донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

01.11.2016р. справа №908/5027/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: не зявився;
від відповідача: ОСОБА_5 (довіреність від 01.02.2016р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія», м. Мелітополь Запорізької області
на рішення господарського судуЗапорізької області про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2015р. по справі № 908/5027/14 за нововиявленими обставинами
від19.09.2016р. (повний текст підписано 20.09.2016р.)
по справі№908/5027/14 (головуючий суддя Кутіщева-Арнет Н.С., судді Азізбекян Т.А., Топчій О.А.)
за позовомПриватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод», м.Мелітополь Запорізької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія», м.Мелітополь Запорізької області
провнесення змін до договору

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Мелітопольський олійноекстракційний завод», м. Мелітополь Запорізької області (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія», м. Мелітополь Запорізької області (Відповідач) про внесення змін до договору №09/О від 01.12.2012р.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 15.01.2015р. у справі №908/5027/14 у задоволені позовних вимог Приватного акціонерне товариство «Мелітопольський олійноекстракційний завод» було відмовлено в повному обсязі з мотивів існування спору між сторонами про дію договору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.03.2015р. по справі №908/5027/14 зазначене рішення суду було залишено без змін та в мотивувальній частині вказано про відсутність правових підстав для запровадження таких змін.

28.04.2016р. до Господарського суду Запорізької області від Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод» надійшла заява №236/23 від 15.04.2016р. про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2015р. у справі №908/5027/14 за новоявленими обставинами та його скасування, з прийняттям нового про відмову у задоволені позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.09.2016р. у справі №908/5027/14 означену заяву Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод» було задоволено, а рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2015р. у справі №908/5027/14 скасовано та прийнято нове, про відмову у задоволенні позовних вимог, але вже з мотивів відсутності орендних правовідносин за спірним договором через відсутність його оригіналу.

Рішення місцевого суду від 19.09.2016р. у справі №908/5027/14 було вмотивоване встановленням факту неналежності орендних правовідносин, що підтверджується відсутністю оригіналу договору оренди №09/О від 01.12.2012р., який би відповідав вимогам ст.181 Господарського кодексу України та ст.ст. 793, 795 Цивільного кодексу України. Крім того, місцевим судом з урахуванням результатів розгляду іншої справи №908/6344/15 також наголошено на відсутності права Орендодавця на здачу майна в оренду та отримання коштів за це через незаконність реєстрації нерухомого майна.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2016р. у справі №908/5027/16 скасувати та залишити заяву Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод» про перегляд за ново виявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2015р. без задоволення.

Підставою для скасування переглядуваного рішення суду першої інстанції апелянт зазначає помилкове твердження останнього про встановлення факту відсутності орендних відносин між сторонами в означеній справі, з огляду на встановлення цього факту в рішенні суду Господарського суду Запорізької області від 10.12.2015р. по справі №908/4801/14, яке, в свою чергу, було скасовано постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2016р. по означеній справі, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2016р., а також неврахування судом положень Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011р., відповідно яких нововиявленими обставинами можуть вважитися лише ті обставини, що існували на час розгляду справи, тоді як рішення суду по справі №908/4801/14 було прийнято лише 10.12.2015р. Окрім того, апелянт зазначає, що заява Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в супереч абз.3 п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011р. ґрунтується виключно на переоцінці доказів договору оренди №09/О від 01.12.2012р.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Зубченко В.І. і ОСОБА_2

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 18.10.2016р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 01.11.2016р. об 14.50.

Протоколом автоматичної зміни складу суддів від 27.10.2016р. у звязку з перебування судді Зубченко І.В. у відпустці її у складі колегії було замінено на суддю Татенко В.М.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Позивача у судове засідання 01.11.2016р., попри належну обізнаність про судовий розгляд (а.с.46 т.2), без пояснення причин не зявився, що, за висновком судової колегії, не перешкоджає розгляду справи по суті з огляду на достатність наявних матеріалів та не визнання явки представника обовязковою.

Представник Відповідача у судовому засіданні 01.11.2016р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2016р. до Господарського суду Запорізької області від Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод» надійшла заява №236/23 від 15.04.2016р. (а.с.а.с.102-104 т.1) про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2015р. у справі № 908/5027/14 за новоявленими обставинами та його скасування з подальшим припинення провадження у справі через відсутність предмету спору.

В обґрунтування означеної заяви Позивач посилався на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.12.2015р. у справі 908/4801/14 (а.с.а.с.108,109 т.1), зазначаючи при цьому, що при винесені рішення Господарським суду Запорізької області від 15.01.2015р. у справі №908/5027/14 останнім не були враховані обставини, які є істотними для справи, і, які не були, та не могли бути відомі Приватному акціонерному товариству «Мелітопольський олійноекстракційний завод» під час розгляду цієї справи, а були встановлені лише рішенням Господарського суду Запорізької області у справі 908/4801/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія» до Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод» про стягнення коштів за договором оренди №09/О від 01.12.2012р. у сумі 1799139,38грн., яким у задоволенні позовних вимог було відмовлено в повному обсязі через встановлення факту відсутності правовідносин між сторонами з огляду на ненаданням на вимогу суду оригіналів договору оренди №09/О від 01.12.2012 р. з додатками та змінами, доказів виконання умов договору учасниками правовідносин та документів первинної бухгалтерської звітності (акти, рахунки, податкові накладні тощо), які мають відношення до даних правовідносин.

Між тим, з матеріалів справи також вбачається, що постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2016р. (а.с.а.с.112-117 т.1) у справі №908/4801/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2016р., рішення Господарського суду Запорізької області від 10.12.2015р. було частково скасовано та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод» за договором №09/О від 01.12.2012р. заборгованість у розмірі 1798211,67грн. з підстав існування між сторонами орендних відносин за договором оренди №09/О від 01.12.2012р., що також було встановлено судовими рішеннями у справах №908/4151/15 та №908/5027/14, які набрали законної сили у встановленому законом порядку.

Проте, Господарський суд Запорізької області, враховуючи висновки місцевого суду у справі №908/4801/14 щодо неналежності орендних правовідносин між сторонами, що підтверджується відсутністю оригіналу договору оренди №09/О від 01.12.2012р., який би відповідав вимогам ст.181 Господарського кодексу України та ст.ст. 793, 795 Цивільного кодексу України, виніс оскаржуване рішення, яким заяву Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2015р. у справі №908/5027/14 задовольнив, але прийняв нове рішення по справі №908/5027/14, яким у задоволені позовних вимог відмовив. Вказане (оскаржуване) рішення вмотивоване посиланням на те, що:

- постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2016р. у справі №908/4801/14, якою було скасовано рішення суду першої інстанції по справі №908/4801/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 20.09.2016р., були встановлено орендні правовідносин у справі №908/5027/14, проте не підтверджено факт наявності договору оренди №09/О від 01.12.2012р. в оригіналі;

- рішенням по справі №908/6344/15 від 14.03.2016р., залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 10.08.2016р., було визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно №7612639 від 06.08.2013р., видане Товариству з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія», розташоване за адресою: м. Мелітополь, вул. Фрунзе, 33, що вказує на відсутність права Відповідача здавати відповідне майно в оренду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами здійснюється господарським судом з урахуванням норм ст.ст.112-114 Господарського процесуального кодексу України, зі змісту яких вбачається, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. При цьому, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Таким чином, проаналізувавши означені норми права в контексті обставин розглядуваної справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що:

По-перше, ненадання оригіналу договору оренди №09/О від 01.12.2012р. під час розгляду через декілька місяців Господарським судом Запорізької області іншої справи №908/4801/14 не можна ототожнювати ані із встановленням факту відсутності між сторонами орендних правовідносин за укладеним договором оренди №09/О від 01.12.2012р. у розумінні ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, ані, тим більше, із існуванням такої обставини на момент прийняття рішення у справі №908/5027/14. В даному випадку, надання оригіналу такого договору стосувалося виключно правової оцінки доведеності вимог про стягнення заборгованості за договором оренди.

По-друге, правова оцінка суду першої інстанції в межах справи №908/4801/14 про недоведеність позовних вимог через відсутність оригіналу спірного договору, не має ніякої переваги перед фактами, які були встановлені судом при прийнятті оскаржуваного рішення під час розгляду справи №908/5027/14, а отже не може їх змінювати чи переоцінювати. Більш того, колегія суддів погоджується із Відповідачем, що відсутність договору оренди як такого не могла не бути відомою Позивачеві в контексті його позовних вимог про зміну такого договору, тоді як зясоване у подальшому в межах іншої справи №908/4801/14 відсутність оригіналу договору як певного засобу доказування наявності орендних відносин і обґрунтованості висування грошових вимог в таких відносинах не спростовує значення інших представлених у справі №908/5027/14 доказів існування таких відносин, належність яких за змістом ст.ст.34, 36 Господарського процесуального кодексу України не перебуває в залежності від огляду судом оригіналу договору. Як справедливо наголошує Скаржник, Позивач за допомогою хибного тлумачення правової оцінки доказів у справі №908/4801/14, викладеній (оцінки) у скасованому рішення, заявою про перегляд рішення у справі №908/5027/14 фактично намагається переоцінити надані в такій справі докази, що не узгоджується із сутністю процедури перегляду судового акту за ново виявленими обставинами.

По-третє, помилковість правової оцінки суду щодо недоведеності позовних вимог у справі №908/4801/14, яку суд першої інстанції безпідставно розцінив як встановлення факту відсутності орендних правовідносин за спірним договором і прийняв в якості нововиявлених обставин, встановлена (помилковість) в постанові Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2016р. та постанові Вищого господарського суду України від 20.09.2016р. у справі №908/4801/14, в яких вказується на існування орендних правовідносин на підставі договору оренди №09/О від 01.12.2012р. та правомірності часткового задоволення вимог щодо спонукання Орендаря до виконання грошових зобовязань за таким договором. Між тим, задовольняючи заяву про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2015р. у справі №908/5027/14 з означених хибних підстав, місцевий суд, фактично, всупереч ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України та ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р., піддав сумніву чинні судові рішення поза встановленої процесуальної процедури їх перегляду та наявних повноважень.

Також апеляційний суд зазначає, що посилання місцевого суду на обґрунтування задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами на результати розгляду справи №908/6344/15 також є безпідставне, адже ці обставини не покладені в основу заяви Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод», а Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості збільшення підстав в процесі розгляду такої заяви. Більш того, питання законності реєстрації права власності, здійсненої у 06.08.2013р., хронологічно не має відношення до спірного договору оренди №09/О від 01.12.2012р., встановлена ст.204 Цивільного кодексу України презумпція правомірності якого належними доказами не спростована.

З урахуванням викладеного, зазначені Заявником обставини не відповідають наведеним в п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011р. обовязковим ознакам нововиявлених обставин, з огляду на що рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2016 у справі №908/5027/14 підлягає скасуванню, а за результатами розгляду заяви Позивача про перегляд рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2015р. у справі №908/5027/14 за нововиявленими обставинами має бути прийнята ухвала про відмову в задоволені такої заяви і залишенні вказаного рішення без змін.

Враховуючи наведене, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія» підлягає задоволенню, що згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України зумовлює відшкодування Позивачем витрат Відповідача зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 49, 99, 101 105, 112 114 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія», м. Мелітополь Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2016р. (повний текст підписано 20.09.2016р.) у справі №908/5027/14 задовольнити.

2.Рішення Господарського суду Запорізької області від 19.09.2016р. (повний текст підписано 20.09.2016р.) у справі №908/5027/14 скасувати.

3.Відмовити у задоволені заяви Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод», м. Мелітополь Запорізької області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Запорізької області від 15.01.2015р. у справі №908/5027/14, залишивши вказане рішення без змін.

4.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Мелітопольський олійноекстракційний завод» (72310, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, 31, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврійська олійножирова компанія» (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Карла Маркса, 17, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1515,80грн.

5.Доручити Господарського суду Запорізької області видати наказ про примусове виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 01.11.2016р., оформивши його у відповідності до приписів ст.18 Закону України "Про виконавче провадження".

6. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О.Попков

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1,2 - сторонам, 3- у справу, 4 - ДАГС, 5 - ГСЗО