ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2016 р.Справа № 916/1304/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3

від третьої особи не зявився, про день, час та місце апеляційного перегляду повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К»

на рішення господарського суду Одеської області від 07.09.2016 року

у справі № 916/1304/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 161323,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016р. Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К» про стягнення штрафної санкції в розмірі 161323,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Відповідач у відзиві на позов зазначив про його необґрунтованість.

Ухвалою суду першої інстанції від 22.06.2016р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.09.2016р. (суддя Мостепаненко Ю.І.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 12.09.2016р., позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача штраф та 2419,84 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач 19.09.2016р. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.09.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду.

Відзиви на апеляційну скаргу від позивача та третьої особи не надходили.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

10.12.2015р. ТОВ «ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К» за залізничною накладною № 40379562 зі станції Берегова Одеської залізниці відправлено вантаж (дизельне паливо) на станцію призначення Основа Південної залізниці одержувачу - ТЧ-3 Основа.

У залізничній накладній № 40379562 відправником зазначено, що № вагону - 73948770, ЦС 66, код вантажу - 214039, маса вантажу 64681 кг, спосіб визначення маси - «шляхом заміру», пакування «наливом». Також в накладній вказано, що вантаж завантажено вантажовідправником (а.с. 13 т.1).

14.12.2015р. станцією Основа Південної залізниці у відповідності до ст. 129 Статуту Залізниць України та п. 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334, за вимогою вантажоодержувача складено комерційний акт № 064398/27, яким засвідчено, що вагон № 73948770 справний, під час комісійної видачі вантажу зроблено перевірку маси дизельного палива шляхом визначення маси палива за калібрувальною таблицею, за результатами перевірки маси дизпалива у вагоні № 73948770 в цистерні - тип 66 встановлено, що фактична маса вантажу нетто 62359 кг., що менше маси вказаної в залізничній накладній № 40379562 - на 2122 кг. (а.с. 198 т.1).

Крім того, складено акт загальної форми № 43030 від 14.12.2015р., яким встановлено, що маса брутто вагона № 73948770 склала 86859кг, тара вагону з АСК ВП УЗ-Е 24500кг., маса вантажу нетто за ПД 64481кг., фактична маса вантажу нетто 62359 кг, що менше документу на 2122 кг. На вимогу вантажоодержувача був проведений комісійний замір цистерни. Тип цистерни 66. В результаті розрахунку по таблиці калібровки залізничних цистерн була визначена нестача вантажу 2122 кг. ЗПУ відправника справне, задіяне, № И052356 згідно з документом вірно (а.с. 197 т.1).

Враховуючи невірно зазначену ТОВ «ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К» у залізничній накладній № 40379562 масу вантажу, ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» нараховано відповідачу штраф у розмірі пятикратної проїзної плати на підставі ст. 118 Статуту залізниць України в сумі 161323,00 грн.

16.01.2016р. позивач звернувся до відповідача з претензією № ДН2-07-33 щодо сплати штрафу у сумі 161323,00 грн. за невірно зазначені відомості у накладній № 40379562 (а.с. 16-17 т.1), однак вказана претензія залишена поза увагою відповідачем, штраф у добровільному порядку не сплачений, що і стало підставою для звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Статтею 23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Вимогами п. 1.2., п.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138) та зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000р. за №863/5084, встановлено, що накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

У додатку 3 до Правил встановлено, що у графі «маса вантажу, визначена відправником» вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі «спосіб визначення маси» зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником). У графі «ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» зазначається відправником або залізницею. У графі «правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з відомостями, які внесені у накладну відправником вантажу та правильність внесення яких підтверджена відправником, у відповідній графі накладної, маса вантажу визначена відправником та становить 64481 кг. Спосіб визначення маси - шляхом заміру. Завантаження вантажу у вагон здійснено вантажовідправником.

За приписами ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

За змістом ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено стягнення з відправника штрафу у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення за неправильно зазначені властивості вантажу.

Така ж норма передбачена у п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, а саме якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, факт неправильного зазначення маси вантажу вантажовідправником у вагоні №73948770 засвідчено актом загальної форми № 43030 від 14.12.2015р. та комерційним актом № 064398/27 від 14.12.2015р.

Згідно з п. 10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Вищенаведені норми свідчать про те, що залізниця не зобовязана перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення. А вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Викладені у комерційному акті та акті загальної форми факти щодо наявності та цілісності пломб та справності вагону є беззаперечними доказами того, що маса вантажу була невірно зазначена саме вантажовідправником при відправленні.

З урахуванням того, що матеріалами справи підтверджено факт неправильного зазначення вантажовідправником маси вантажу у накладній №40379562, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що нарахування штрафу у розмірі пятикратної провізної плати здійснено у відповідності до норм Статуту залізниць України.

Доводи відповідача, що 26.06.2015р. між ТОВ «ТЕРМІНАЛ СТІВІДОРІНГ І К» (вантажовласником) та ДП «Одеська залізниця» укладено договір №1185237 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надані залізницею додаткові послуги, в якому не передбачено будь-якої відповідальності за неправильне заповнення вантажовласником товарно-транспортних накладних чи інших документів. Також, з огляду на існування укладеного між сторонами договору № 1185237 від 26.06.2015р., з позовом мала звертатись Одеська залізниця, а не Південна. Крім того, згідно ст. 52 Статуту залізниць України, залізниця не мала права за власною ініціативою проводити перевірку маси вагона та вантажу, оскільки вагон, в якому перевозився вантаж пошкоджено не було, пломба на вагоні залишилась цілою не приймаються до уваги судовою колегією, оскільки цей договір не має відношення до спірних правовідносин, оскільки регулює порядок розрахунків вантажовласника за перевезення вантажів, проте, кожне конкретне перевезення оформлюється накладною, а згідно п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000р., накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача, при цьому, підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильно зазначені в накладній відомості є акт загальної форми або комерційний акт. Стаття 24 Статуту залізниць України надає залізницям право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, у тому числі і після прибуття вантажу на станцію призначення.

Щодо тверджень відповідача про те, що з позовом мала звертатись Одеська залізниця, а не Південна, колегія суддів зазначає, що позивачем у справі виступає ПАТ «Українська залізниця», а «Південна залізниця» та «Одеська залізниця» є регіональними філіями позивача.

Твердження відповідача стосовного того, що визначення маси вантажу проходило не під час прийняття вагону та вантажу вантажоодержувачем, а через добу також не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки відповідно до графи 53 накладної, вантаж одержано представником вантажоодержувача 13.12.2015р. о 08.56, а комерційний акт складено 14.12.2015р. Дана обставина не суперечить п. 4 Правил складання актів, відповідно до якого, у разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби. Крім того, згідно даних комерційного акту, перевірку маси вантажу було здійснено на вимогу вантажоодержувача, «ЗПУ відправника справне, задіяне №И 052356, згідно з документом вірно».

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують викладеного, а відтак судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір за апеляційний перегляд не відшкодовується скаржнику.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 07.09.2016р. у справі №916/1304/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 03.11.2016р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран