УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.10.2016Справа №910/19742/16

Суддя Демидов В.О., розглянувши

Позовну заяву1) ОСОБА_1 2) ОСОБА_2 3) ОСОБА_3
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОНТАЖСЕРВІС І» 2) ОСОБА_4
провизнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційних записів та визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки статутного капіталу товариства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДМОНТАЖСЕРВІС І» та ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення загальних зборів, скасування реєстраційних записів та визнання недійсними договорів купівлі-продажу частки статутного капіталу товариства.

Розглянувши подану ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовну заяву судом встановлено, що остання не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в 1 розмірі мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

За приписами ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» встановлено об'єкти, з яких судовий збір не справляється, а ст. 5 вказаного Закону визначено суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору.

Вказана позовна заява (вх. №19742/16) та ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підпадають під перелік, встановлений вищезазначеними статтями, а отже вказані особи не звільнені від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Проте, звернувшись з даним позовом до господарського суду, заявниками не подано жодних доказів сплати судового збору.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів повинні додаватись до позовної заяви (п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України).

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Згідно Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 р., розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 р., внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, позивач в якості належних доказів надіслання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів має подати розрахунковий документ (касовий чек, поштову квитанцію), який підтверджує факт прийняття для пересилання поштового відділенням зв'язку разом з описом вкладення у цінний лист, який підтверджує зміст поштового відправлення.

Позивачами до позовної заяви додано ксерокопії касових чеків від 28.10.2016 р. та описів вкладення у цінний лист від 28.10.2016 р.

Згідно ч. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі, або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована системи організаційно-розпорядчої документації» (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. №55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «згідно з оригіналом», назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис.

Проте, подані ксерокопії касових чеків 28.10.2016 р. та описів вкладення у цінний лист від 28.10.2016 р. не засвідчені взагалі, а тому не можуть бути належними доказами в розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, позивачами не надано належних доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам у відповідності із ст. ст. 56, 57 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вище викладене, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущених порушень, після чого заявники не позбавлені права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене та керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути заявникам без розгляду.

Суддя В.О. Демидов