ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, ОСОБА_1 сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року Справа № 923/980/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_2 міської ради Херсонської області, проспект Ушакова, 37, м. Херсон, ідентифікаційний код 26347681,

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки укладеною

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 9-1983-9/21 від 29.12.2015;

від відповідача: не прибули

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 міська рада Херсонської області звернувся з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2011 про поновлення дії договору оренди на земельну ділянку несільськогосподарського призначення під адміністративно-виробничою будівлею (друкарнею) загальною площею 0, 3362 га на п'ять років до 29.06.2010 року, укладеною.

Ухвалою від 13.09.2016 господарський суд прийняв заяву до розгляду, призначив судове засідання на 27.09.2016 року, витребував від відповідача відзив на позов з документальним та правовим обґрунтуванням своєї позиції, належним чином посвідчені копії та/або витяги з реєстраційних документів, від позивача докази сплати та зарахування судового збору в сумі 1378,00грн, платіжним дорученням від 17.02.2016 року.

Відповідач відзиву на позов не надав.

У судове засідання 27.09.2016 позивач ОСОБА_2 міська рада Херсонської області явку свого представника не забезпечив, у зв'язку з чим суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 27.09.2016 представник відповідача проти позову заперечував з підстав відсутності волевиявлення відповідача як орендаря на продовження договору оренди земельної ділянки, заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання відзиву та документального і правового обґрунтування своєї позиції.

В судове засідання 01.11.2016 року відповідач та його представник не з'явилися.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідно до позовної заяви вимоги ОСОБА_2 міська рада Херсонської області ґрунтуються на наступному.

Позивач вказує, що між ОСОБА_2 міською радою Херсонської області та ФОП ОСОБА_3 17.12.2010 укладений договір оренди земельної ділянки, за яким відповідачу було надано у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення під адміністративно-виробничою будівлею (друкарнею) загальною площею 0, 3362 га із земель наданих у постійне користування акціонерному товариству закритого типу "Южспецснабсбит". Договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Херсоні 29.12.2011 за № 00483. Договір було укладено на 5 років, до 29.06.2015 року.

ФОП ОСОБА_3 26.05.2015 за вих. № 02-37-405 направлялося повідомлення щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на новий термін. Відповідач листом від 05.06.2015 повідомив про небажання продовжувати з позивачем договірні відносини та просив прийняти зазначену земельну ділянку за актом приймання-передачі.

Враховуючи, що на орендованій земельній ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна, що зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на правах власності за ФОП ОСОБА_3, відповідачу було роз'яснено про необхідність звернутися до ОСОБА_2 міської ради з питань продовження договірних відносин.

Не погоджуючись із запропонованим, відповідач звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовом про визнання таким, що припинив свою дію з 29.05.2015 року, договір оренди земельної ділянки від 17.12.2010 року, реєстраційний номер № 00483. Рішенням суду від 08.04.2016 ФОП ОСОБА_3 у задоволенні позову було відмовлено. Дане рішення залишено в силі постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 року, набрало законної сили.

Враховуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій, на адресу відповідача міською радою супровідним листом від 20.07.2016 № 02-37-331 направлялася додаткова угода щодо поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах. Відповідачем до цього часу підписана додаткова угода до міської ради не подана.

Виходячи із вищезазначеного, у порушення вимог Закону України "Про оренду землі", Господарського кодексу України ФОП ОСОБА_3 не вчинено дій щодо укладення додаткової угоди з ОСОБА_2 міською радою Херсонської області.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_2 міською радою та ФОП ОСОБА_3 17.12.2010 укладений договір оренди земельної ділянки, за яким відповідачу надано у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення під адміністративно-виробничою будівлею (друкарнею) загальною площею 0, 3362 га, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Херсоні 29.12.2011 за № 00483 (а.с. 8-10).

Отже між сторонами виникли правовідносини з оренди земель комунальної власності, які регулюються земельним, цивільним та господарським законодавством України та, зокрема, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. Отже, у таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, підвідомчі господарським судам.

Відповідно, вирішальним для кваліфікації спору як спору про цивільні (господарські) права є сам характер права, що стало причиною спору.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до змісту позовної заяви та матеріалів справи предметом позову у цій справі є право землекористування на умовах оренди, яке надане відповідачеві за цільовим призначенням для експлуатації адміністративно-виробничої будівлі (друкарні), категорія земель - землі промисловості та іншого призначення.

Відповідно до ст. 66 Земельного кодексу до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.

Таким чином, право землекористування відповідача нерозривно пов'язано з об'єктом нерухомого майна будівлями та спорудами, що є у його власності та знаходяться на земельній ділянці, яка є об'єктом оренди.

Підставою позову стала відмова відповідача від підписання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки (а.с. 17), якою передбачається поновлення договору оренди на той же строк та на тих же умовах, які передбачені договором оренди земельної ділянки загальною площею 0, 3362 га, який зареєстрований ДЗК 29.12.2011 за № 00483, а саме до 29.12.2020 року.

Правовідносини сторін у спірних обставинах регулюються наступними нормами законодавства.

Згідно ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

У Законі України "Про оренду землі" стаття 27 за своєю назвою мала би визначати умови і форми захисту прав як орендаря так і орендодавця на орендовану земельну ділянку, однак не містить відповідних приписів щодо персони орендодавця, що вказує на можливість застосування аналогічних приписів щодо захисту прав орендарів, а також застосування до цих випадків загальних норм цивільного законодавства.

Згідно приписів ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

З відносин, що є предметом спору вбачається, що сторона договору орендодавець не змінює умов договору, а просить вважати поновленим договір на той же строк та на тих же умовах, що були викладені раніше та щодо яких сторони дійшли згоди, підписавши договір.

Приписами ст. 31 Закону України "Про оренду землі" визначено підстави припинення договору оренди землі. Договір оренди землі, зокрема, припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Зазначеними нормами права, таким чином, визначено, що договір оренди земельної ділянки, яка передана у користування власнику житлового будинку, будівлі або споруди, що розташовані на орендованій земельній ділянці не може бути припинений інакше як через відчуження права власності на зазначені об'єкти нерухомого майна (будинок, будівлі або споруди) іншій особі.

Ці приписи Закону України «Про оренду землі» кореспондуються з приписами ст. 12 Цивільного Кодексу України, якою визначено, що може відмовитися від свого майнового права, а отже, одночасно, і від похідного права, яким є право оренди.

Це означає, що власник, не відмовившись (не відчуживши) від свого майнового права на будівлі і споруди, що знаходяться на земельній ділянці, не може відмовитися від права оренди, які є взаємопов'язаними.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право оренди (суборенди) земельної ділянки є речовими правами, похідними від права власності.

Згідно ст. 35 Закону України "Про оренду землі" спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Загальними умови виконання господарських зобов'язань (ст. 193 ГК України) є обовязок учасників господарських відносин виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи позивач 20.07.2016 року з листом № 02-37-331 (а.с. 16) надіслав відповідачеві додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2011 № 00483, умовами якої передбачено поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором, а саме до 29.06.2020 року.

Умовами договору оренди земельної ділянки від 29.12.2011 за № 00483 сторонами у п. 8 договору дійсно було передбачено, що його укладено на п'ять років до 29.06.2015 року.

Отже вимога орендодавця відповідає умовам договору.

Суд зазначає, що договір оренди земельної ділянки, що укладений між позивачем та відповідачем, є господарським договором, умови зміни або розірвання якого визначено законом, отже мають бути дотриманими.

Так, відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Договором передбачено, що зміни умов договору здійснюються у письмовій формі за взаємною згодою сторін, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку (п. 34 договору.

Розірвання договору в односторонньому порядку не допускається (п. 37 договору).

Дія договору припиняється за взаємною згодою сторін (п. 36 договору).

Договором не передбачено умов і порядку поновлення договору.

Відповідно до ст.764 ЦК України визначено правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму. Зокрема, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено форму поновлення договору оренди землі - додаткову угоду до договору. Так, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відмова відповідача як орендаря земельної ділянки від підписання зазначеної додаткової угоди, за таких обставин, є безпідставною.

За таких фактичних обставин і правових підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 29.12.2011 № 00483 між ОСОБА_2 міською радою Херсонської області, проспект Ушакова, 37, м. Херсон, ідентифікаційний код 26347681, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого в управлінні Держкомзему у м. Херсоні Херсонської області 29.12.2011 за № 00483, згідно якої договір оренди поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором, а саме: до 29.06.2020 року.

3. Стягнути з ОСОБА_3, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 міської ради Херсонської області, проспект Ушакова, 37, м. Херсон, ідентифікаційний код 26347681, - 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень 00 копійок) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено і підписано 04.11.2016 року.

Суддя П.Д. Пригуза