ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Справа № 909/386/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка О.С.
суддів:Білошкап О.В., Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича

на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2016

у справі№ 909/386/16 господарського суду Івано-Франківської області
за заявою доТовариства з обмеженою відповідальністю "Трускавецьінвест " Товариства з обмеженою відповідальністю "Есенсе"
пробанкрутство
арбітражний керуючийМельник Юрій Анатолійович
в судовому засіданні взяли участь представники :

ПАТ " Європейський газовий банк " ТОВ "Есенсе"Мушкало С.М. Панченко Є.В.
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 16.05.2016 (суддя Стефанів Т.В.) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Есенсе", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Мельника Ю.А.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 16.05.2016, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемок Р.А. звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 (суддя Гриців В.М.) відмовлено ПАТ "Європейський газовий банк" у поновленні пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 16.05.2016 на підставі ч.2 ст.93 ГПК України.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемко Р.А. звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2016.

В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, зокрема: ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст.93, 53 ГПК України.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання заявника апеляційної скарги про поновлення строку, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскаржувана ухвала підготовчого засідання винесена 16.05.2016, офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство опубліковано 16.05.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, 31.05.2016 банк звернувся до господарського суду з грошовими вимогами до боржника, натомість, апеляційну скаргу подано лише 15.06.2016, тобто через тридцять днів з дати її винесення.

З матеріалів справи вбачається, що заявником в обґрунтування пропуску строків подання апеляційної скарги зазначалось, що ухвала суду першої інстанції заявнику апеляційної скарги не направлялась, оскільки він не був на момент її винесення стороною у справі, процесуальний статус кредитора набув після звернення до суду з грошовими вимогами до боржника.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд апеляційної інстанції послався на ст.91 ГПК України, ст.ст. 1, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України, від 20.05.2010 у справі Пелевін проти України, та виходив з того, що на дату прийняття оскаржуваної ухвали ПАТ "Європейський газовий банк" не набуло процесуального статусу кредитора у справі, а право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням.

Отже, судом зроблено взаємовиключні висновки щодо статусу заявника апеляційної скарги, а саме, зазначено про те, що заявник не має процесуального статусу, оскільки останній набувається лише після визнання його кредитором у справі, і разом з тим заявнику відмовляється у відновленні строку на подання апеляційної скарги з посиланням на ст.93 ГПК України.

Колегія суддів вважає, що висновки суду апеляційної інстанції є необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно зі ст.1 Закону кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Таким чином, спеціальним Законом визначено умови, за наявності яких особа набуває правового статусу кредитора боржника.

Отже, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у ПАТ "Європейський газовий банк" правового статусу кредитора є необґрунтованим, оскільки зводиться до довільного тлумачення судом апеляційної інстанції ст.1 Закону, якою встановлено, що кредитор це особа, яка має підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника і не містить припису щодо набуття за рішенням суду правового статусу кредитора у справі про банкрутство.

Згідно з ч.1 ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Таким чином, законом визначено процесуальне право особи, яка не брала участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про її права та обов'язки оскаржити судове рішення в апеляційному порядку.

Отже, при прийнятті апеляційної скарги суд визначає наявність чи відсутність права на апеляційне оскарження з урахуванням зазначеної норми. У разі встановлення судом відсутності такого процесуального права, суд відмовляє у прийнятті апеляційної скарги та не розглядає питання про відновлення процесуального строку.

Водночас, суд апеляційної інстанції, зазначивши про відсутність процесуального права ПАТ "Європейський газовий банк" на апеляційне оскарження, відмовив у задоволенні клопотання про відновленні строку на апеляційне оскарження ухвали ПАТ "Європейський газовий банк".

Разом із тим загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст.ст. 91, 93, 94 ГПК України, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення питання про прийнятті до апеляційного провадження апеляційної скарги обставин права заявника апеляційної скарги на апеляційне оскарження, строку подання апеляційної скарги, відповідності апеляційної скарги формі та змісту, встановлено ст.94 ГПК України та наявність чи відсутність правових підстав для повернення апеляційної скарги або відмови у її прийнятті.

Ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відновленні строку на апеляційне оскарження ухвали винесена без урахування зазначених вимог, а тому ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

З урахуванням наведеного, суду необхідно звернути увагу та дати належну правову оцінку процесуальному статусу заявника апеляційної скарги, вирішити питання про порушення його прав та обов'язків оскаржуваним судовим рішенням, визначитися (за наявності) із підставами відмови у прийнятті апеляційної скарги або повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 у справі №909/386/16 скасувати.

Справу передати на розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді О.В. Білошкап

В.Ю. Поліщук