стосовно клопотання Відповідача про призначення колегіального розгляду справи, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки Відповідачем не доведено, що складність справи обумовлює необхідність розгляду справи колегіально в складі трьох суддів в порядку, передбаченому ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо клопотання Відповідача про призначення судово-економічної експертизи для оцінки достовірності даних, відображених в первинних документах Позивача, та встановлення правильності розрахунку заборгованості Відповідача перед Позивачем, суд звертає увагу, що запропоновані Відповідачем питання є по суті правовими.

До того ж, не залишається поза увагою суду той факт, що клопотання про призначення судової експертизи Відповідач заявив після проведення двох судових засідань та спливу більше одного місяця, як справа перебуває на розгляді суду. Зазначені обставини є підставою для висновку, що такі дії Відповідача можуть бути спрямовані на затягування розгляду судової справи і можуть призвести до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Стосовно зауважень Відповідача щодо неправильного розрахунку Позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат, господарський суд не приймає їх до уваги з огляду на таке.

Позивач у розрахунках вказував кількість днів прострочення, враховуючи строк оплати виставлених рахунків, визначений пунктом 4.2 Договору в редакції додаткової угоди №2 від 10.06.2002 до спірного Договору: "Остаточний розрахунок за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі рахунку, наданого Електропостачальником, протягом 2 календарних днів з моменту його отримання, але не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок надається нарочним (через канцелярію споживача), рекомендованим листом".

Строк оплати за реактивну електроенергію встановлено пунктом 4.3 Договору: "Споживач здійснює економічну компенсацію втрат Енергопостачальника, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, шляхом платежів на поточний рахунок Енергопостачальника протягом п'яти днів після отримання рахунку Енергопостачальника".

Відповідач вважає, що визначити кількість днів прострочення необхідно, виходячи з дати оплати, яка була вказана у рахунках. В них була зазначена дата оплати пізніше, ніж у договорі, тому, на думку Відповідача, кількість днів прострочення повинна бути меншою, ніж у розрахунках Позивача.

Доводи Відповідача щодо необхідності здійснення розрахунку штрафних санкцій, виходячи зі строків виконання зобов'язання, які вказані у рахунках на оплату, господарський суд вважає безпідставними, оскільки умовами договору передбачено здійснення остаточного розрахунку за фактично спожиту електричну енергію у розрахунковому місяці протягом двох календарних днів з моменту отримання рахунку, але не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим. Таким чином, визначення у відповідних рахунках інших строків оплати не змінює погоджених Сторонами умов Договору щодо строків остаточного розрахунку.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Що стосується клопотання Відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду на 6 місяців, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.6 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

За змістом п.7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-яким конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних осіб та к і юридичних стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зважаючи на доводи відповідача, які свідчать про наявність об'єктивних обставин, що ускладнюють негайне виконання рішення суду, господарський суд вважає за необхідне заяву Відповідача задовольнити частково та відстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області на три місяці, тобто до 31.01.2017.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду. При цьому господарські суди повинні зазначати у рішеннях, якими надано відстрочку або розстрочку виконання, - конкретні терміни їх виконання.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства "Виробниче об'єднання Південний машинобудівний завод імені ОСОБА_3" (49008, м. Дніпро, вул. Криворізька, будинок 1, ) на користь публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, будинок 22, ) 69 607 469,90 грн. - заборгованості за спожиту активну електроенергію, 1 266 771,41 грн. - заборгованості за перетоки реактивної електроенергії, 1 094 163,81 грн. - 3% річних, 1 774 496,91 грн. - інфляційних втрат, 2 063 676,21 грн. - пені, 206 700,00 грн. - судового збору.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області до 31.01.2017.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.11.2016.

Суддя ОСОБА_4