ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.11.2016 Справа № 920/881/16

За позовом: Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго», м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейд-Актив», м. Суми

про стягнення 850 000 грн. 00 коп.

Суддя Джепа Ю.А.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 302 від 22.07.2016)

від відповідача: не прибув

при секретарі судового засідання Осокіна А.М.

Суть спору: позивач відповідно до вимог позовної заяви просить суд стягнути з відповідача на свою користь 850 000 грн. 00 коп. заборгованості за договором № 460115 від 13.01.2016, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

04.11.2016 позивач за супровідним листом № 500-юр від 03.11.2016 надіслав до суду оригінали документів, доданих ним до позовної заяви, для огляду цих документів у судовому засіданні.

Також від позивача до суду надійшли додаткові пояснення з предмета спору.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву в обґрунтування своєї позиції не подав, у судове засідання повноважного представника не направив. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відповідача є: м. Суми, вул. Харківська, 112, офіс 116; за цією ж адресою позивач направляв відповідачу копію позову з доданими до нього документами (відповідні докази долучені до матеріалів справи), а судом направлялась відповідачеві копії ухвал про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 43 та 33 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 75 названого Кодексу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

13.01.2016 між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейд-Актив» (відповідачем у справі) укладено договір № 460115, у відповідності до пункту 1.1 якого позивач доручив, а відповідач взяв на себе зобовязання щодо проектування та розробляння у сфері інформаційних технологій (розробка технічного завдання на впровадження білінгового програмного комплексу «БАРС» та опис бізнес процесів збутової діяльності замовника).

У відповідності до пункту 1.2 укладеного договору вищезазначені послуги повинні були бути надані позивачеві у термін з 13.01.2016 по 01.06.2016.

На виконання положень пунктів 2.2, 2.3 договору № 460115 за надання передбачених цим договором послуг позивач перерахував відповідачу за взаємною домовленістю 850000,00 грн. Оплата послуг здійснена шляхом 100% передоплати на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № 2 від 13.01.2016 (копія відповідного платіжного доручення № 426 від 13.01.2016 додана до матеріалів справи).

У розділі 4 договору № 460115 сторони погодили порядок приймання послуг. Так, у відповідності до пункту 4.1 договору послуги, надані за цим договором, приймаються на підставі двостороннього акту прийому-передачі послуг. За умовами пункту 4.2 договору технічне завдання щодо впровадження білінгового програмного комплексу «БАРС» та звіт-опис бізнес процесів збутової діяльності замовника (позивача) передаються йому виконавцем (відповідачем) разом з актом прийому-передачі. Замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання акту прийому-передачі послуг зобовязаний надіслати виконавцю підписаний акт прийому-передачі послуг або мотивовану відмову від прийому послуг (пункт 4.3), а у разі мотивованої відмови замовника від прийому послуг сторонами протягом 10 календарних днів складається двосторонній акт з переліком необхідних доопрацювань і термінів їх виконання (пункт 4.4). Відповідно до пункту 4.5 договору № 460115 якщо у процесі надання послуг зясується недоцільність подальшого надання послуг, виконавець має право призупинити їх, сповістивши про це замовника у письмовій формі у триденний строк після зупинки. У цьому випадку сторони зобовязані у 10-денний строк розглянути питання про доцільність продовження надання послуг. Згідно із пунктом 4.6 укладеного договору у разі прийняття сторонами рішення про недоцільність продовження надання послуг сторони у 10-денний строк складають двосторонній акт прийому-передачі фактично наданих послуг. При цьому, у разі одержання попередньої оплати виконавець зобовязується повернути замовнику грошові кошти, одержані у якості передоплати, за вирахуванням вартості фактично наданих послуг протягом трьох банківських днів за першою вимогою замовника, в іншому випадку у разі якщо передоплата не була здійснена замовником замовник зобовязаний відшкодувати виконавцю понесені ним витрати і оплатити фактично надані послуги.

За умовами пункту 5.5 укладеного договору у разі одержання попередньої оплати та невиконання своїх зобовязань з надання послуг виконавець зобовязується повернути грошові кошти замовнику за його першою вимогою протягом 3-х банківських днів. Сума, що підлягає поверненню, складається із суми основного боргу, отриманого як передоплата і відсотків за користування сумою передоплати у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період з дати передоплати до моменту направлення вимоги про її повернення.

Відповідно до пункту 7.1 договору № 460115 він набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2016. У разі невиконання сторонами своїх зобовязань дія договору продовжується до його повного виконання.

У ході судового розгляду суд встановив, що станом на 30.06.2016 зобовязання, які мали бути виконані відповідачем відповідно до умов договору № 460115, останнім не виконані.

У звязку з цим позивач 02.07.2016 звернувся до відповідача з листом № 005-008/9919, у якому з посиланням на пункт 5.5 укладеного між сторонами договору вимагав повернення не пізніше 15.07.2016 коштів у сумі 850000,00 грн., які були перераховані позивачем на рахунок відповідача у якості передоплати.

У відповідь на зазначений лист відповідач повідомив позивача, що 30.05.2016 на адресу останнього був направлений лист № 31/05-02 разом із звітними документами («Опис бізнес процесів збутової діяльності»; «Технічне завдання на впровадження білінгового програмного комплексу «БАРС») та актами виконаних робіт у 2-х примірниках, при цьому, з причин, незалежних від відповідача, акти виконаних робіт позивачем підписані не були. У звязку з цим відповідач повторно за листом № 14/07-04 від 14.07.2016 направив на адресу позивача вищезазначені документи з вимогою підписати їх та направити на адресу відповідача підписані екземпляри.

До листа № 14/07-04 від 14.07.2016, копія якого додана до матеріалів справи, відповідачем були додані копія листа № 31/05-02 від 31.05.2016, копія листа № 04/07-01 від 04.07.2016, копія акту надання послуг за договором № 460115 від 13.01.2016 у двох примірниках.

Представник позивача у судових засіданнях неодноразово наголошував, що ним взагалі не отримувались ані звітні документи, передбачені умовами договору № 460115, ані акти прийому-передачі виконаних за цим договором робіт, у звязку з чим наполягав на порушенні договірних зобовязань з боку відповідача.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобовязання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 вищевказаного Кодексу наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина ж 1 статті 903 вищевказаного Кодексу передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору, а згідно вимог статті 610 цього ж Кодексу, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Стаття 906 вищезазначеного Кодексу передбачає відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг. Так, зокрема частиною першою цієї статті встановлено, що виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали судової справи містять лист ТОВ «Компанія Трейд-Актив» № 31/05-02 від 31.05.2016, згідно якого позивачеві були направлені по два примірника звіту «Опис бізнес процесів збутової діяльності» та Звіту «Технічне завдання на впровадження білінгового програмного комплексу «БАРС». При цьому, за умовами укладеного між сторонами у справі договору № 460115 вказані документи обовязково передаються позивачу як замовнику разом з двостороннім актом прийому-передачі послуг, який свідчить про факт надання послуг за вказаним договором і який протягом 5 робочих днів має бути підписаний замовником чи надано мотивовану відмову від приймання послуг.

Однак, серед додатків до листа відповідача № 31/05-02 від 31.05.2016 не міститься актів приймання-передачі послуг, наданих відповідачем за договором № 460115.

Матеріалами справи підтверджується факт звернення позивача (лист № 005-008/9919 від 02.07.2016) до відповідача із проханням повернути в добровільному порядку суму попередньої оплати в розмірі 850000,00 грн. Однак відповідач суму попередньої оплати позивачу не повернув, тим більше у листі № 14/07-04 наполягав на належному виконанні ним своїх договірних зобовязань.

Відповідно до частини 2 статті 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У відповідності до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України вбачається, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Таким чином, суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, проаналізувавши положення діючого законодавства, наголошує, що відсутність актів приймання-передачі наданих послуг, які є підставою для прийняття таких послуг відповідно до умов укладеного між сторонами у справі договору свідчить про недоведеність відповідачем факту належного виконання договірних зобовязань та є підставою для повернення останнім суми попередньої оплати.

Крім того, суд зауважує, що відповідачеві за адресою, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, були направлені як копія позову з доданими до нього документами, так і копії усіх процесуальних документів у даній справі, а також копія позову разом з додатками була направлена відповідачу і на адресу, зазначену ним у договорі № 460115.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Статтею 43 названого Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Однак відповідач не скористався наданим йому правом на участь у судових засіданнях та подання доказів у разі наявності заперечень стосовно позовних вимог, у звязку з чим справу розглянуто за наявними матеріалами та судом зроблено висновок про правомірність позовних вимог та про їх задоволення у повному обсязі.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Трейд-Актив» (40035, м. Суми, вул. Харківська, 12, офіс 116; ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14; ) 850000 грн. 00 коп. попередньої оплати, сплаченої за договором № 460115 від 13.01.2016, 12750 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.11.2016.

Суддя Ю.А.Джепа