РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016Справа №910/16200/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське»
доПриватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»
простягнення 3 337,66 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:не з'явився
від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» (надалі - ПАТ «СТ «Іллічівське») звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (надалі - ПАТ «УТСК») про стягнення 3 337,66 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «СТ «Іллічівське» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №РА-013359 від 28.11.2014 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - «ДТП») виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ «УТСК» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2770008, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.09.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 05.10.2016 р.

Судове засідання 03.10.2016 р. не відбулося, у зв'язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2016 р. справу призначено до розгляду на 26.10.2016 р.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №814.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, на виконання вимог ухвали суду до канцелярії подав письмові пояснення, в яких проти задоволення позовних вимог в частині стягнення страхового відшкодування на суму 2 488,88 грн. не заперечував.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2014 р. між ПАТ «СТ «Іллічівське» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №РА-013359 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

05.09.2015 р. о 15:00 год. на а/д Рівне-Турчин-Гоща в с. Житин Рівненького району Рівненської області, по вул. Рівненська, 72 сталася ДТП за участі застрахованого автомобіля ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, що спричинило пошкодження обом транспортним засобам.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №71750061.

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Рівненького міського суду від 16.11.2015 р. у справі №569/14650/15-п, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №ЦО-59484-РА-05--01 від 06.10.2015 р. у відповідності до висновку експертного авто товарознавчого дослідження №19 від 18.09.2015 р., розрахунку суми страхового відшкодування та заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування, позивач виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 3 337,66 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12367 від 09.10.2015 р.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Renault Kangoo, реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована ПАТ «УТСК» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/2770008.

Полісом №АЕ/2770008 передбачено, що франшиза становить 500,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що до позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та страховиком за полісом ОСЦВВТЗ (відповідач) регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заміна кредитора в зобов'язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 4 095,29 грн., а позивачем виплачено вигодо набувачу за Договором 3 337,66 грн.

Абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи визначені полісом №АЕ/2770008 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, відповідач був зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 2 837,66 грн. (3 337,66 грн. - 500,00 грн. франшизи) у строк до моменту звернення позивача із даним позовом до суду, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 500,00 грн. необхідно відмовити з викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38-Б; ідентифікаційний код 25186738) суму страхового відшкодування у розмірі 2 837 (дві тисячі вісімсот тридцять сім) грн. 66 коп. та судовий збір у розмірі 1 171 (одна тисяча сто сімдесят одна) грн. 57 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.10.2016 р.

Суддя В.П. Босий