ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.11.2016 Справа № 908/2968/16

Cуддя Зінченко Н.Г., розглянувши позовні матеріали
за позовом Державного навчального закладу Запорізьке вище професійне училище сфери послуг (69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова, 8)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВААП (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 6)

про визнання відмови у підписанні акту погодження меж земельної ділянки неправомірною та зобов'язання видати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

08.11.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява б/н б/д (вх. № 3210/09-05/16 від 08.11.2016 р.) Державного навчального закладу Запорізьке вище професійне училище сфери послуг, м. Запоріжжя до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВААП, м. Запоріжжя про визнання неправомірною відмови ТОВ ВААП у підписанні акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачам, акту прийому-передачі межових знаків на зберігання, зобов'язання узгодити межі землекористування та підписати зазначені акти та зобов'язання Запорізьку філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» видати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розташування Державного навчального закладу Запорізьке вище професійне училище сфери послуг.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи заяви між суддями від 08.11.2016 р. справу № 908/2968/16 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

У відповідності до п., п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо: у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога та не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; а також не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Розглянувши матеріали позовної заяви та зясувавши підстави для повернення позовної заяви, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що слід повернути позовну заяву без розгляду на підставі п., п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Приписами ст., ст. 54, 57 ГПК України встановлено, що зміст, форма та додатки до позовної заяви повинні відповідати вказаним нормам закону. Позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником. Позовна заява повинна містити, зокрема: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Позовна заява це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Подати позов означає звернутися до господарського суду із заявою, в якій повинно міститься прохання, адресоване суду, про розгляд спору про право, що виник. Предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Ціна позову це вартість майна, що витребується, грошових коштів, що стягуються, або вартість іншого права, що має вартісну оцінку.

Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення.

У відповідності до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу.

Як вбачається з резулятивної частині позовної заяви позивач, зокрема звернувся з вимогами, заявленими до Запорізької філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», відповідно до яких просить зобов'язати Запорізьку філію Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» видати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розташування Державного навчального закладу Запорізьке вище професійне училище сфери послуг.

Проте, ДП «Центр державного земельного кадастру» не включено позивачем до субєктного складу сторін, а саме він не зазначений у якості відповідача по справі, та щодо нього позивачем не виконані дії передбачені Господарсько процесуальним кодексом при поданні позову до суду.

У відповідності до ч. 4 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Крім того, заявляючи вимогу про зобов'язання видати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивач не обґрунтував з яких правових підстав суд має зобов'язати ДП «Центр державного земельного кадастру» здійснити такі дії та не подав доказів обґрунтування зазначених вимог.

Також, позивачем заявлено позовну вимогу про визнання неправомірною відмови ТОВ ВААП у підписанні акту погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачам, акту прийому-передачі межових знаків на зберігання, зобов'язання узгодити межі землекористування та підписати зазначені акти, проте, до позовної заяви позивачем не додано доказу такої відмови за зверненням позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в даному позові заявником не вказано обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також не додано доказів, що підтверджують позов.

Тому, при повторному зверненні до суду, позивачу слід чітко та у відповідності до положень чинного законодавства формулювати заявлені позовні вимоги до кожного з відповідачів, оскільки вони складають предмет спору та саме щодо них приймається судове рішення.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплати за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, повязаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місті їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, та інших витрат, повязаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ГПК України сплата судового збору є обовязковою, а при відсутності доказів сплати позовна заява підлягає поверненню.

Приписами ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору (п. 3 ч. 1).

З 01.11.2011 р. набув чинності Закон України «Про судовий збір» № 02/163-48 від 08.07.2011 р., відповідно до ч. 1 ст. 4 якого судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Прохальна частина позовної заяви вих. № 18/05-848 від 28.02.2014 р. (вх. № 833/09-05/14 від 11.03.2014 р.) містить вимоги немайнового характеру про визнання відмови у підписанні акту погодження меж земельної ділянки неправомірною та зобов'язання видати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно із Законом України Про Державний бюджет України на 2016 рік станом на 01.01.2016 р. розмір мінімальної заробітної плати складає 1378,00грн.

Згідно з підпунктами 1 і 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закон України Про судовий збір ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви:- майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (206700,00 грн.); - немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.).

Згідно з п. 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

До позовної заяви б/н б/д (вх. № 3210/09-05/16 від 08.11.2016 р.) позивачем додано оригінал платіжного доручення № 260 від 01.11.2016 р. про сплату 1450,00 грн. судового збору.

Отже, позивачем не оплачена судовим збором вимога немайнового характеру і недоплата судового збору становить 1306, 00 грн.

Дана сума судового збору не відповідає ст. 4 Закону України Про судовий збір, оскільки сплачена не в повному обсязі.

Інших доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі до матеріалів позовної заяви позивачем не додано.

Приписами статті 56 ГПК України передбачено, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. (Стаття 56 ГПК України в редакції Закону України Про внесення зміни до статті 56 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку надсилання копії позовної заяви № 9126837-11 від 19.05.2011 р.).

У відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Зазначене підтверджується пунктом 2.1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/208 від 13.04.2008 р. (з наступними змінами і доповненнями), в якому зазначено, що розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового звязку (касовий чек, поштова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні (сторонам) у справі копії позовної заяви.

З аналізу вище наведених норм чинного процесуального законодавства слідує, що належними доказами направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, в розумінні ст. 56 ГПК України, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції або фінансового чеку) та опису вкладення.

Згідно з п. 61 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. (з наступними змінами і доповненнями), у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового звязку повинен перевірити відповідність опису, розписатися на обох його примірниках і поставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового звязку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Проте, до позовної заяви б/н б/д (вх. № 3210/09-05/16 від 08.11.2016 р.) на підтвердження направлення відповідачеві копії позовної заяви з додатками до неї позивачем додано фіскальний чек №0567 від 08.11.2016р. та опис вкладення, який скріплений відбитком календарного штемпелю відділення підприємства поштового звязку за 08.11.2016р., в якому в графі «найменування предметів» не вказано про направлення відповідачеві копії позовної заяви, а перелічені лише додатки до неї. Отже, з наданих позивачем документів суду неможливо зробити висновок про направлення на адресу відповідача саме копії позовної заяви.

Відсутність в описі вкладення позовної заяви, позбавляє господарський суд можливості встановити факт, що на адресу відповідача направлено копію позовної заяви, яку надано до господарського суду Запорізької області.

Інших доказів відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем не додано.

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

У відповідності до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п., п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного навчального закладу Запорізьке вище професійне училище сфери послуг, м. Запоріжжя до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВААП, м. Запоріжжя та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Додаток: на 58-х аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення № 260 від 01.11.2016 р. (про сплату 1450, 00 грн. судового збору), оригінал фіскального чеку №0567 від 08.11.2016р. і оригінал опису вкладення до цінного листа 08.11.2016р.

Суддя Н.Г.Зінченко