КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" жовтня 2016 р. Справа№ 910/7830/16
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Майданевича А.Г.
суддів: Гаврилюка О.М.
Власова Ю.Л.
за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 26.10.2016
розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2016 (повне рішення складено 25.07.2016)
у справі №910/7830/16 (суддя С.О. Чебикіна)
за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави
до Хмельницької обласної державної адміністрації,
третя особа-1: ОСОБА_1
третя особа-2: Департамент екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації
третя особа-3: Хмельницьке обласне управління водних ресурсів
третя особа-4: ОСОБА_2
про визнання недійсним розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.07.2016 у справі №910/7830/16 у позові відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду заступник прокурора Хмельницької області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2016 у справі №910/7830/16 та прийняти нове, яким позов задовольнити.
В своїх доводах скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та має місце порушення норм матеріального та процесуального права.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.08.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Власов Ю.Л., Федорчук Р.В. прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №910/7830/16 за участю уповноважених представників сторін.
25 серпня 2016 року Хмельницьким обласним управлінням водних ресурсів на підставі ст. 96 Господарського процесуального кодексу України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа-3 просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2016 без змін.
29 вересня 2016 року прокурором, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано клопотання про долучено до матеріалів справи копії листа Хмельницької обласної державної адміністрації за № 68/34-12-4039-2016 від 15.09.2016, дозволу на спеціальне водокористування №1171 від 17.06.2016 та додаткових документів, що стали підставою для видачі зазначеного дозволу, яке долучено судом до матеріалів справи.
03 жовтня 2016 року представником Хмельницької обласної державної адміністрації, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, подано заяву про припинення провадження у справі №910/7830/16, на підставі ст. 80 ГПК України. В обґрунтування поданої заяви, відповідач заявляє, що розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 606/2015-р від 07.12.2015 визнано таким, що втратило чинність, на підставі розпорядження № 350/2016-р від 02.09.2016.
Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки на час прийняття судом першої інстанції рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2016 у справі №910/7830/16 спірне розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №606/2015-р від 07.12.2015 було чинне, а тому суд ухвалив відмовити відповідачу у задоволенні поданої заяви.
Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.10.2016, у зв`язку з припиненням повноважень судді Федорчука Р.В., для розгляду справи №910/7830/16 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Власов Ю.Л., Гаврилюк О.М.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Власов Ю.Л., Гаврилюк О.М. прийнято до свого провадження вказану вище апеляційну скаргу.
Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Власов Ю.Л., Гаврилюк О.М. відкладено розгляд справи на 26.10.2016.
Представник позивача брав участь у судових засіданнях, підтримував доводи апеляційної скарги, надавав свої пояснення та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2016 у справі №910/7830/16 скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник третьої особи-1 брав участь в судовому засіданні, заперечував щодо доводів апеляційної скарги, надавав пояснення та просив рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2016 у справі №910/7830/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Представники відповідача та третіх осіб-2,-3,-4 у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання про розгляд апеляційної скарги, а також приймаючи до уваги те, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка їх представників без поважних причин у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу та справу без участі представників відповідача та третіх осіб-2,-3,-4.
Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.
Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника третьої особи-1, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2005 між Шепетівською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3 було укладено договір тимчасового користування земельною ділянкою водного фонду на умовах оренди, предметом якого була передача земельної ділянки під водним об`єктом загальною площею 66,42 га із земель водного фонду Хролинської сільської ради для риборозведення, строком до 31.10.2015.
05.08.2011 між Шепетівською районною державною адміністрацією, орендарем ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір суборенди земельної ділянки водного фонду, строком до 30.10.2015.
Відповідно до дозволу Департаменту екології та природних ресурсів Хмельницької обласної державної адміністрації на спеціальне водокористування №913 від 23.10.2015, який міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 дозволено на період з 23.10.2015 по 23.10.2018 використовувати водний об`єкт, що розташований на території Хролинської сільської ради Шепетівського району для рибогосподарських потреб. Умовами водокористування, зокрема є укладення договору оренди водного об`єкта, утримувати гідротехнічні споруди в належному санітарно-технічному стані.
Розпорядженням голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 07.12.2015 №606/2015-р було надано дозвіл громадянину ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості) із земель державної власності площею 66,4241 га, яка знаходиться на території Хролинської сільської ради Шепетівського району за межами населеного пункту, з метою подальшої передачі у користування на умовах оренди для рибгосподарських потреб.
Заступник прокурора Хмельницької області звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним вищевказаного розпорядження від 07.12.2015 №606/2015-р, з тих підстав, що воно прийняте з порушенням норм Водного кодексу України та Закону України Про аквакультуру, оскільки право оренди на земельну ділянку повинно відбуватися на конкурсних засадах в комплексі з водним об`єктом.
При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з даним рішенням, прокурор звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2016 у справі №910/7830/16 та прийняти нове рішення суду, яким позов задовольнити, виходячи з того, що рішення суду першої інстанції прийняте без з`ясування суттєвих обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.
Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 2 частини 1 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.
Частиною 1 статті 14 Закону України Про аквакультуру передбачено, що рибогосподарський водний об`єкт для цілей аквакультури надається в користування на умовах оренди юридичній чи фізичній особі в порядку, передбаченому Водним кодексом України.
Відповідно до частин 3 та 4 статті 51 Водного кодексу України водні об`єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою. Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.
Отже, питання надання вказаної земельної ділянки в користування на умовах оренди може бути вирішено обласною державною адміністрацією лише в комплексі із водним об`єктом із дотримання конкурсних засад.
З огляду на вищенаведене, відмовляючи в задоволенні позовних вимог судом першої інстанції не було враховано вимоги ст. 51 Водного кодексу України, яка викладена в новій редакції Закону України Про аквакультуру від 18.09.2012 за №5293-VI.
Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, на момент прийняття спірного розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 07.12.2015 № 606/2015-р ОСОБА_1 (третьою особою-1) було отримано дозвіл на спеціальне водокористування №913 від 23.10.2015, згідно якого останній набув право використання водного об`єкту, розташованого на території Хролинської сільської ради Шепетівського району, для рибогосподарських потреб із загальним об`ємом води для його наповнення, що не перевищує 799,3 тис. куб.м. на рік.
Дозвіл надано на підставі висновку Хмельницького обласного управління водних ресурсів за № 1838 від 15.10.2015.
Відповідно до п. 3 Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №321, дозволи видаються на підставі заявки юридичної або фізичної особи з обґрунтуванням потреби у воді.
Наказом Державного агентства водних ресурсів України від 11.01.2012 №9 затверджено Регламент (інформаційну картку) погодження клопотання водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді для отримання дозволу на спеціальне водокористування (в частині погодження клопотання водокористувачів з обґрунтуванням потреби у воді в разі використання поверхневих вод).
Так, ОСОБА_1 у клопотанні, доданому до заяви про надання дозволу на спеціальне водокористування, зазначено, що він є орендарем ставка.
Отже, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки щодо виникнення у ОСОБА_1 права водокористування.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 потреба у водокористуванні на час звернення до департаменту екології та природних ресурсів облдержадміністрації не була обґрунтована. Таким чином, права оренди на використання відповідного об`єкту водного фонду та земельної ділянки, розташованої під ним, для рибогосподарських потреб на час звернення та на сьогодні відсутні.
Враховуючи те що, Законом України «Про аквакультуру» та Водним кодексом України не передбачено можливість отримання в оренду земельної ділянки в комплексі із водним об`єктом без дотриманням конкурсних засад, у тому числі за наявності дозволу на спеціальне водокористування, зазначений дозвіл виданий безпідставно.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку, що розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 07.12.2015 №606/2015-р прийнято з дотримання вимог чинного законодавства.
Також відмовляючи в задоволенні позовних вимог, судом першої інстанції не було враховано, що водний об`єкт знаходиться в рекреаційній зоні регіонального ландшафтного парку «Мальованка».
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 (третя особа-4), в суді першої інстанції, подано лист заступника голови Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому вказано, що озеро в селі Савичі Шепетівського району Хмельницької області площею 66,4241 га, кадастровий номер земельної ділянки об`єкту водного фонду :06:043:0001 знаходиться в рекреаційній зоні регіонального ландшафтного парку «Мальованка», який створений рішенням шостої сесії обласної ради від 11.05.1999 №21.
Так, відповідно до статті 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» до природно-заповідного фонду України належать, з-поміж іншого, природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 51 Водного кодексу України, не підлягають передачі у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб водні об`єкти, що розташовані в межах територій та об`єктів, що перебувають під охороною відповідно до Закону України "Про природно-заповідний фонд України".
Отже, водний об`єкт розміщений на земельній ділянці площею 66,4241 га, на території Хролинської сільської ради, Шепетівського району за межами населеного пункту, який знаходиться в межах території природно- заповідного фонду, в силу дії заборони встановленої п. 2 ч. 5 ст. 51 Водного кодексу України, не може бути наданий для рибогосподарських потреб.
На підставі вищевикладеного, позовні вимоги щодо визнання недійсним розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації №606/2015-р від 07.12.2015 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 , підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.
Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
З огляду на вищенаведене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що зазначеним вище обставинам місцевий господарський суд не надав належної оцінки, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, рішення господарського суду від 20.07.2016 у справі №910/7830/16 прийнято з порушенням норм матеріального права.
Таким чином, апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2016 у справі №910/7830/16 слід задовольнити, а оскаржуване рішення суду скасувати.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області на рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2016 у справі №910/7830/16 задовольнити.
2.Рішення господарського суду міста Києва від 20.07.2016 у справі №910/7830/16 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позов задовольнити повністю.
3.Визнати недійсним розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації № 606/2015-р від 07.12.2015 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки водного фонду в натурі (на місцевості) громадянину ОСОБА_1 .
4.Стягнути з Хмельницької обласної державної адміністрації (29005, м. Хмельницький, майдан Незалежності, Будинок Рад, ) на користь прокуратури Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, буд. 3, ) 1378,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 1515,80 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
5.Видачу відповідних наказів доручити господарському суду міста Києва.
6. Справу №910/7830/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

Ю.Л. Власов