ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року Справа № 915/891/16

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Матвєєвій А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго, 54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40

до відповідача: Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго», 54056, м.Миколаїв, пр. Миру, 62-А

про стягнення 596928,62 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №01/53-861 від 01.07.2016р.

ОСОБА_2, довіреність №01/53-757 від 28.12.15 р.

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №30 від 20.09.16 р.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго звернулося до господарського суду із позовною заявою про стягнення з Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго заборгованості за договорами в розмірі 596928,62 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.08.2016 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов укладених договорів в частині своєчасного та повного погашення заборгованості.

Відповідач позовні вимоги визнає частково, в сумі 99062,41 грн. основного боргу, 1974,03 грн. 3% річних, 2861,35 грн. інфляційних, 137,10 грн. пені. Зазначає, що при обчисленні суми позову та розрахунках пені, 3% річних і втрат від інфляції позивач не врахував 24 124 643,46грн., які були погашені за рахунок коштів державного бюджету, що підтверджено спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків та договором про організацію взаєморозрахунків №42 від 10.12.2015р.

В письмових поясненнях від 28.10.2016 року № 2711/02/юр відповідач надав контррозрахунок, згідно якого визнав пеню в сумі 23320,95 грн., 3 % річних в сумі 1974,03 грн., збитки від інфляції в сумі 5205,75 грн.

Вказує, що позивачем при нарахуванні 3% річних не були враховані приписи п.1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», за якими день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань, річних та пені, та здійснено нарахування 3% річних у тому числі у день фактичної оплати відповідачем заборгованості.

Зазначає, що позивачем при нарахуванні інфляційних не вірно визначені періоди нарахування (розрахунок здійснено не за повний місяць, а за декілька днів), не враховано платежі, здійснені до 15 числа місяця та період дефляції.

Посилається на норму п. 1 ч.2 статті 258 ЦК України, якою встановлено, що до вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Всупереч даної норми позивач нарахував пеню за період з 08.02.2014р. по 05.04.2016р., що значно перевищує строк позовної давності в один рік. На підставі наведеного просить суд застосувати строки позовної давності в частині стягнення пені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників у судових засіданнях, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд,-

встановив:

Між ПАТ «Миколаївобленерго» та Обласним комунальним підприємством «Миколаївоблтеплоенерго» було укладено ряд договорів про постачання електричної енергії № 42/25 від 05.08.2004р.; № 40/2161 від 17.03.2008р.; № 44/4062 від 26.09.2009р.; № 38/326 від 30.09.2009р.; № 42/25 від 27.10.2014р.

Договорами № 46/49 від 14.11.2013р., № 46/69 від 30.12.2014р., № 46/69 від 01.12.2015р. були внесені зміни та доповнення до вищевказаних договорів в частині об'єднання платежів та договірні величини споживання електричної енергії.

06.02.2015р., 04.03.2015р., 10.03.2015р., 02.04.2015р., 12.05.2015р., 10.06.2015р., 08.07.2015р., 07.08.2015р. сторони уклали додаткові угоди до договору № 46/69 від 30.12.2014р. року про внесення змін та доповнень до договорів постачання електричної енергії № 38/326 від 30.09.2009р., № 40/2161 від 17.03.2008р., № 42/25 від 05.08.2004р., № 44/4062 від 26.09.2009р. в частині об'єднання платежів та договірні величини споживання електричної енергії.

01.02.2016р., 08.02.2016р. укладено додаткові угоди до договору № 46/69 від 01.12.2015р. про внесення змін та доповнень до договорів постачання електричної енергії № 38/326 від 30.09.2009р., № 40/2161 від 17.03.2008р., № 42/25 від 05.08.2004р., №44/4062 від 26.09.2009р. в частині об'єднання платежів та договірні величини споживання електричної енергії.

Згідно з ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Пункт 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996р. № 28 (зі змінами та доповненнями) наголошує, що договір є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приписом ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з розділом 1 договору № 42/25 від 05.08.2004р. енергоропостачальна організація забезпечує постачання електричної енергії, технічну можливість передачі електричної енергії, а споживач своєчасно проводить оплату отриманої електричної електроенергії, своєчасно сплачує за отримані послуги, в тому числі за перетікання реактивної електроенергії, за розрахунковий період, а з розділ 2 Договору передбачає, що енергопостачальна організація зобов'язується постачати електроенергію як різновид продукції і забезпечувати технічну можливість її передачі споживачу.

Відповідно до розділу 1 договорів № 40/2161 від 17.03.2008р., № 44/4062 від 26.09.2009р., № 38/326 від 30.09.2009р., № 42/25 від 27.10.2014р. постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а останній оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з вимогами договорів № 42/25 від 05.08.2004р., № 40/2161 від 17.03.2008р., № 44/4062 від 26.09.2009р., № 38/326 від 30.09.2009р., № 42/25 від 27.10.2014р., під час виконання умов цих договорів, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені останнім, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та ПКЕЕ, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2 договорів № 40/2161 від 17.03.2008р.; № 44/4062 від 26.09.2009р.; № 38/326 від 30.09.2009р.; № 42/25 від 27.10.2014р., постачальник зобов'язався виконувати умови цих договорів, постачати споживачу електроенергію в обсягах, визначених цими договорами, а згідно з п. 2.3.3, 2.3.9 цих же договорів, споживач зобов'язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії, а також здійснювати інші платежі згідно з умовами вказаних договорів.

Відповідно до п. 1 додатку № 10 договору № 42/25 від 05.08.2004р., сторони домовились, що споживач зобов'язується робити щомісячні платежі за електроенергію у наступні строки:

- 60% планового електроспоживання електроенергії з урахуванням витрат електроенергії на комунально-побутові потреби до 01 числа;

- 40% до 10 числа поточного місяця.

Остаточний розрахунок за розрахунковий період, а також розрахунки за пеню та інші платежі, оформлені рахунками електропостачальником, здійснюється споживачем самостійно в 5-ти денний строк після дати виписки рахунків.

Сторони домовились, що( п. 1 додатку № 10 договору № 40/2161 від 17.03.2008р.), що розрахунковим вважається період з 28 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Закінченням розрахункового періоду вважається місяць, у якому споживач зобов'язаний надати постачальнику дані про спожиту електричну енергію. Назва розрахункового періоду співпадає з назвою місяця, у якому цей період закінчується.

Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку об'єктів споживача і точок комерційного обліку фіксуються споживачем на звітну дату кожного місяця та оформлюються «Актом про використану електричну енергію». Відповідно до п. 2 Додатку № 10 Договору № 40/2161 від 17.03.2008р., оплата за споживання електричної енергії здійснюється у наступні строки:

- 10% вартості планового електроспоживання електроенергії з урахуванням витрат електроенергії на комунально-побутові потреби до 7 числа поточного місяця;

- 10% до 14 числа поточного місяця;

- 10% до 21 числа поточного місяця;

- 70% до 20 числа поточного місяця.

У випадку співпадання дати оплати з вихідним чи святковим днями, споживач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню.

В день надання «Акту про використану електричну енергію» постачальник надає споживачу рахунки на здійснення планових платежів за активну електроенергію і фактичне перетікання реактивної енергії за розрахунковий період.

Пунктом 9.1 договору № 44/4062 від 26.09.2009р. встановлено, що додатки до цього договору № 1, 2, 4, 5, 8,10,11 діють в редакції договору № 44/4062 від 24.03.2005р.

Відповідно до п. 1 додатку № 10 договору № 44/4062 від 24.03.2005р., споживач зобов'язується робити щомісячні авансові платежі за електроенергію у наступні строки:

- 60% планового електроспоживання електроенергії з урахуванням витрат електроенергії на комунально-побутові потреби до 20 числа поточного місяця;

- 40% до 30 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 1 додатку № 10 договору № 38/326 від 30.09.2009р., сторони домовились, що розрахунковим вважається період з 28 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку об'єктів споживача і точок комерційного обліку фіксуються споживачем на звітну дату кожного місяця та оформлюються «Актом про використану електричну енергію» по наведеному у додатку № 4 зразку у 2-х примірниках по одному для кожної сторони.

Згідно з п. 1 додатку № 10 договору № 42/25 від 27.10.2014р., розрахунковим періодом вважається календарний місяць. Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку об'єктів споживача і точок комерційного обліку фіксуються споживачем на останній календарний день місяця та оформлюються «Актом про використану електричну енергію» згідно встановленої форми у 2-х примірниках по одному для кожної сторони. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточні рахунки постачальника або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника.

Відповідно до п. 5 додатку № 10 договору № 40/2161 від 17.03.2008р., п. 5 додатку № 10 договору № 38/326 від 30.09.2009р., сума коштів, які має сплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається наступним чином: обсяг спожитої (переданої) електричної енергії між датами зняття показів засобів обліку розкладається пропорційно до тривалості дії протягом розрахункового періоду кожного з тарифів, після чого величина коштів, які має сплатити споживач, визначається як сума добутків тарифів на відповідний їм обсяг електричної енергії.

Відповідно до п. 5 додатку № 10 договору № 42/25 від 27.10.2014р., сума коштів, які має сплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається за діючим у цьому розрахунковому періоді тарифами.

Згідно п. 6.33, 6.34 ПКЕЕ та відповідно до «ОСОБА_2 обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами», що затверджена Наказом Мінпаливенерго від 17.01.2002р. № 19, відповідач повинен розраховуватися за перетікання реактивної електроенергії з електропередавальною організацією.

Відповідно до п. 1.1 договору від 05.08.2004р. № 42/25, відповідач разом з оплатою за електричну енергію повинен проводити оплату за перетікання реактивної енергії.

Відповідно до п. 2.3.4 договорів № 40/2161 від 17.03.2008р., № 44/4062 від 26.09.2009р., № 38/326 від 30.09.2009р., № 42/25 від 27.10.2014р., відповідач зобов'язаний здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатками № 5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної енергії».

Пунктом 1 додаткової угоди від 01.02.2016р. (яка є чинною від 01.02.2016р. до 31.12.2016р.) до договору № 46/69 від 01.12.2015 року, передбачено, що оплата за електричну енергію, за перетікання реактивної енергії та інших рахунків (за загальними рахунками по договорам № 38/326 від 30.09.2009р., № 40/2161 від 17.03.2008р., № 42/25 від 27.10.2014р., № 44/4062 від 26.09.2009р.) за розрахунковий період проводиться платіжними дорученнями централізовано з поточного банківського рахунку платника. Розрахунковим періодом вважається календарний місяць.

Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку об'єктів платника і точок комерційного обліку фіксуються платником на останній календарний день місяця та оформлюються «Актом про використану електричну енергію».

Відповідно до отриманого постачальником «Акту про використану електричну енергію», постачальник формує рахунок (рахунки) на оплату електричної енергії. Платник протягом розрахункового періоду до 25 числа місяця здійснює плановий платіж за перетікання реактивної електроенергії, який дорівнюється вартості фактичного перетікання реактивної електроенергії попереднього розрахункового періоду на розрахунковий рахунок, вказаний у рахунку.

Платник зобов'язаний отримати рахунки 2 числа місяця, наступного за розрахунковим. Якщо дата отримання рахунків припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, визначений відповідно до законодавства, платник зобов'язаний отримати їх у найближчий робочий день, що слідує за вихідним чи святковим днем.

Разом з рахунками на оплату за спожиту активну, реактивну електроенергію постачальник надає платнику рахунки на здійснення попередньої оплати за активну електроенергію та оплати планового платежу за реактивну електроенергію «Акт про прийняття передавання товарної продукції».

Підписаний та скріплений печаткою «Акт про прийняття передавання товарної продукції» платник зобов'язується повернути постачальнику протягом п'яти робочих днів з дня його отримання або у цей же термін у письмовій формі надати мотивовану відмову від його підписання. У разі неповернення постачальнику підписаного «Акту прийняття передавання товарної продукції» у вищезазначений строк, даний Акт вважається підписаним з боку платника без зауважень.

Факт переходу платнику права власності на спожиту у календарному місяці електричну енергію підтверджується «Актом про прийняття-передавання товарної продукції».

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди від 01.02.2016р. (яка є чинною від 01.02.2016р. до 31.12.2016р.) до договору № 46/69 від 01.12.2015р., за внесення платежів за фактично спожиту електроенергію з порушенням термінів, передбачених пунктом 1 цього Договору, платник сплачує Постачальнику пеню у межах подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, 3%-річних та індекс інфляції за кожен день прострочення платежу враховуючи день фактично оплати.

Згідно з пунктом 1 Додаткової угоди від 08.02.2016р. (яка є чинною від 01.02.2016р. до 29.02.2016р.) до договору № 46/69 від 01.12.2015р., оплата за електричну енергію, за перетікання реактивної енергії, перевищення договірних величин електроспоживання і потужності та інших рахунків за розрахунковий період проводиться платіжними дорученнями централізовано з поточного банківського рахунку платника.

Оплата за реактивну енергію та інші рахунки шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Оплата за електричну енергію здійснюється в наступні строки:

- 65% вартості договірної величини споживання електроенергії з урахуванням витрат електроенергії на комунально-побутові потреби до 8 числа поточного місяця;

- 35% вартості договірної величини споживання електроенергії до 28 числа поточного місяця.

Оплата за перетікання реактивної електроенергії здійснюється плановим платежем до 25 числа поточного місяця в розмірі вартості фактичного перетікання реактивної електроенергії попереднього розрахункового періоду. У випадку співпадання дати оплати з вихідним чи святковим днем, платник здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню.

Остаточний розрахунок здійснюється платником протягом 10-ти операційних днів з дня виписки рахунків постачальником, які платник зобов'язаний отримати 31 числа (або в інший останній день) кожного місяця.

Разом з рахунками на оплату за споживчу електроенергію постачальник надає платнику рахунки на здійснення планових платежів за активну, реактивну електроенергію та «Акт про прийняття передавання товарної продукції». Підписаний та скріплений мокрою печаткою «Акт про прийняття передавання товарної продукції» платник зобов'язується повернути постачальнику протягом п'яти робочих днів з дня його отримання або у цей же термін у письмовій формі надати мотивовану відмову від його підписання. У разі неповернення постачальнику підписаного «Акту про приймання передавання товарної продукції» у вищезазначений строк, даний Акт вважається підписаним з боку платника без зауважень.

Факт переходу платнику права власності на спожиту у календарному місяці електричну енергію підтверджується «Актом про прийняття передавання товарної продукції».

Відповідно до п. 2 додаткової угоди від 08.02.2016р. (яка є чинною від 01.02.2016р. до 29.02.2016р.) до договору № 46/69 від 01.12.2015р., за внесення платежів з порушенням термінів, передбачених пунктом 1 цього договору, платник сплачує постачальнику пеню у межах подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу враховуючи день фактичної оплати, 3% річних та індекс інфляції. Сума зазначених нарахувань вказується у окремих розрахункових документах.

Відповідно до Постанови КМУ від 11.01.2005р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевими бюджетами на надання пільг, субсидій та компенсацій», розрахунки проводяться за згодою учасників на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) і, спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками розрахунків.

У разі затримання відшкодування пільг, субсидій та компенсацій відповідно до Постанови КМУ від 11.01.2005р. № 20 нарахування пені, інфляційних, 3% річних не здійснюється на розмір платежу визначеного згідно зі спільним протокольним рішенням відповідно до Постанови КМУ від 11.01.2005р. № 20.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди від 08.02.2016р. (яка є чинною з 01.02.2016р. до 31.12.2016р.) до договору № 46/69 від 01.12.2015р., остаточний рахунок здійснюється платником протягом 5-ти операційних днів з дня виписки рахунків постачальником, які платник зобов'язаний отримати 31 числа (або в іншій останній день) кожного місяця.

За відповідачем рахується заборгованість за перетікання реактивної електроенергії в сумі 99 062,41 грн, яка виникла за період березень травень 2016 року (включно) та залишається не сплаченою до теперішнього часу.

Позивач надав відповідачу для сплати рахунки за послуги з перетікання реактивної енергії №46/69/3/1 від 04.04.2016р. на суму 77 328,25 грн.; №46/69/4/1 від 05.05.2016р. на суму 16 686,54 грн.; №46/69/5/1 від 03.06.2016р. на суму 6013, 42 грн.

Так, відповідач повинен був сплатити за перетікання реактивної електроенергії позивачу кошти в розмірі 100 028, 21 грн.

Листом від 31.03.2016р. вих. № 1131/17 ОКП «Миколаївоблтеплоенерго» повідомляло про утворену переплату в сумі 965, 80 грн. та просило зарахувати вказану суму в рахунок погашення оплати за послуги з перетікань реактивної електроенергії у березні 2016р. (лист додається).

Таким чином, з урахуванням часткової оплати, загальна заборгованість Відповідача за послуги з перетікання реактивної електроенергії складає 99 062, 41 грн. (100 028, 21 грн. - сума, яка підлягала оплаті, згідно виставлених рахунків) 965, 80 грн. сума, яку було зараховано за переплату = 99 062, 41 грн. сума боргу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Згідно з п. 2 Додатку № 10 Договору № 42/25 від 05.08.2004р., у випадку відсутності платежів у строк і обсязі відповідно п. 1 цього Додатку, сторони керуються договірними зобов'язаннями, вимогами Правил користування електроенергією в частині припинення подачі електроенергії, а на суму заборгованості, відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» нараховується пеня за кожну добу по день фактичної оплати в розмірі, що обчислюється виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п. 4.2.1. Договорів № 38/326 від 30.09.2009р., № 44/4062 від 26.09.2009р., п. 7 додатку № 10 до Договору № 38/326 від 30.09.2009р., передбачено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів, постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування;

- 3% річних з простроченої суми;

- індексу інфляції.

Пеня, 3% річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках.

Згідно з пунктами 4.2.1 Договорів № 40/2161 від 17.03.2008р., № 42/25 від 27.10.2014р., з пунктами 7 Додатків № 10 до цих Договорів, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даними Додатками платежів, постачальник електричної енергії проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення:

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, що діяла в період, за який здійснюються нарахування;

- 3% річних з простроченої суми.

При цьому сума боргу за спожиту електроенергію повинна бути сплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Пеня, 3% річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках, протягом 5 операційних днів з дня отримання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач, посилаючись на те, що погашення заборгованості за спожиту електроенергію і за перетікання реактивної електроенергії відповідачем здійснювалось несвоєчасно нарахував до стягнення з відповідача 319 898, 20 грн. - пені, 21 164,52 грн. - 3% річних від суми заборгованості, 156 803,49 грн. - інфляційні

Разом з тим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з нижченаведеного.

З матеріалів справи вбачається, що частина розрахунків з позивачем відбувалося не лише власними коштами відповідача, але і за рахунок коштів фонду державного бюджету, шляхом укладення договорів та підписання спільних протокольних рішень. При обчисленні суми позову та розрахунках пені, 3% річних і втрат від інфляції позивач не врахував погашені 24 124 643,46 грн., вважаючи це неналежним виконанням договірних зобов'язань.

Вказана сума була погашена за рахунок коштів державного бюджету, що підтверджується спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків №20/10909 від 14.11.2014р., №20/11290 від 12.12.2014р., №20/5 від 14.01.2015р., №20/522 від 16.02.2015р., №20/1036 від 19.03.2015р., №20/1250 від 15.04.2015р., №20/1673 від 15.05.2015р., №20/5028 від 16.02.2016р., №20/5194 від 15.03.2016р., №20/5534 від 14.04.2016р., платіжними дорученнями та договором про організацію взаєморозрахунків №42 від 10.12.2015р.

У пункті 5 наведених спільних протокольних рішень сторони передбачили порядок і строк проведення розрахунків за спожитий природний газ, зокрема визначили, що всі учасники розрахунків, не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків.

Таким чином, уклавши спільні протокольні рішення сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за спожитий природний газ, поставлений відповідно до договору.

Підпунктом 2 пункту 12 договору про організацію взаєморозрахунків сторони зобовязались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дії з погашення заборгованості відповідно до договору.

У пункті 17 договору сторони визначили , що після виконання договору, вони не мають одна до одної претензій стосовно предмету договору.

Таким чином, уклавши договори про організацію взаєморозрахунків сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за спожитий природний газ, поставлений відповідно до договору.

Отже позивачем безпідставно здійснені нарахування 3 % річних, інфляційних та пені на заборгованість в сумі 24 124 643,46 грн., яка була погашена за рахунок коштів фонду державного бюджету, шляхом укладення договорів та підписання спільних протокольних рішень.

Крім того, при нарахуванні 3% річних позивачем не були враховані приписи п.1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», за якими день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань, річних та пені, та здійснено нарахування 3% річних, у тому числі, у день фактичної оплати відповідачем заборгованості.

Відповідно до Рекомендацій Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ викладених у листі №62-97р. від 03.04.1997, індекс інфляції є змінною величиною, позивач, який бажає стягнути збитки з урахуванням цього індексу, повинен у кожному конкретному випадку подати господарському суду обґрунтований розрахунок відповідної суми. При здійсненні розрахунку індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться ланцюговим методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів (наказ Держкомстату № 265 від 27.07.2007 Про затвердження розрахунку базового індексу споживчих цін).

При цьому сума, яку внесено з 1-го до 15-го дня включно відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця. Якщо суму внесено з 16-го до 31-го дня включно місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1-го до 15-го дня включно відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без урахування цього місяця. Якщо ж з 16-го до 31-го дня включно місяця, інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця.

На підставі вищенаведеного, суд за допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство» здійснив розрахунок, згідно якого 3% річних склали 1974,03 грн., інфляційні втрати склали 6160,96 грн., пеня склала 23320,95 грн.

Отже, позовні вимоги в частині нарахування 3% річних, інфляційних нарахувань та пені підлягають задоволенню частково.

Суд відхиляє заяву відповідача про застосування спеціальних строків позовної давності до вимог про стягнення пені, оскільки пеня була нарахована позивачем в межах строків, встановлених ст.258 ЦК України..

Судові витрати згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» (54056, м.Миколаїв, пр. Миру, 62-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго (54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська, 40, ) 99062,41 грн. боргу за перетікання реактивної електроенергії, 1974,03 грн. 3% річних, 6160,96 грн. інфляція, 23320,95 грн. пеня, 1957,77 грн. судових витрат.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2016р.

Суддя Л.I. Васильєва