ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2016 р. Справа № 10/68

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Кузя В.Л.

розглянув апеляційну скаргу ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" від 29.09.2016р. №375

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 20.09.2016р. про відмову в задоволенні заяви ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про заміну позивача у справі та стягувача у виконавчому провадженні

у справі №10/68

за позовом заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"

до відповідача Приватного підприєця ОСОБА_4, с.Лашківка, Кіцманський район

про стягнення заборгованості в сумі 36905,03 доларів США та 24493,53 грн.,

представники сторін:

- прокурор - Яворський Я.Т.

- від позивача - не з'явився;

- від відповідача - не з'явився.

Права та обов'язки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України, роз'яснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 20.09.2016р. (суддя Ковальчук Т.І.) відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про заміну позивача у справі № 10/68 та стягувача у виконавчому провадженні.

Оскаржуваною ухвалою встановлено відсутність обставин, із якими законодавство пов'язує заміну сторони її правонаступником, оскільки із договору про передавання в управління непроданих активів № 31-Л від 05.09.2013р. не вбачається, що ТзОВ "Укрпромбанк" відступило на користь ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" права вимоги за кредитним договором № 14/КВ-08, на підставі якого у кредитора ТзОВ "Укрпромбанк" виникли вимоги до боржника ПП ОСОБА_4 Місцевий господарський суд виходив з того, що чинне законодавство передбачає відмінності інституту довірчої власності від відступлення права вимоги, що, зокрема, виключає визнання ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" правонаступником ТзОВ "Укрпромбанк", незважаючи на підпункт "б" пункту 2.4 вказаного договору, згідно якого управитель має право бути процесуальним правонаступником установника управління в справах, а також у виконавчих провадженнях, оскільки підстави для правонаступництва встановлюються законом (ст.ст. 104, 106-109, 512, 1216 ЦК України), а не договором.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що судом при вирішенні спору не враховано, зокрема, такого: 1) відповідно до п.2.4 договору № 31-Л від 05.09.2013р. управитель має право бути процесуальним правонаступником установника управління в справах, а також у виконавчих провадженнях; 2) відповідно до п.13.11 положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, управитель набуває права сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку. Вказані обставини із покликанням на ст.25 ГПК України, на думку скаржника, свідчать про те, що він є правонаступником позивача у даній справі. Крім того, скаржник зазначив, що місцевий господарський суд в оскаржуваній ухвалі безпідставно покликався на практику Вищого господарського суду України при вирішенні подібних спорів (постанову у справі №12/17 від 31.05.2016р.).

Позивач та відповідач не виконали вимог ухвали суду від 12.10.2016р. та не подали відзивів на апеляційну скаргу.

Крім цього, ні сторони, ні скаржник не забезпечили явку повноважних представників в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду. Від ТзОВ "ІК "ІФГ Капітал" до суду надійшло клопотання №5 від 24.10.2016р. про розгляд апеляційної скарги без участі його представника. Зважаючи на закінчення процесуальних строків для розгляду апеляційної скарги, а також на те, що в матеріалах справи наявно достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представників скаржника, позивача та відповідача.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 21.02.2011р. у справі № 10/68 задоволено позов заступника прокурора Чернівецької області в інтересах держави в особі ТзОВ "Український промисловий банк" до приватного підприємця ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з відповідача: 1) на користь ТзОВ "Український промисловий банк" в особі Чернівецької філії ТзОВ "Укрпромбанк" - 25645,64 доларів США простроченого кредиту, 6861,18 доларів США строкового кредиту, 4398,21 доларів США прострочених відсотків; - 24493,53 грн. пені; 2) до Державного бюджету України - 369,05 доларів США державного мита (одержувач - Державне казначейство України), - 244,94 грн. державного мита (отримувач УДК у м. Чернівці ГУДКУ Чернівецької області) та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (отримувач УДК у м. Чернівці) .

04.03.2011р. на виконання вказаного рішення Господарським судом Чернівецької області видано чотири відповідні накази у справі № 10/68.

З інформації, наданої заявником вбачається, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 21.01.2010р. №19 було відкликано банківську ліцензію ТзОВ «Український промисловий банк» та розпочато процедуру його ліквідації.

05.09.2013р. між ТзОВ "Український промисловий банк" в особі ліквідатора Раєвського К.Є. та ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" було укладено договір № 31-Л про передавання в управління непроданих активів та згідно акту від 01.10.2013р. відбулася передача в управління ТзОВ "ІК "ІФГ Капітал" активів, що перебували на балансі ТзОВ "Укрпромбанк", зокрема, право вимоги на суму 295652,04 грн. за кредитним договором № 14/КВ-08, укладеним з приватним підприємцем ОСОБА_4 (а.с. 77-80, 81-83, 84-86, порядковий номер 382, а.с. 87).

За умовами договору № 31-Л від 05.09.2013р., ТзОВ "Укрпромбанк" як установник управління взяв на себе зобов'язання передати в управління ТзОВ "ІК "ІФГ Капітал" як управителеві, активи, наявні на балансі установника управління на дату укладення цього договору, а управитель зобов'язався прийняти в управління активи та вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів установника управління за рахунок активів. Перелік активів наведено в додатку 1 до цього договору.

Вигодонабувачами за договором є кредитори ТзОВ «Укрпромбанк», які на дату підписання договору внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів, та кредитори, вимоги яких виникли під час здійснення ліквідаційної процедури банку та розрахунки з якими не проведені (пункт 1.1 договору № 31-Л, додаток № 2 до нього заявником не поданий).

Зважаючи на вказані обставини, ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" звернулося до Господарського суду Чернівецької області із заявою про заміну позивача у даній справі та у виконавчому провадженні.

При призначенні до розгляду заяви про заміну позивача у справі і стягувача у виконавчому провадженні, ухвалою господарського суду від 22.07.2016 р. заявника було зобов'язано надати докази в підтвердження відкриття та стану виконавчого провадження, документи про перебування ТзОВ "Укрпромбанк" в ліквідаційній процедурі, витяг з ЄДР та статут ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал"; про дату, час і місце судового засідання ухвалено повідомити сторони, заявника, орган державної виконавчої служби.

Витребувані судом першої інстанції докази заявником не були надані у повному обсязі (зокрема, не було надано жодних доказів, які свідчать про наявність відкритого виконавчого провадження про примусове стягнення з ПП ОСОБА_4 на користь ТзОВ "Укрпромбанк" заборгованості у справі № 10/68). Під час апеляційного провадження вказані докази ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" також не були подані.

Судова колегія, розглянувши апеляційну скаргу, оцінивши наявні в матеріалах справи докази на відповідність їх фактичним обставинам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваної ухвали - відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

В абзаці 3 пункту 1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що статтею 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 316 ЦК України передбачений особливий вид права власності - право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

У свою чергу, відповідно ст. 1029 ЦК України, за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

Частинами 1, 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Матеріали справи не містять доказів припинення діяльності ТзОВ "Український промисловий банк" шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу чи перетворення) або настання будь-яких інших обставин, з якими законом пов'язується зміна кредитора у зобов'язанні іншою особою (відступлення права вимоги, виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем), виконання обов'язку боржника третьою особою тощо).

Враховуючи наведені обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав із якими закон пов'язує заміну відповідача ТзОВ "Український промисловий банк" у спірних правовідносинах на ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" шляхом правонаступництва, оскільки із договору про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013 року N 31-Л не вбачається, що ТзОВ "Український промисловий банк" відступило на користь ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" права вимоги за кредитними договорами. Зазначений договір не містить відповідних умов, тоді як чинне законодавство передбачає відмінність інститутів довірчої власності від відступлення права вимоги, що зокрема виключає визнання ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" правонаступником ТОВ "Український промисловий банк".

Господарський суд, дослідивши правовідносини сторін у даній справі, встановив, з чим погоджується суд апеляційной інстанції, що право довірчої власності, яке виникло у заявника на підставі Договору № 31-Л, наділяє його повноваженнями діяти, виключно, в інтересах установника управління (ТзОВ «Укрпромбанк») для задоволення вимог кредиторів установника управління (вигодонабувачів); згідно п. 1.2. договору до управителя не переходить право власності на активи, в той час як підставою для заміни позивача у справі, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Судова колегія погоджується із позицією суду першої інстанції щодо відсутності підстав для заміни сторони у справі, оскільки процесуальне провадження у даній справі закінчилось прийняттям судового рішення і видачею відповідних наказів і, як вбачається з листа відділу державної виконавчої служби Кіцманського районного управління юстиції від 19.12.2011р. № 02-11849 (а.с. 88), 27.07.2011р. з метою виконання наказів було відкрито виконавче провадження. А отже, за наявності відповідних підстав, застосуванню підлягають положення ст.121-4 ГПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо відсутності підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні, то відсутність підстав для такого наведена вище. Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що станом на день звернення до суду із заявою про заміну позивача і сторони у виконавчому провадженні правонаступником заявник не подав доказів про наявність відкритого виконавчого провадження з виконання наказів господарського суду про стягнення з ПП ОСОБА_4 на користь ТзОВ «Укрпромбанк» заборгованості у даній справі. Не долучив таких і до апеляційної скарги.

Додатково судова колегія звертає увагу на те, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 03.11.2016р. міститься інформація про те, що ТзОВ «Український промисловий банк» з 28.01.2010 р. перебуває в стані припинення. Проте запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - відсутній, а таким чином позивач у даній справі не позбавлений можливості здійснювати захист своїх прав самостійно.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про законність оскаржуваної ухвали, як такої, що прийнята відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати по апеляційній скарзі, в порядку ст.49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 20.09.2016р. у справі №10/68 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Кузь В.Л.