ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.11.2016 Справа № 905/1121/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Уханьової О.О., суддів Кучерявої О.О., Кротінової О.В., при секретарі судового засідання Конько В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1

РОЗВИТКУ м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест

смт. Очеретине Донецької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб м. Київ

про стягнення 117114691,10грн.

за участю представників сторін :

від позивача ОСОБА_2, за довіреністю від 23.12.2015р.

від відповідача не явився,

від третьої особи не явився.

СУТЬ СПРАВИ:

27.07.2015р. до господарського суду надійшла позовна заява ПАТ ОСОБА_1 РОЗВИТКУ м.Київ про стягнення з ТОВ Бета-Агро-Інвест смт. Очеретине Донецької області 117114691,10грн., з яких: 98129929,33грн. простроченої заборгованості за кредитом, 16365587,11грн. простроченої заборгованості по процентам, 2619174,66грн. пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту.

В підтвердження позовних вимог позивач надав копії генерального кредитного договору № ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. з додатковими угодами до нього (№1 від 07.08.2013р., №2 від 08.10.2013р., №3 від 10.09.2013р., №4 від 14.03.2014р., №5 від 24.06.2014р.), додаткових договорів до генерального кредитного договору №ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. з додатковими угодами, клопотань на видачу кредитних коштів за додатковими договорами, листа від 19.12.14 №Ч-68, виписок з банківських рахунків, розрахунок заборгованості.

02.09.2015р. позивач надав додаткові документи, а саме виписки по особовим рахункам та розрахунки заборгованості, які судом залучені до матеріалів справи.

Відповідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 22.09.2015р. призначений колегіальний розгляд справи у складі суддів: головуючий суддя Уханьова О.О., судді Сич Ю.В., Кротінова О.В.

22.09.2015р. від відповідача надійшли наступні клопотання:

клопотання про призначення судової експертизи;

клопотання про витребування доказів з Торгово-промислової палати України, а саме сертифікату з настання форс-мажорних обставин за зверненням ТОВ Бета-Агро-Інвест від 19.08.2015р. або відмову у його наданні;

клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (клопотання задоволено судом);

клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача Мале приватне виробничо-комерційне підприємство «Бета» м. Чернигів, оскільки, воно є майновим поручителем за зобовязаннями відповідача перед позивачем на підставі договору іпотеки №ZXR019521/150140/002 від 09.08.2013р., та ОСОБА_3, оскільки, він є поручителем ТОВ Бета-Агро-Інвест за договором поруки №РХ029031.137777.001 від 25.06.2013р. Також надав копію договору іпотеки №ZXR019521/150140/002 від 09.08.2013р. та договору поруки №РХ029031.137777.001 від 25.06.2013р.

22.09.2015р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечив, просив звільнити його від відповідальності, передбаченої умовами договору, та відстрочити виконання основного зобовязання зі сплати боргу за генеральним кредитним договором №ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. до закінчення проведення антитерористичної операції в Донецькій області. В обґрунтування відзиву посилався на безпідставність нарахування пені в розмірі 2619174,66грн. з огляду на введення мораторію на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобовязаннями на час проведення антитерористичної операції та неправомірне застосування банком підвищеної процентної ставки в розмірі 25%, оскільки, позивач письмово не попередив позичальника, поручителя та інших зобовязаних осіб про зміну процентної ставки не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовується нова ставка в 25%. Також зазначив, що позивачем невірно розрахована сума основного боргу, а саме не враховані грошові кошти в розмірі 2164494,02грн., які були направлені відповідачем за допомогою системи клієнт-банк 07.08.2015р. платіжним дорученням №2 з призначенням платежу погашення кредитної заборгованості за кредитним договором № ККМРGЕN.137661.002. Крім того, посилався на настання форс-мажорних обставин у вигляді актів тероризму та воєнних дій на території Донецької області, які унеможливлюють виконання обовязків відповідача перед позивачем за кредитним договором. Також надав копії виписок з балансу, договорів іпотеки, платіжного доручення №2 від 07.08.2015р., листів №33/5750 від 04.06.2015р., №33/5292 від 22.05.2015р., заяви про засвідчення форс-мажорних обставин №4-982 від 19.08.2015р.

21.10.2015р. позивач надав письмові пояснення б/н від 19.10.2015р., в яких зазначив, що підставою невиконання платіжного доручення №2 від 07.08.2015р. на суму 2164494,02грн. є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та повноваження тимчасового адміністратора, які передбачені нормами чинного законодавства. Також посилався на помилковість тверджень відповідача стосовно неправомірного здійснення банком процедури нарахування підвищеної процентної ставки за користування кредитними коштами та обовязку банку повідомити позичальника про її зміну, оскільки, п. 6.2. договору прямо передбачено застосування процентної ставки у розмірі 25% річних від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення.

21.10.2015р. відповідач надав клопотання від 08.09.2015р., в якому просив суд зупинити провадження по справі №905/1121/15 у звязку з розглядом господарським судом м. Києва справи №910/25011/15 про звільнення ТОВ Бета-Агро-Інвест від відповідальності за прострочення повернення кредиту, передбаченої умовами генерального кредитного договору №ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. з додатковими угодами та додатками до нього та зміну договору №ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. з усіма додатковими угодами та додатками до нього, перенісши термін виконання зобовязань зі сплати суми боргу за кредитом, суми нарахованих процентів за користування кредитом на термін не більше одного року після закінчення проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Ухвалою від 21.10.2015р. суд зупинив провадження по справі до розгляду по суті справи №910/25011/15 та набрання рішенням суду законної сили.

08.06.2016р. від позивача надійшло клопотання б/н від 06.06.2016р. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

20.09.2016р. позивач надав клопотання б/н від 19.09.2016р. про поновлення провадження по справі у звязку з усуненням обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.09.2016р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Уханьова О.О., судді Осадча А.М., Кротінова О.В.

Ухвалою від 26.09.2016р. поновлено провадження по справі та залучено до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб м. Київ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

26.10.2016р. позивач надав додаткові документи, а саме: довідку про наявність заборгованості за генеральним кредитним договором №ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. станом на 26.09.2016р., відомості стосовно періодів існування заборгованості та нарахування процентів, банківські виписки, які залучені судом до матеріалів справи.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 01.11.2016р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Уханьова О.О., судді Кучерявая О.О., Кротінова О.В.

Представник позивача в судове засідння 02.11.2016р. явився, позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідння 02.11.2016р. не явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги, що відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 ухвали господарського суду розміщені в мережі Інтернет за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі Судова влада України, він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду судом справи.

Господарський суд вирішує спір по суті без явки представників відповідача та третьої особи на підставі ст.75 ГПК України за наявними в матеріалах справи документами, оскільки вони є достатніми для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є стягнення з відповідача 117114691,10грн., з яких: 98129929,33грн. простроченої заборгованості за кредитом, 16365587,11грн. простроченої заборгованості по процентам, 2619174,66грн. пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту.

Підставою звернення є неналежне виконання відповідачем умов генерального кредитного договору №ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 25.06.2013р. ПАТ «ВБР» (позивач, далі - банк, кредитор) та ТОВ «Бета-Агро-Інвест» (позичальник) підписали договір №ККМРGЕN.137661.002, який за своєю правовою природою є кредитним договором, правовідносини за яким регулюються розділом 2 глави 71 Цивільного кодексу України "Позика. Кредит. Банківський вклад", параграфом 1 глави 35 Господарського кодексу України, Законами України "Про банки і банківську діяльність", Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та іншими нормативно-правовими актами.

Істотними умовами у кредитному договорі є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України).

Відповідно до умов цього договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, забезпеченості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, надалі по тексту кредитні кошти (транші) на умовах, визначених цим договором та додатковими договорами про надання конкретних кредитних продуктів, які будуть укладені у межах та згідно з цим договором та є невідємними частинами цього договору (п.1.1 договору).

Згідно розділу 1 цього договору, банк встановлює максимальний ліміт кредитування 100000000,00грн. Кредитні кошти - грошові кошти, що надаються банком позичальнику у формі строкового кредиту або поновлювальної кредитної лінії, в межах максимального ліміту кредитування, в порядку та на умовах, встановлених цим договором. Форма, розмір (сума), порядок та умови надання кредитних коштів (траншів) обумовлюється сторонами у відповідному додатковому договорі, що є невідємною частиною цього договору. Максимальна процентна ставка встановлена у розмірі - 19 процентів річних. Розмір процентної ставки за користування кредитними коштами(траншами) в межах максимального ліміту кредитування обумовлюється сторонами у відповідному додатковому договорі, що є невідємною частиною цього договору (графа 6 розділ 1).

14.03.2014р. до генерального кредитного договору укладено додаткову угоду № 4 відповідно до якої максимальний ліміт кредитування встановлено у розмірі 98129929,33грн.

Відповідно до графи 8 розділу 1 генерального кредитного договору дата повернення максимального ліміту кредитування -24.06.2016 року. Дата повернення Кредитних коштів, наданих в межах максимального ліміту кредитування, обумовлюється сторонами у відповідному додатковому договорі, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно п.3.1.14 в редакції додаткової угоди №5 від 24.06.2014р. у разі виникнення прострочення по виконанню зобовязань позичальником по будь-якому кредитному договору, укладеному ним з ПАТ «ВБР», банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів та (або) комісій за користування ним, виконання інших зобовязань за цим договором та іншими кредитними договорами, укладеними з ПАТ «ВБР» у повному обсязі.

Згідно графи 20 розділу 1 договору додатковий договір (додаткові договори), це договір (договори), що є невід'ємною частиною цього договору, в якому (яких) визначаються: розмір кредитних коштів (траншів), що надаються позичальнику в межах максимального ліміту кредитування, порядок та умови надання кредитних коштів, строк користування ними, цільове використання, плата (проценти, комісії) за користування кредитними коштами, та інші умови за згодою сторін.

Відповідно п.1.3 договору банк здійснює видачу кредитних коштів (траншів) позичальнику в межах максимального ліміту кредитування повністю або окремими траншами, відповідно до додаткових договорів, що є невідємними частинами цього договору, та кредитних заявок, які надаються позичальником до банку.

Проценти за користування кредитними коштами (траншами), наданими позичальнику в межах максимального ліміту кредитування, розраховуються на основі процентної ставки, визначеної у відповідному додатковому договорі. При цьому, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами (траншами), встановленої відповідним додатковим договором, не може перевищувати розмір максимальної процентної ставки, що вказана у графі 6 розділу 1 цього договору (п.1.4.1.1 договору).

Нарахування процентів за користування кредитними коштами (траншами) здійснюється щоденно на суму фактичної заборгованості за кредитними коштами (траншами) на кінець операційного дня у розмірі процентної ставки, встановленої відповідним додатковим договором. Базою нарахування процентів є фактична кількість днів користування кредитними коштами (траншами) та 365 днів у році (п.1.4.1.4 договору).

Період сплати процентів та комісій: з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору. Заборгованість за процентами погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання даного договору. При несплаті процентів та комісії у зазначений строк вони вважаються простроченими (п.1.4.1.6 договору).

У будь-якому випадку, при повному поверненні кредитних коштів (траншів), отриманих в межах максимального ліміту кредитування, нараховані проценти та комісії мають бути сплачені одночасно з поверненням кредитних коштів (траншів).

Підписанням цього договору сторони підтверджують, що визначення плати за користування кредитним и коштами (траншами) та іншої винагороди банку і порядок їх сплати, встановленої в п.1.4 розділу 11 цього договору, цілком відповідають волі сторін (п.1.4.1.7 договору).

У разі зміни процентних ставок на кредитному ринку України, у тому числі і внаслідок прийняття компетентними державними органами України законів, постанов тощо, що прямо або опосередковано впливають на стан кредитного ринку України, а також за рішенням банку або його компетентних органів. Сторони досягли взаємної згоди встановити наступний порядок змін умов цього договору з відповідною зміною зобовязань позичальника та прав банку за цим договором щодо розміру процентної ставки, комісії або строку виконання позичальником боргових зобовязань за цим договором (п.5.1 договору).

При настанні будь-якої з наступних подій: зокрема, порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених умовами даного договору та додаткових договорів до нього, у т.ч. при порушенні цільового використання кредитних коштів (траншів), строків та умов погашення заборгованості за користування кредитними коштами (траншами) (суми кредиту, процентів, пені), банк на свій розсуд, має право: а) змінити умови цього договору та додаткових договорів, що є невідємною частиною цього договору та вимагати від позичальника дострокового повернення кредитних коштів (траншів) за всіма діючими додатковими договорами, сплати процентів за користування ним, виконання інших зобовязань за договором та додатковими договорами у повному обсязі шляхом направлення повідомлення. При цьому, згідно зі ст.ст.212,611, 651 Цивільного кодексу України, за зобовязаннями, строки виконання яких не настали, строки вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобовязується повернути банку суму кредитних коштів (траншів) в повному обсязі, проценти за фактичний строк користування ними, повністю виконати інші зобовязання за цим договором та додатковими договорами (п.6.1 договору).

За порушення строків повернення кредитних коштів (траншів) банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 25% річних, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

При розрахунку приймаються: рік 365 днів, місяць рівний календарній кількості днів (п.6.2 договору).

За порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами (траншами) та/або комісії банк має право нарахувати позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п.6.4 договору).

Згідно п.7.1 договору цей договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором та додатковими договорами, які є невідємною частиною цього договору.

25.06.2013р. ПАТ «ВБР» (банк) та ТОВ «Бета-Агро-Інвест» (позичальник) підписали додатковий договір № ККМРРО.137661.003 (додатковий договір - 1). Відповідно до умов якого, банк надає позичальнику тимчасове користування на умовах повернення, строковості, забезпеченості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, надалі (кредит чи кредитні кошти) на умовах, визначених генеральним кредитним договором № ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. та цим додатковим договором, що є невідємною частиною генерального кредитного договору. Сторони встановлюють, що зобовязання банку з надання кредитних коштів є безвідкличними (п.1.1 договору).

Згідно з п.п. 1.1.1., 1.1.3. додаткового договору 1, кредитні кошти надаються у розмір ліміту кредитування, що складає 100000000,00грн., зі строком повернення кредитних коштів 24.06.2014р. та сплатою процентної ставки у розмірі 19 процентів річних.

Кредитні кошти надаються у вигляді поновлювальної кредитної лінії (п.1.4 договору).

Позичальник користується кредитними коштами згідно з графіком зменшення ліміту вказаного в п. 2.4 цього додаткового договору.

Згідно п. 2.2. додаткового договору 1 встановлено, що моментом(днем) надання кредиту вважається день перерахування грошових коштів на відповідні рахунки, визначені у заяві позичальника.

Відповідно до п. 2.3 договору період сплати комісії та відсотків: з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього Додаткового договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати надання Кредитних коштів. При несплаті комісії на відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

За порушення строків повернення кредитних коштів(траншів) банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 25 % річних від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. При розрахунку приймаються: рік-365 днів, місяць рівний календарній кількості днів.(п. 6.2. договору).

За порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісії банк має право нарахувати позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 6.4.)

Додаткової угодою №6 від 08.10.2013р. змінено п. 1.1.3 Додаткового договору №1 відповідно до якого процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена на рівні 18 % річних на строк до 31.12.2013р., з 01.01.2014р. процента ставка встановлена на рівні 19% річних.

Додатковими угодами неодноразово змінювався ліміт кредитування, так додатковою угодою № 7 від 14.03.2014р. відповідно до якої ліміт кредитування встановлено у розмірі 68129929,33грн.

18.11.2014р. до додаткового договору 1 укладено додаткову угоду № 10 відповідно до якої змінено п. 1.1.2 додаткового договору №1 та строк повернення кредиту встановлений 05.05.2015р. Також внесені зміни в період сплати комісії та відсотків, а саме: нарахованих з 25.06.13 до 31.07.2014 включно з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця за попередній місяць, нарахованих з 01.08.2014р. до 31.12.2014р. включно до 05.01.2015р., а нарахованих з 01.01.2015р. з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця за попередній місяць. При несплаті відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Згідно п.7.1 договору цей додатковий договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим додатковим договором.

22.11.2013р. ПАТ «ВБР» (банк) та ТОВ «Бета-Агро-Інвест»(позичальник) підписали додатковий договір № ККМРРО.137661.023 (додатковий договір -2)., відповідно до умов якого, банк надає позичальнику тимчасове користування на умовах повернення, строковості, забезпеченості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, надалі (кредит чи кредитні кошти) на умовах, визначених генеральним кредитним договором № ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. та цим додатковим договором, що є невідємною частиною генерального кредитного договору. Сторони встановлюють, що зобовязання банку з надання кредитних коштів є безвідкличними (п.1.1 договору).

Згідно з п.п. 1.1.,1.2,1.4. додаткового договору -2, банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді поновлюваної кредитної лінії, у розмірі 9340164,40грн., зі строком повернення кредитних коштів 21.11.2014р. Кредитні кошти надаються позичальнику на наступні цілі: рефінансування заборгованості з ПАТ «ВБР» та поповнення оборотних коштів.

Відповідно до п. 1.1.3. додаткового договору -2 процентна ставка за користування кредитними коштами: 13 % річних за перші 3 місяці користування кредитними коштами, тобто до 21.02.2014 р. (включно), 15 % річних починаючи з четвертого місяця користування кредитними коштами, тобто з 22.02.2015 р. до 21.05.2014 р. (включно), 17 % річних починаючи з сьомого місяця користування кредитними коштами, тобто з 22.05.2014 р. до 21.08.2014р. (включно), 19 % річних починаючи з десятого місяця користування кредитними коштами, тобто з 22.08.2014р. до 21.11.2014р.(включно).

Пунктом 2.2. додаткового договору -2 встановлено, що моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування грошових коштів на відповідні рахунки, визначені у заяві позичальника.

Відповідно до п. 2.3. період сплати комісії та відсотків: з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього додаткового договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати надання кредитних коштів. При несплаті комісії на відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Позичальник користується кредитними коштами згідно з графіком зменшення ліміту вказаного в п. 2.4 цього додаткового договору.

За порушення строків повернення кредитних коштів(траншів) банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 25 % річних від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення (п. 6.2. договору).

За порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісії ОСОБА_1 має право нарахувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 6.4)

18.11.2014р. до додаткового договору 2 укладено додаткову угоду № 1 відповідно до якої строк повернення кредиту встановлено 21.05.2015р.(п. 1.1.2)

П. 1.1.3 Додаткового договору №2 викладено у новій редакції а саме: Процентна ставка за користування Кредитними коштами: 13 % річних за перші 3 місяці користування кредитними коштами, тобто до 21.02.2014р. (включно), 15 % річних починаючи з четвертого місяця користування кредитними коштами, тобто з 22.02.2015р. до 21.05.2014р. (включно), 17 % річних починаючи з сьомого місяця користування кредитними коштами, тобто з 22.05.2014р. до 21.08.2014р. (включно), 19 % річних починаючи з десятого місяця користування кредитними коштами, тобто з 22.08.2014р. до 21.05.2015р.(включно).

Також внесено зміни до п. 2.3. Додаткового договору № 2 та встановлено наступний період сплати процентів:

- нарахованих з 25.11.2013р. до 30.09.2014р. включно з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця за попередній місяць. Заборгованість за процентами за цей період погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати надання кредиту;

- нарахованих з 01.10.2014р. до 31.12.2014р. включно до 05.01.2015р.;

- нарахованих з 01.01.2015р. з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця за попередній місяць. Заборгованість за процентами за цей період погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з 01.01.2015 р.;

При несплаті відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Згідно п.7.1 договору цей додатковий договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим додатковим договором.

25.11.2013р. ПАТ «ВБР» (банк) та ТОВ «Бета-Агро-Інвест» (позичальник) підписали додатковий договір № ККМРРО.137661.025 (додатковий договір -3). Відповідно до умов якого, банк надає позичальнику тимчасове користування на умовах повернення, строковості, забезпеченості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, надалі (кредит чи кредитні кошти) на умовах, визначених генеральним кредитним договором № ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. та цим додатковим договором, що є невідємною частиною генерального кредитного договору. Сторони встановлюють, що зобовязання банку з надання кредитних коштів є безвідкличними (п.1.1 договору).

Згідно п.п. 1.1.1., 1.1.2, 1.4. додаткового договору - 3, банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді поновлюваної кредитної лінії у розмірі ліміту кредитування 9896835,60грн., зі строком повернення кредитних коштів 24.11.2014р.

Відповідно до п. 1.1.3. додаткового договору 3 процентна ставка за користування кредитними коштами: 13 % річних за перші 3 місяці користування кредитними коштами, тобто до 24.02.2014р. (включно), 15 % річних починаючи з четвертого місяця користування кредитними коштами, тобто з 25.02.2015р. до 24.05.2014р. (включно), 17 % річних починаючи з сьомого місяця користування кредитними коштами, тобто з 25.05.2014 р. до 24.08.2014 р. (включно), 19 % річних починаючи з десятого місяця користування кредитними коштами, тобто з 25.08.2014р. до 24.11.2014р.(включно).

Згідно п. 2.2 додаткового договору - 3 моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування грошових коштів на відповідні рахунки, визначені у кредитній заяві Позичальника.

Відповідно до п. 2.3.період сплати комісії та відсотків: з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього Додаткового договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати надання кредитних коштів. При несплаті комісії на відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Позичальник користується кредитними коштами згідно з графіком зменшення ліміту вказаного в п. 2.4 цього додаткового договору.

За порушення строків повернення кредитних коштів(траншів) банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 25 % річних від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення(п. 6.2. Договору).

За порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісії ОСОБА_1 має право нарахувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 6.4).

18.11.2014р. до додаткового договору 3 укладено Додаткову угоду № 1 відповідно до якої строк повернення кредиту встановлено 22.05.2015р.(п. 1.1.2)

П. 1.1.3 додаткового договору №3 викладено у новій редакції а саме: Процентна ставка за користування кредитними коштами: 13 % річних за перші 3 місяці користування кредитними коштами, тобто до 24.02.2014р. (включно), 15 % річних починаючи з четвертого місяця користування кредитними коштами, тобто з 25.02.2015 р. до 24.05.2014 р. (включно), 17 % річних починаючи з сьомого місяця користування кредитними коштами, тобто з 25.05.2014р. до 24.08.2014р. (включно), 19 % річних починаючи з десятого місяця користування кредитними коштами, тобто з 25.08.2014р. до 22.05.2015р. (включно).

Також внесено зміни до п. 2.3. додаткового договору № 2 та встановлено наступний період сплати процентів:

- нарахованих з 25.11.2013р. до 30.09.2014р. включно з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця за попередній місяць. Заборгованість за процентами за цей період погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати надання кредиту;

- нарахованих з 01.10.2014р. до 31.12.2014р. включно до 05.01.2015р.;

- нарахованих з 01.01.20150р. з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця за попередній місяць. Заборгованість за процентами за цей період погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з 01.01.2015р.

При несплаті відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Згідно п.7.1 договору цей додатковий договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим додатковим договором.

26.11.2013р. ПАТ «ВБР» (банк) та ТОВ «Бета-Агро-Інвест»(позичальник) підписали додатковий договір №ККМРРО.137661.027 (додатковий договір -4). Відповідно до умов якого, банк надає позичальнику тимчасове користування на умовах повернення, строковості, забезпеченості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, надалі (кредит чи кредитні кошти) на умовах, визначених генеральним кредитним договором № ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. та цим додатковим договором, що є невідємною частиною генерального кредитного договору. Сторони встановлюють, що зобовязання банку з надання кредитних коштів є безвідкличними (п.1.1 договору).

Згідно з п.п. 1.1.1, 1.1.2., 1.4 додаткового договору - 4, банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді поновлюваної кредитної лінії, у розмірі 7631835,00грн., зі строком повернення кредитних коштів 25.11.2014р..

Відповідно до п. 1.1.3. додаткового договору - 4 процентна ставка за користування кредитними коштами: 13% річних за перші 3 місяці користування кредитними коштами, тобто до 25.02.2014р. (включно), 15 % річних починаючи з четвертого місяця користування кредитними коштами, тобто з 26.02.2015р. до 25.05.2014р. (включно), 17 % річних починаючи з сьомого місяця користування кредитними коштами, тобто з 26.05.2014р. до 25.08.2014р. (включно), 19 % річних починаючи з десятого місяця користування кредитними коштами, тобто з 26.08.2014р. до 25.11.2014р. (включно). Позичальник користується кредитними коштами згідно з графіком зменшення ліміту вказаного в п. 2.4 цього додаткового договору.

Згідно п. 2.2. додаткового договору 4 моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування грошових коштів на відповідні рахунки, визначені у заяві позичальника.

Відповідно до п. 2.3. період сплати комісії та відсотків: з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього додаткового договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати надання кредитних коштів. При несплаті комісії на відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Позичальник користується кредитними коштами згідно з графіком зменшення ліміту вказаного в п. 2.4 цього додаткового договору.

За порушення строків повернення кредитних коштів(траншів) банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 25 % річних від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення (п. 6.2. Договору).

За порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісії банк має право нарахувати позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 6.4).

18.11.2014р. до додаткового договору 4 укладено Додаткову угоду № 1 відповідно до якої строк повернення кредиту встановлено 25.05.2015р. (п. 1.1.2)

Також, п.1.1.3 додаткового договору №4 викладено у новій редакції а саме: Процентна ставка за користування кредитними коштами: 13 % річних за перші 3 місяці користування кредитними коштами, тобто до 25.02.2014р. (включно), 15 % річних починаючи з четвертого місяця користування кредитними коштами, тобто з 26.02.2015 р. до 25.05.2014р. (включно), 17 % річних починаючи з сьомого місяця користування кредитними коштами, тобто з 26.05.2014р. до 25.08.2014 р. (включно), 19 % річних починаючи з десятого місяця користування кредитними коштами, тобто з 26.08.2014 р. до 25.05.2015р.(включно).

Крім того, внесено зміни до п. 2.3. додаткового договору № 4 та встановлено наступний період сплати процентів:

- нарахованих з 26.11.2013р. до 30.09.2014р. включно з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця за попередній місяць. Заборгованість за процентами за цей період погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати надання кредиту;

- нарахованих з 01.10.2014р. до 31.12.2014р. включно до 05.01.2015р.;

- нарахованих з 01.01.2015р. з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця за попередній місяць. Заборгованість за процентами за цей період погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з 01.01.2015 р.

При несплаті відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Згідно п.7.1 договору цей додатковий договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим додатковим договором.

27.11.2013р. ПАТ «ВБР» (банк) та ТОВ «Бета-Агро-Інвест» (позичальник) підписали додатковий договір №ККМРРО.137661.029 (додатковий договір -5). Відповідно до умов якого, банк надає позичальнику тимчасове користування на умовах повернення, строковості, забезпеченості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, надалі (кредит чи кредитні кошти) на умовах, визначених генеральним кредитним договором № ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. та цим додатковим договором, що є невідємною частиною генерального кредитного договору. Сторони встановлюють, що зобовязання банку з надання кредитних коштів є безвідкличними (п.1.1 договору).

Згідно з п.п.1.1.1., 1.1.2., 1.4. додаткового договору -5, банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді поновлюваної кредитної лінії, у розмірі 3131165,00грн., зі строком повернення кредитних коштів 26.11.2014р.

Відповідно до п. 1.1.3. додаткового договору -5 процентна ставка за користування кредитними коштами: 13 % річних за перші 3 місяці користування кредитними коштами, тобто до 26.02.2014 р. (включно), 15 % річних починаючи з четвертого місяця користування кредитними коштами, тобто з 27.02.2015р. до 26.05.2014р. (включно), 17 % річних починаючи з сьомого місяця користування кредитними коштами, тобто з 27.05.2014 р. до 26.08.2014 р. (включно), 19 % річних починаючи з десятого місяця користування кредитними коштами, тобто з 27.08.2014 р. до 26.11.2014 р.(включно).

Відповідно п.2.2. додаткового договору 5 моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування грошових коштів на відповідні рахунки, визначені у заяві позичальника.

Згідно п. 2.3. період сплати комісії та відсотків: з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього Додаткового договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати надання кредитних коштів. При несплаті комісії на відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Позичальник користується Кредитними коштами згідно з графіком зменшення ліміту вказаного в п. 2.4 цього Додаткового договору.

За порушення строків повернення кредитних коштів(траншів) банк нараховує позичальнику проценти в розмірі 25 % річних від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення (п. 6.2. Договору).

За порушення строків сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісії банк має право нарахувати позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п. 6.4).

18.11. 2014р. до додаткового договору 5 укладено додаткову угоду № 1 відповідно до якої строк повернення кредиту встановлено 26.05.2015р. (п. 1.1.2).

Крім того, п. 1.1.3. додаткового договору №5 викладено у новій редакції а саме: Процентна ставка за користування кредитними коштами: 13 % річних за перші 3 місяці користування кредитними коштами, тобто до 26.02.2014р. (включно), 15 % річних починаючи з четвертого місяця користування кредитними коштами, тобто з 27.02.2015 р. до 26.05.2014р. (включно), 17% річних починаючи з сьомого місяця користування кредитними коштами, тобто з 27.05.2014р. до 26.08.2014р. (включно), 19 % річних починаючи з десятого місяця користування кредитними коштами, тобто з 27.08.2014р. до 26.05.2014р.(включно).

Також внесено зміни до п. 2.3. додаткового договору № 4 та встановлено наступний період сплати процентів:

- нарахованих з 27.11.2013р. до 30.09.2014р. включно з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця за попередній місяць. Заборгованість за процентами за цей період погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати надання кредиту;

- нарахованих з 01.10.2014р. до 31.12.2014р. включно до 05.01.2015 р.;

- нарахованих з 01.01.2015р. з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця за попередній місяць. Заборгованість за процентами за цей період погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з 01.01.2015р.

При несплаті відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Згідно п.7.1 договору цей додатковий договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим додатковим договором.

Господарський суд, дослідивши умови вищезазначених договорів, робить висновок, що сторонами в даних договорах (з урахуванням додаткових угод до них) погоджені всі істотні умови, відсутні докази визнання їх недійсними, тому зазначені договори є укладеними та обов'язковими для виконання сторонами.

За умовами ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.525-526 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи доведено, що банком належним чином виконані умови договорів щодо надання кредитних коштів на підставі заяв позичальника, що підтверджено відповідними виписками з банківського рахунку, які наявні в матеріалах справи.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Позивач направив 12.06.2015р. позичальнику повідомлення за вих. №2727 від 10.06.2015р. про негайну сплату заборгованості за генеральним кредитним договором (повідомлення отримано відповідчем 15.06.2015р.), що залишилось останнім без задоволення.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач просить стягнути з відповідача 98129929,33грн. простроченої заборгованості за кредитом, з яких: 68129929,33грн. за додатковим договором №ККМРРО.137661.003 від 25.06.2013р., 9340164,40грн. за додатковим договором №ККМРРО.137661.023 від 22.11.2013р., 9896835,60грн. за додатковим договором №ККМРРО.137661.025 від 25.11.2013р. 7631835,00грн. - за додатковим договором №ККМРРО.137661.027 від 26.11.2013р. 3131165,00грн. - за додатковим договором №ККМРРО.137661.029 від 27.11.2013р., господарський суд задовольняє цю вимогу позивача частково з огляду на наступне:

Згідно п.3.1.14 генерального кредитного договору в редакції додаткової угоди №5 від 2506.2013р. у разі виникнення прострочення по виконанню зобовязань позичальником по будь-якому кредитному договору, укладеному ним з ПАТ «ВБР», банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати процентів та (або) комісій за користування ним, виконання інших зобовязань за цим договором та іншими кредитними договорами, укладеними з ПАТ «ВБР» у повному обсязі.

Згідно положень ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно наданої позивачем довідки №14904 від 17.10.2016р. станом на 26.09.2016р. заборгованість за кредитом за додатковим договором №ККМРРО.137661.023 складає 9340064,50грн., заборгованість за кредитом за додатковим договором №ККМРРО.137661.025 складає 9896729,74грн., заборгованість за кредитом за додатковим договором №ККМРРО.137661.027 складає 7631753,37грн., заборгованість за кредитом за додатковим договором №ККМРРО.137661.029 складає 3131131,51грн. Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що зменшення заборгованості за кредитом за даними додатковими договорами відбулось внаслідок сторнування пені.

Враховуючи вищезазначене, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитом частково та стягує 98129608,45грн.

Що стосується посилань відповідача у відзиві щодо безпідставного неврахування грошових коштів в розмірі 2164494,02грн., які були направлені відповідачем за допомогою системи клієнт-банк 07.08.2015р. платіжним дорученням №2 з призначенням платежу погашення кредитної заборгованості за кредитним договором №ККМРGЕN.137661.002. від 25.06.2013р., суд зазначає наступне:

На підставі постанови правління Національного банку України №743 від 27.11.2014р. «Про віднесення ПАТ «ОСОБА_1 банк розвитку» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 27.11.2014р. прийнято рішення №132 про запровадження з 28.11.2014р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ОСОБА_1 банк розвитку».

Згідно наказу №111 від 30.03.2015р. «Про продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВБР» продовжено повноваження ОСОБА_4 до дня отримання Фондом рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі-Закон) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

За умовами ч.1, 2 ст. 36 Закону з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності Фонду та уповноваженій особі Фонду в межах повноважень, встановлених цим Законом та делегованих Фондом, і діють у визначених Фондом/уповноваженою особою Фонду межах та порядку.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 37 Закону Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема, вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

Таким чином, підставою невиконання позивачем платіжного доручення №2 від 07.08.2015р. на суму 2164494,02грн. є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та повноваження тимчасового адміністратора, які передбачені нормами чинного законодавства.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 16365587,11грн. простроченої заборгованості по процентам, з яких: 12083522,22грн. за додатковим договором №ККМРРО.137661.003 від 25.06.2013р. (представник позивача в судовому засіданні зазначив, що фактично заборгованість згідно банківських виписок складає: 12083522,11грн.) за період з 09.08.2014р. по 22.06.2015р. (з урахуванням часткових сплат), 1337562,27грн. за додатковим договором № ККМРРО.137661.023 від 22.11.2013р. за період з 01.10.2014р. по 22.06.2015р. (з урахуванням часткових сплат), 1410773,37грн. за додатковим договором №ККМРРО.137661.025 від 25.11.2013р. за період з 01.10.2014р. по 22.06.2015р. (з урахуванням часткових сплат), 1087902,85грн. - за додатковим договором №ККМРРО.137661.027 від 26.11.2013р. за період з 01.10.2014р. по 22.06.2015р. (з урахуванням часткових сплат), 445826,51грн. - за додатковим договором №ККМРРО.137661.029 від 27.11.2013р. - за період з 01.10.2014р. по 22.06.2015р. (з урахуванням часткових сплат).

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсоткам відповідно умов до договору кредиту є правомірними, доведеними належним чином та підтверджені матеріалами справи, вони є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві, щодо неправомірного застосування банком підвищеної процентної ставки в розмірі 25% за користування кредитними коштами та обовязку банку повідомити позичальника про її зміну є помилковими, оскільки п. 6.2. договору сторони прямо передбачили застосування процентної ставки у розмірі 25% річних від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Тобто, 25% річних - це не «підвищений розмір процентів», як зазначає відповідач, а саме проценти за неправомірне користування кредитом, які нараховуються в такому розмірі незалежно від направлення вимоги банком. Підставою застосування такого розміру є факт порушення строків погашення кредиту.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2619174,66грн. - пені за несвоєчасне погашення процентів, з яких: 1988684,90грн. за додатковим договором №ККМРРО.137661.003 від 25.06.2013р. за період з 09.01.2015р. по 22.06.2015р., 197541,68грн. за додатковим договором № ККМРРО.137661.023 від 22.11.2013р. за період з 09.01.2015р. по 22.06.2015р., 207972,39грн. за додатковим договором №ККМРРО.137661.025 від 25.11.2013р. за період з 09.01.2015р. по 22.06.2015р., 159592,18грн. - за додатковим договором №ККМРРО.137661.027 від 26.11.2013р. за період з 09.01.2015р. по 22.06.2015р., 65383,51грн. - за додатковим договором №ККМРРО.137661.029 від 27.11.2013р. - за період з 09.01.2015р. по 22.06.2015р.

Господарський суд вважає необхідним зазначити наступне:

Указом Президента України від 14 квітня 2014року №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України. Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Зі змісту ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція включає комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності. Згідно зазначеного Закону райони проведення антитерористичної операції визначаються у тому числі керівництвом антитерористичної операції.

На виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", приписів Закону України «Про боротьбу з тероризмом», керівником Антитерористичного центру при СБУ виданий Наказ від 07.10.2014р. №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», відповідно до якого районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області з терміном дії з 07.04.2014року.

Згідно Закону України «Про боротьбу з тероризмом» в районі проведення антитерористичної операції встановлюється особливий порядок пов'язаний з наданням спеціальних повноважень, необхідних для забезпечення безпеки і здоров'я громадян, які опинилися в районі проведення антитерористичної операції, нормального функціонування державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій. У зв'язку із зазначеними приписами Закону, Розпорядженням КМУ України від 7 листопада 2014року №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До переліку пунктів, на території в яких органі влади тимчасово не здійснюють свої повноваження увійшло місто смт. Очеретине Донецької області.

Постановою Правління Національного Банку України від 06.08.2014р. №466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій» банкам України заборонено здійснювати усі видів фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою. Згідно Тимчасового порядку здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 22 січня 2015року №27, встановлено особливий порядок переміщення в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, осіб, транспортних засобів та вантажів. До зазначених територій включені території, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не у повному обсязі повноваження, передбачені законодавством України.

Таким чином, наразі територія смт. Очеретине Донецької області є неконтрольованою органами державної влади України, входить в зону АТО, у зв'язку з чим забезпечення виконання Конституційних основ правового господарського порядку в Україні, встановлених ст. 42 Конституції України та ст.5 ГК України, на зазначених територіях є неможливим.

Проте, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначені заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, а саме накладено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями, на проведення перевірок органами і посадовими особами, уповноваженими законами здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, на примусову реалізацію предметів іпотеки, особливий порядок перереєстрації суб'єктів, тощо. Таким чином, Держава гарантувала визначеним вище суб'єктам пільгові умови виконання зобов'язань, пов'язані із звільненням від відповідальності за порушення зобов'язань, визначених законом.

Згідно витягу з ЄДРПОУ місцем реєстрації відповідача є Донецька область, Ясинуватський район, смт. Очеретине, вул. Залізнична, буд.10.

30.10.2014року розпорядженням №1053-р Кабінет Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого увійшло смт. Очеретине Ясинуватського району.

Розпорядженням від 05.11.2014року №1079-р Кабінет Міністрів України зупинив дію зазначеного вище розпорядження.

02.12.2015року розпорядженням №1053-р Кабінет Міністрів України на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого увійшло смт. Очеретине Ясинуватського району.

За змістом п.39 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. по справі «Серявін та інші проти України», будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, якою це право встановлено, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Згідно із ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006р. рішення Європейського суду є джерелом права для національних судів. Враховуючи викладене та принцип верховенства права, закріплений ст.8 Конституції України, суд вважає, що незабезпечення державними органами передумов виконання Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» порушує той самий «справедливий баланс» та не може бути підставою для відмови в захисті прав відповідача судом.

Враховуючи викладене, приписи ст. 4 ГПК України, Наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, Закон України «Про боротьбу з тероризмом», а також усвідомлюючи загальновідомий факт місцезнаходження відповідача в зоні активних бойових дій, суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та відмовляє в задоволені вимог щодо стягнення пені за процентами, оскільки пеня нарахована в період проведення антитерористичної операції.

Крім того, позивач в судовому засіданні зазначив про відсутність на теперішній час на облікових рахунках відповідача заборгованості по пені у звязку з її сторнуванням.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 2619174,66грн. - пені за несвоєчасне погашення процентів не підлягає задоволенню.

Відповідач також посилається на настання форс-мажорних обставин, які унеможливили виконання зобовязань за генеральним кредитним договором, а саме: проведення бойових дій та актів тероризму на території Донецької області, внаслідок чого виробничі потужності не працювали, відповідно не генерували прибуток; частина врожаю 2014р. було знищено внаслідок бойових дій, інша частина врожаю зернових 2014р., яка залишилась на території, непідконтрольній органам державної влади України, відповідач не має можливості продати для отримання прибутку та не має можливості переробити зазначене зерно в продукти переробки зерна на належних відповідачу виробничих потужностях; МПВКП «Бета» не має можливості реалізувати належні їй житлові квартири для розрахунку з позивачем у звязку з низьким попитом на покупку нерухомості на території проведення бойових дій тощо.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі, якщо інше не передбаченозаконом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобовязання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобовязання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Крім того, згідно статті 10 Закону України „Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Крім цього, слід вказати, що в статті 10 Закону України „Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції вказано, що сертифікат є документом, який звільняє тільки від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобовязань. В ст. 10 вказаного Закону не вказано, що сертифікат є документом, який звільняє від виконання всіх обовязків. В ст. 617 ЦК України також вказано про звільнення сторони тільки від відповідальності.

Отже, настання обставин, на які посилається відповідач, не є підставою для звільнення останнього від обов'язку виконувати зобов'язання за договором.

Кредитним договором №ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. взагалі не передбачено такої умови, як обставини непереборної сили, яка звільняє від відповідальності чи виконання зобов'язань за кредитним договором.

Як вже вказувалось, відповідно до ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Виконання зобов'язання, як погашення кредиту грошовими коштами за кредитним договором не ставиться в залежність від реалізації виготовленої продукції відповідачем на території Донецької області, на якій проводиться АТО. Предметом кредитного договору є погашення кредиту та сплата процентів грошовими коштами, а не реалізація виробів відповідачем. Тому такі обставини не можуть бути підставами для звільнення боржника від відповідальності.

Отже, фактичні обставини справи та докази спростовують доводи відповідача про неможливість виконання зобов'язань.

Разом з тим, як вже зазначалось вище підставою звільнення від відповідальності, в даному випадку пені, є ст. 2 Закону «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в якому чітко вказано, що з 14.04.2014р. забороняється нарахування пені.

Таким чином, відповідач безпідставно просить звільнити його від оплати суми кредиту та процентів, оскільки в ст. 10 Закону України „Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції вказано, що звільняє лише від відповідальності, тобто в даному випадку, від пені.

Крім того, рішенням господарського суду м. Києва від 03.02.2016р., залишеним без змін Київським апеляційним господарським судом від 23.06.2016р., відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Бета-Агро-Інвест" Донецької області до ПАТ "ОСОБА_1 банк розвитку" м. Києва про звільнення від відповідальності за прострочення повернення кредиту за генеральним кредитним договором №KKMPGEN.137661.002 від 25.06.2013р.

У звязку з викладеним, суд відхиляє клопотання відповідача про витребування доказів з Торгово-промислової палати України, а саме сертифікату з настання форс-мажорних обставин за зверненням ТОВ Бета-Агро-Інвест від 19.08.2015р. або відмову у його наданні за безпідставністю.

Відповідач у відзиві на позовну заяву також просив відстрочити виконання основного зобовязання зі сплати боргу за генеральним договором №ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. до закінчення проведення антитерористичної операції, обгрунтовуючи дане клопотання тими самим обставинами, що й клопотання про звільнення від відповідальності у звязку з форс-мажорними обставинами.

На підтвердження вказаних обставин заявник доказів не надав.

Відповідно до ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, відстрочити виконання рішення.

За змістом наведеної норми, відстрочення є правом, а не обовязком суду, яке, до того ж, реалізується виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Між тим, принципова можливість застосування відстрочки відносно виконання рішення у справі № 905/1121/15 не може бути ототожнена із винятковими обставинами, що утруднюють чи унеможливлюють виконання рішення, а наведені відповідачем аргументи такими обставинами кваліфіковані бути не можуть з огляду на таке.

Наразі відповідачем не представлено належних у розумінні ст.ст. 34, 36 Господарського процесуального кодексу України доказів існування виняткових обставин, які утруднюють виконання рішення - докази наведених у клопотанні обставин суду не надані. Крім того, суд звертає увагу на таке:

Підприємництво, як вид господарської діяльності, що здійснюється позивачем, згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України за своєї сутністю передбачає несення ним певних ризиків. Крім того, загострення соціальної та економічної ситуації на сході України, проведення антитерористичної операції та наявність інфляційних процесів у економіці держави охоплює фінансову діяльність не тільки позивача, а й відповідача, який теж залежить від виконання грошових зобовязань позивачем.

Також суд вважає ілюзорним термін, на який відповідач бажає відстрочити виконання зобовязань по оплаті кредиту - «до закінчення проведення антитерористичної операції». Застосування такого терміну без привязання до діяльності субєктів правовідносин порушить співвідношення майнових інтересів сторін та позбавить позивача того, на що він розраховував при укладенні кредитного договору.

Наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання, відповідачем у розумінні ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено, будь-яких доказів в підтвердження викладених обставин не надано, у звязку з чим клопотання відповідача про відстрочення виконання основного зобовязання зі сплату боргу за кредитним договором №ККМРGЕN.137661.002 від 25.06.2013р. суд вважає таким, що не підлягає задоволенню.

Стососно клопотання відповідача про призначення судової експертизи, поданого 22.09.2015р., в якому останній вважає за необхідне поставити перед експертом питання щодо розміру заборгованості за кредитом, розміру заборгованості зі сплати процентів без врахування застосування процентної ставки в розмірі 25% та з її врахуванням, а також розміру заборгованості за кредитним договором зі сплати штрафних санкцій, суд зауважує наступне:

Частиною першою статті 41 ГПК України встановлено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Як зазначається в п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідачем не доведено необхідності у призначенні судової економічної експертизи у цій справі, оскільки наявні у справі докази не є суперечливими, власного контррозрахунку позовних вимог відповідач не надав, тому в задоволенні відповідного клопотання суд відмовляє.

Суд також відхиляє клопотання відповідача про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Малого приватного виробничо-комерційного підприємства «Бета» м. Чернигів, та ОСОБА_3, як майнових поручителів, оскільки за приписами ст. 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обовязку як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, відповідно позивач, звернувшись з даним позовом, реалізував своє право шляхом звернення саме до позичальника.

Згідно п.22 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на день звернення до суду) позивач звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, на останнього покладається судовий збір відповідно до ст.49 ГПК України пропорційно задоволеної суми.

На підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.129 Конституції України, ст.ст. 525,526,534,549-552,611,612,629, §2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.ст.193,229-234,345-346 Господарського кодексу України, ст.1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», Закону України «Про тимчасової заходи на період проведення антитерористичної операції», Закону України «Про боротьбу з тероризмом», ст.ст.1,4,22,33,34,43,44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 РОЗВИТКУ м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест смт. Очеретине Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб м. Київ про стягнення 117114691,10грн. частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест (86020, Донецька область, Ясинуватський район, смт. Очеретине, вул. Залізнична, буд.10, ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 РОЗВИТКУ (01135, м. Київ, вул. Чорновола Вячеслава, буд.25, код ЄДРПОУ 364708,45грн. простроченої заборгованості за кредитом, 16365587,11грн. простроченої заборгованості по процентам.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бета-Агро-Інвест (86020, Донецька область, Ясинуватський район, смт. Очеретине, вул. Залізнична, буд.10, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 71445,43грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

В решті вимог відмовити.

Повний текст рішення підписаний 02.11.2016р.

Головуючий суддя О.О. Уханьова

Суддя О.О. Кучерява

Суддя О.В. Кротінова