РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2016Справа №910/18944/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекстрейд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-медичний термінал «Теофраст»

про стягнення 3246,86 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 (представник за довіреністю);

від відповідача не зявилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, з урахуванням прийнятої судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України заяви від 07.11.2016 про зменшення позовних вимог, про стягнення суми санкцій за Договором поставки №9777/12 від 11.06.2012 у звязку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобовязань оплатити поставлені йому лікарські засоби.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДР, тому будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обовязковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між Позивачем, як постачальником, та Відповідачем, як замовником, Договору поставки № 9777/12 від 11.06.2012 (далі Договір), Позивачем був поставлений Відповідачу обумовлений Договором товар (лікарські засоби) 14.10.2014 на суму 10622,30 грн., що підтверджується залученими до справи накладними-специфікаціями, які підписані Позивачем та Відповідачем, скріплені печатками, зауважень не містять.

Як вбачається з наданих Позивачем та не спростованих Відповідачем відомостей, товар було частково повернуто на суму 2325,83 грн.

Залученими до справи банківськими виписками підтверджується, що станом на 12.10.2016 у Відповідача перед Позивачем існувала заборгованість за поставлений товар в сумі 8296,47 грн.

Судом встановлено, що у встановлені Договором строки Відповідач за товар повністю не розрахувався, і матеріали справи не містять доказів наявності у Відповідача претензій щодо його якості та/або комплектності поставленого товару.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Матеріалами справи доведено прострочення Відповідачем оплати за поставлений йому по Договору товар в сумі 8296,47 грн. станом на 12.10.2016, і розрахунок заборгованості, з урахуванням наданих Позивачем та не спростованих Відповідачем відомостей про повернення частини товару, судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним.

Заявою від 07.11.2016 Позивач підтвердив, що борг у сумі 8296,47 грн. Відповідачем станом на час вирішення спору вже було погашено. Відповідач дані відомості не спростував.

Отже, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач станом на 12.10.2016 був порушником грошового зобовязання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення 20% річних на підставі п. 7.3 Договору та ст. 625 ЦК України.

Розрахунок 3246,86 грн. 20% річних судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, і зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом та договором, а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю спростування цих доказів та тверджень Позивача з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 3246,86 грн. 20% річних визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовий збір за ст. 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-медичний термінал «Теофраст» (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 36677131) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекстрейд» (Київська область, Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вул. Мала Кільцева, 18; ідентифікаційний код 38010921) 3246 (три тисячі двісті сорок шість) грн. 86 коп. 20% річних, а також 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.11.2016

Суддя Сташків Р.Б.