КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р. Справа№ 910/13975/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Бешлега А.В. - представник, дов. б/н від 09.09.2016;від відповідача: Штельмах В.Ю. - представник, дов. № 3734/18 від 16.12.2015;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" на рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2016 року

у справі № 910/13975/15 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Джі Ді Сі Україна"

до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування"

про стягнення 12 179 грн. 49. коп.

ВСТАНОВИВ:

02.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Джі Ді Сі Україна" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про стягнення суми фактичних витрат пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 12 179,49 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.06.2015 у справі № 910/13975/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015, позов задоволено; стягнуто із Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Джі Ді Сі Україна" суму фактичних витрат пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 12 179,49 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.01.2016 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" задоволено частково; скасовано рішення господарського суду міста Києва від 25.06.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 у справі № 910/13975/15; справу № 910/13975/15 направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Рішенням від 19.05.2016 господарський суд міста Києва позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Джі Ді Сі Україна" до Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" про стягнення 12 179,49 грн. задовольнив повністю. Стягнув з Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Джі Ді Сі Україна" суму фактичних витрат у розмірі 12 179,49 грн., 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/13975/15 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог до відповідача відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя - ОСОБА_1., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко О.В., апеляційну скаргу ПрАТ „СК „АХА Страхування" у справі № 910/13975/15 було прийнято до провадження та призначено справу до розгляду за участю представників сторін.

В зв'язку з перебуванням суддів учасників колегії Михальської Ю.Б. та Тищенко О.В. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.08.2016 було визначено склад колегії суддів: ОСОБА_1. (головуючий), Майданевич А.Г., Федорчук Р.В.

В зв'язку із звільненням у відставку головуючого судді ОСОБА_1 (судді-доповідача) було призначено повторний автоматичний розподіл справ, яким було визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. (головуючий), Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2016 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" на рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/13975/15 прийнято до провадження; призначено розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" на рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/13975/15 на 11.10.2016 у судовому засіданні, за участю представників сторін.

У судовому засіданні 11.10.2016 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги у справі № 910/13975/15 до 25.10.2016.

В судовому засіданні 25.10.2016 представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, письмових поясненнях.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмових пояснень, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

05.12.2014 у м. Бровари сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки "ЗАЗ" д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10, та автомобіля марки "Шкода" д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11, внаслідок якої автомобілю марки "Шкода" завдано пошкодження.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.12.2014 у дорожньо-транспортній пригоді, за участю автомобілів марки "ЗАЗ" д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10, та "Шкода" д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11, визнано винним водія ОСОБА_10

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки "ЗАЗ" д. н. НОМЕР_1, ОСОБА_10 застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування".

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV із змінами та доповненнями (далі Закон № 1961).

Згідно із ч. 22.1 ст. 22 Закону № 1961 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961 у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України; якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності ОСОБА_10, є особою, зобов'язаною відшкодувати завдані спірною ДТП збитки відповідно до положень Закону № 1961.

Позивач надав відповідачу рахунок-фактуру № 1712 від 17.12.2014, виписаний Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12, відповідно до якого вартість ремонтних робіт автомобіля марки "Шкода" д.н. НОМЕР_2 складає 26 945,10 грн.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі звіту № 1468 від 16.02.2015 та страхового акта № 1./VESKO6691 від 19.03.2015 виплатило суму страхового відшкодування в розмірі 14 765,61 грн. (за вирахуванням ПДВ).

Згідно із п.п. 1.2, 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Відповідно до п.п. 7.38, 7.39 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових КТЗ; винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

У постанові Вищого господарського суду України від 27.01.2016 у справі № 910/13975/16 зазначено, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про те, що на момент ДТП строк експлуатації транспортного засобу не перевищував семи років, відповідно й неможливо встановити наявність/відсутність підстав для стягнення заявленої суми.

Таким чином, до автомобіля марки "Шкода" д.н. НОМЕР_2 необхідно застосовувати коефіцієнт фізичного зносу.

Згідно із ст. 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Під час нового розгляду справи № 910/13975/16 встановлені наступні обставини.

Як вбачається із листа Фізичної особи - підприємця ОСОБА_12 від 25.04.2016 № 17, який є відповіддю на лист позивача від 21.04.2016 № 01/21, на прохання ТОВ «Джі Ді Сі Україна» для зменшення вартості всіх запасних частин, деталей, елементів, робіт для складання рахунку-фактури № 1712 від 17.12.2014 на фактичну суму 26 945,10 грн. та ремонту вищенаведеного автомобіля, були використані лише бувші в користуванні (ужитку) та ремонті деталі, частини та елементи; деталі були отримані з бувших в користуванні автомобілів Skoda 2003 року випуску та Skoda 2003 року випуску; пробіг даних автомобілів надати не має можливості, так як відсутні панелі приладів та записи щодо пробігу.

Отже, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо не застосування до ремонтних деталей коефіцієнту фізичного зносу, оскільки ці деталі вже були у користуванні та ремонті, їх вартість вже зменшена з урахуванням фізичного зносу.

Крім того, положеннями Методики не передбачено застосування коефіцієнту фізичного зносу до деталей, які були використані для ремонту автомобіля, які вже були у користуванні та ремонті, а лише надано вказівки, як оцінювати транспортний засіб та його складники, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, зі спливом часу, оскільки Методика лише встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що до деталей, які були використані для ремонту автомобіля марки "Шкода" д.н. НОМЕР_2 не було застосовано коефіцієнту фізичного зносу, а вартість використаних у ремонті деталей, є такою ж, або більшою, ніж вартість таких нових деталей.

Як було зазначено вище, для зменшення вартості всіх запасних частин, деталей, елементів, робіт для складання рахунку-фактури № 1712 від 17.12.2014 на фактичну суму 26 945,10 грн. та ремонту вищенаведеного автомобіля, були використані лише бувші в користуванні (ужитку) та ремонті деталі, частини та елементи; деталі були отримані з бувших в користуванні автомобілів Skoda 2003 року випуску та Skoda 2003 року випуску.

Відповідач не послався на будь-який нормативний документ, який встановлює застосування коефіцієнту фізичного зносу до деталей, що використовуються у ремонті транспортного засобу, які вже мають фізичних знос.

Отже, апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції щодо виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення з останнього 12 179,49 грн. суми фактичних витрат; місцевий господарський суд правомірно задовольнив позов, а підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення суду відсутні.

Таким чином, враховуючи вимоги Закону № 1961, положення Методики, апеляційний господарський суд погоджується із висновками господарського суду першої інстанції, та вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача невиплаченої суми страхового відшкодування підлягає задоволенню у розмірі фактичних витрат позивача - 12 179,49 грн.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо порушення норм матеріального та процесуального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Апеляційний господарський суд не вбачає порушень господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідачем у доповненні до відзиву на позов від 21.04.2016 було викладено заяву, що у випадку зміни чи скасування господарським судом міста Києва рішення або постанови, прийняття нового рішення про повну або часткову відмову в позові, або припинення провадження у справі, або залишення позову без розгляду, повернути боржнику все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за зміненими чи скасованими у відповідній частині рішення, постанові.

18.10.2016 відповідачем через відділ канцелярії суду подано заяву про застосування повороту виконання у справі № 910/13975/15.

Розглядом поданих заяв встановлено, що підстави для їх задоволення відсутні, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 122 ГПК України якщо виконані рішення або постанова змінені чи скасовані і прийнято нове рішення про повну або часткову відмову в позові, або провадження у справі припинено, або позов залишено без розгляду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за зміненими чи скасованими у відповідній частині рішенням, постановою; видача наказу про повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості провадиться господарським судом за заявою боржника, до якої додається довідка, підписана керівником чи заступником керівника і головним (старшим) бухгалтером, про те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем, приватним виконавцем; якщо не приведені у виконання рішення або постанова змінені чи скасовані і прийнято нове рішення про повну або часткову відмову в позові, або провадження у справі припинено, або заяву залишено без розгляду, господарський суд виносить ухвалу про повне або часткове припинення стягнення за зміненими чи скасованими у відповідній частині рішенням, постановою.

Відповідно до статті 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом; наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснює у справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу місцевим господарським судом після набрання судовим рішенням законної сили згідно з вимогами статті 85 ГПК і повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції (якщо рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і не було скасоване чи змінене), а строк пред'явлення наказу до виконання повинен відповідати статті 22 Закону України "Про виконавче провадження"; за змістом статей 116 і 117 ГПК видавати накази мають право виключно місцеві господарські суди після набрання судовим рішенням законної сили (п.п. 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", із змінами і доповненнями).

Таким чином, враховуючи те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2016 є правильним та таким, що не підлягає скасуванню, заява відповідача, викладена у доповненні до відзиву на позов від 21.04.2016 та заява відповідача від 18.10.2016, не підлягають задоволенню.

Питання про виконання рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/13975/15, з урахуванням того, що відповідачем вже було сплачено позивачу грошові кошти у розмірі 12 179,49 грн., в якості страхового відшкодування згідно із актом № VESCO26298/2015, ТОВ "Джі Ді Сі Україна", необхідно вирішувати у процесі виконавчого провадження.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, скаржник не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „АХА Страхування" на рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/13975/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2016 у справі № 910/13975/16 залишити без змін.

3. Справу № 910/13975/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім