РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016Справа №910/17609/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Саркінен»

До товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Стальпром»

Про стягнення 244753,41 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Святюк М.В. (за дов.)

від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Саркінен» до товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Стальпром» про стягнення за договором поставки № 12/10/2015 від 12.10.2015 244753,41 грн., з яких: 214053,84 грн. попередньої оплати, 28201,30 грн. неустойки, 2498,27 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності поставки оплаченого позивачем товару.

Суд своєю ухвалою від 27.09.2016 порушив провадження у справі № 910/17609/16, розгляд останньої призначив на 17.10.2016.

Відповідач відзиву на позов не подав, явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

12.10.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «Саркінен» (покупець) та товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Стальпром» (постачальник) уклали договір поставки № 12/10/2015 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а покупець - оплатити та прийняти металопрокат (далі - товар), у асортименті, кількості та за цінами, які вказуються в рахунку-фактурі та специфікації.

Згідно з п. 1.4 Договору поставка товару здійснюється відповідно до оплаченого рахунку фактури, специфікації або видаткової накладної, якщо поставка партії товарі та умови розрахунків погоджено в специфікації.

Товар поставляється на склад чи місцезнаходження покупця протягом 10 календарних днів (п. 2.1 Договору).

12.04.2016 відповідач виставив позивачеві рахунок на оплату № 259 на суму 214053,84 грн..

У специфікації № 3 від 13.04.2016 сторони погодили поставку товару на суму 214053,84 грн. з ПДВ.

13.04.2016 позивач перерахував на рахунок відповідача 214053,84 грн..

До 23.04.2016 відповідач товар на суму 214053,84 грн. не поставив.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою № 0607/01 від 06.07.2016 про повернення 214053,84 грн. попередньої оплати. Відповідач отримав цю вимогу 20.07.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Станом на день розгляду справи в суді відповідач 214053,84 грн. не повернув.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення 214053,84 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 214053,84 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

За пунктами 6.4 Договору за прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару, партії товарів за кожен день прострочення поставки.

За розрахунком позивача, прийнятим судом як вірний, з відповідача підлягає стягненню 28020,00 грн. неустойки (за період з 27.04.2016 по 14.09.2016).

Позивач заявив до стягнення з відповідача 2498,27 грн. 3% річних.

Відповідно до п. 5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача 2498,27 грн. 3% річних задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в частині стягнення 214053,84 грн. попередньої оплати, 28201,30 грн. неустойки, а загалом 242255,14 грн.. В частині стягнення 2498,27 грн. 3% річних судом відмовлено.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Стальпром» (провулок Бехтерівський, 4 літера А, н/п № 19, м. Київ, 04053, код 39334158) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Саркінен» (вул. Глісерна, 14, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69002, код 37408264) 214053,84 грн. попередньої оплати, 28201,30 грн. неустойки, 3633,83 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення підписано 04.11.2016.

Суддя С. А. Ковтун