ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.16р. Справа № 904/7767/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМСОФТСЕРВІС", м. Кривий Ріг

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг

про захист авторських прав

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 13 від 03.10.16р.

ОСОБА_2, дов. № 11 від 23.08.16р.

від відповідача: ОСОБА_3, дов. № 14-282 юр від 18.07.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМСОФТСЕРВІС" звернулося до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", в якому просить зобов'язати відповідача - Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг":

- припинити користування комп'ютерними програмами "ПЧ "Вектор" Семиол" та "ЭПТ "Вектор" Семиол", права на які належать позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОМСОФТСЕРВІС";

- знищити комп'ютерні програмами "ПЧ "Вектор" Семиол" та "ЭПТ "Вектор" Семиол" на всіх наявних у відповідача носіях.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач неправомірно використовує у своїй діяльності комерційні компютерні програми, авторські права на які належать громадянину України ОСОБА_2. 02.12.2015 року між автором та позивачем був укладений авторський договір, за умовами якого позивачу були передані невиключні права на комп'ютерні програми "ПЧ "Вектор" Семиол" та "ЭПТ "Вектор" Семиол". На лист-запит позивача від 03.12.2015р. №1 до ТОВ "Семіол" щодо надання інформації стосовно підприємств, на які поставлене обладнання, укомплектоване мікропроцесорними модулями з установленими комп'ютерними програмами "ПЧ "Вектор" Семиол" та "ЭПТ "Вектор" Семиол", позивачу стало відомо, що дані комп'ютерні програми використовуються, зокрема, й Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" на обладнанні, яке було укомплектовано мікропроцесорними модулями та надано перелік обладнання, в якому використовуються ці компютерні програми. Дозвіл на використання компютерних програм "ПЧ "Вектор" Семиол" та "ЭПТ "Вектор" Семиол" відповідач не отримував ані у автора, ані у позивача, як розпорядника авторських прав. Не маючи дозволу, позивач вважає, що відповідач користується комп'ютерними програмами "ПЧ "Вектор" Семиол" та "ЭПТ "Вектор" Семиол" неправомірно.

ОСОБА_2 підтверджує неправомірне використання відповідачем вищезазначених комп'ютерних програм, автором яких він є, вказує на свідоцтва про реєстрацію авторських прав на твір, зареєстрованих ним 16.11.2015р. У своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що коли був директором ТОВ "Семиол", останньому надав дозвіл на встановлення його комп'ютерних програм на обладнання, яке використовує відповідач, але на даний час він не бажає щоб ці програми використовувалися відповідачем, та просить задовольнити позов ТОВ "ПРОМСОФТСЕРВІС" щодо припинення користування комп'ютерними програмами, автором яких він є.

Відповідач позов не визнає, зазначає, що він не використовує компютерні програми в розумінні ст. 441 Цивільного кодексу України. При цьому вказує на те, що здійснював закупівлю технологічного обладнання вже зі встановленим (записаним у память) на ньому програмним забезпеченням. На підтвердження даного факту надав копії технічних паспортів на обладнання ТОВ "Семиол". Із урахуванням положення ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" та ст. 441 Цивільного кодексу України просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

31.10.16р. позивач подав клопотання про призначення комплексної судової експертизи, проведення якої доручити атестованим судовим експертам Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України.

Клопотання позивача про призначення комплексної судової експертизи не підлягає задоволенню, оскільки висновок експерта на поставлені позивачем питання жодним чином не вплине на рішення господарського суду по даній справі.

У судових засіданнях оголошувались перерви згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

03.11.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 є автором компютерних програм "ПЧ "Вектор" Семиол" та "ЭПТ "Вектор" Семиол", що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію авторських прав на твір від 16.11.2015р.

02.12.2015р. між громадянином України ОСОБА_2 (ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМСОФТСЕРВІС" (ліцензіат) укладено авторський (ліцензійний) договір, відповідно до якого ліцензіар передав ліцензіатові право на комерційне використання вищезазначених комп'ютерних програм.

Під комерційним використанням комп'ютерних програм, що є предметом цього договору, розуміється вільне тиражування комп'ютерних програм, їх відтворення, надання їх третім особам у ліцензійне користування на підставі ліцензійних договорів, продаж зареєстрованих копій або іншого їх використання в комерційному обороті, повязані із здійсненням ліцензіатом прав, визначених у п. 2.1 цього договору (абз. 2 п 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, зокрема пункту б, ліцензіар передає ліцензіату право дозволяти або забороняти використання комп'ютерних програм, що є предметом цього договору, іншими особами.

Позивач зазначає, що йому стало відомо про те, що комп'ютерні програми, на які йому передані права автором, відповідач використовує на обладнанні, яке було укомплектовано мікропроцесорними модулями Товариством з обмеженою відповідальністю "Семиол".

Причиною спору в даній справі стало питання про наявність порушення майнових прав позивача на спірні комп'ютерні програми.

В абзаці 15 статті 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" визначено, що комп'ютерна програма - це набір інструкцій у вигляді слів, цифр, кодів, схем, символів чи у будь-якому іншому вигляді, виражених у формі, придатній для зчитування комп'ютером, які приводять його у дію для досягнення певної мети або результату (це поняття охоплює як операційну систему, так і прикладну програму, виражені у вихідному або об'єктному кодах).

Відповідно до ст. 7 Закону суб'єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права.

За ст. 8 Закону до обєктів авторського права віднесено, зокрема, комп'ютерні програми.

Частиною 1 ст. 12 Закону визначено, що авторське право і право власності на матеріальний об'єкт, в якому втілено твір, не залежать одне від одного. Відчуження матеріального об'єкта, в якому втілено твір, не означає відчуження авторського права і навпаки.

Згідно ст. 18 Закону та ст. 433 ЦК України комп'ютерні програми охороняються як літературні твори. Така охорона поширюється на комп'ютерні програми незалежно від способу чи форми їх вираження.

Право на поширення в будь-який спосіб твору належить авторові твору, який, зокрема, може дозволяти чи забороняти розповсюдження оригіналу або примірників твору. При цьому якщо оригінал чи примірники правомірно опублікованого твору з дозволу автора введено в цивільний обіг шляхом продажу або іншої передачі майнових прав на них на території України, подальше розповсюдження шляхом продажу або дарування оригіналу чи примірників твору допускається без згоди автора чи (у випадку набуття за договором чи законом майнового права інтелектуальної власності іншою особою) іншого субєкта авторського права та без виплати винагороди (вичерпання права на розповсюдження твору) (ст. 15 Закону).

Автор спірних комп'ютерних програм "ПЧ "Вектор" Семиол" та "ЭПТ "Вектор" Семиол" ОСОБА_2, який зареєстрував своє авторське право на ці програми у Державній службі інтелектуальної власності України 16.11.2015 року, зазначив, що вказані комп'ютерні програми передав Товариству з обмеженою відповідальністю "Семиол", який впродовж 2016-2014 років використовував їх шляхом програмного забезпечення електрообладнання відповідача.

В грудні 2015 року право на комерційне використання комп'ютерних програм ОСОБА_2 передав Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОМСОФТСЕРВІС", якому надав право дозволяти або забороняти їх використання, що і стало причиною спору в даній справі.

Способи використання твору наведені у статті 441 Цивільного кодексу України та ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

За приписами ч. 1 ст. 15 ЗУ "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти: 1) відтворення творів; 2) публічне виконання і публічне сповіщення творів; 3) публічну демонстрацію і публічний показ; 4) будь-яке повторне оприлюднення творів, якщо воно здійснюється іншою організацією, ніж та, що здійснила перше оприлюднення; 5) переклади творів;6) переробки, адаптації, аранжування та інші подібні зміни творів; 7) включення творів як складових частин до збірників, антологій, енциклопедій тощо; 8) розповсюдження творів шляхом першого продажу, відчуження іншим способом або шляхом здавання в майновий найм чи у прокат та шляхом іншої передачі до першого продажу примірників твору; 9) подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором; 10) здавання в майновий найм і (або) комерційний прокат після першого продажу, відчуження іншим способом оригіналу або примірників аудіовізуальних творів, комп'ютерних програм, баз даних, музичних творів у нотній формі, а також творів, зафіксованих у фонограмі чи відеограмі або у формі, яку зчитує комп'ютер; 11) імпорт примірників творів (ч. 3 ст. 15 закону).

Відповідно до ст. 441 Цивільного кодексу України використанням твору є його: 1) опублікування (випуск у світ); 2) відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; 3) переклад; 4) переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; 5) включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; 6) публічне виконання; 7) продаж, передання в найм (оренду) тощо; 8) імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.

Суд вважає, що використання спірного обєкта інтелектуальної власності в ході експлуатації електрообладнання, в яке встановлене програмне забезпечення, не є неправомірним використанням твору в розумінні статті 441 Цивільного кодексу України та ст. 15 ЗУ "Про авторське право і суміжні права".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу в позові відмовити.

Повне рішення складено 04.11.2016р.

Суддя ОСОБА_4