КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р. Справа№ 910/31368/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання: Каніковському А.О.

за участю представників:

від позивача: Михайлюк Я.Б. (представник за довіреністю)

від відповідача: Дорошенко О.С. (представник за довіреністю)

від третьої особи: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Київської міської ради та Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2016 року

у справі № 910/31368/15 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь»

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.02.2016 у справі № 910/31368/15 (суддя Мандриченко О.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2016, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» задоволено; визнано недійсним абзац 13 підпункту 8.4. пункту 8 договору оренди земельної ділянки від 13.10.2003 року в редакції Угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06 жовтня 2015 р., укладеної між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь», посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н. П., зареєстрованої в реєстрі за № 326, речове право зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 06 жовтня 2015 року, номер запису про інше речове право 11490551, який містить наступне положення: «передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 5 % загальної площі будинку (крім службової), а по земельних ділянках у центральній частині міста Києва, яка визначається Генеральним планом розвитку міста, - 10 % загальної площі будинку (крім службової) на підставі п. 50 рішення Київської міської ради від 28.12.2002 №232/392 «Про бюджет міста Києва на 2003 рік».

Постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 04.02.2016 у справі № 910/31368/15 скасовано, справу № 910/31368/15 направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Скасовуючи рішення попередніх інстанцій та направляючи дану справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України в постанові від 30.06.2016 № 910/31368/15 вказав на необхідність встановлення усіх обставин, що входять до предмета доведення такого позову, з'ясувати дійсні правовідносини, які склались між сторонами, та виходячи з установленого, застосувати ті норми права, якими вони регулюються, з урахуванням того, що приписи пункту 7 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачають необхідність приведення у відповідність до вимог цього Закону саме договору про пайову участь, а не договору оренди земельної ділянки.

Крім того, Вищий господарський суд України вказав на необхідність надання оцінки доводам відповідача, викладеним у відзиві на позову заяву, щодо застосування наслідків спливу позовної давності.

Згідно ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.08.2016 у позові відмовлено. Визнано недійсною умову договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрованого в реєстрі за № 961 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 13.10.2003, про що зроблено запис №79-6-00148, укладеного між Закритим акціонерним товариством «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» та Київською міською радою, в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованої в реєстрі за № 326, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» та Київською міською радою, викладену у абз. 13 пп. 8.4. п. 8, щодо зобов'язання орендаря передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 5% загальної площі будинку (крім службової), а по земельних ділянках у центральній частині міста Києва, яка визначається Генеральним планом розвитку міста, - 10% загальної площі будинку (крім службової) на підставі п. 50 рішення Київської міської ради від 28.12.2002 № 232/392 «Про бюджет міста Києва на 2003 рік». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» на користь Київської міської ради судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1339 грн. 80 коп. та судовий збір за розгляд касаційної скарги у розмірі 1461 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Київська міська рада звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2016 року у справі № 910/31368/15 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На думку скаржника, рішення суду першої інстанції постановлене з невірним застосуванням норм матеріального права. В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що суд першої інстанції мав застосувати наслідки спливу позовної давності. На думку скаржника, суд прийшов необґрунтованого висновку, що спірна умова договору суперечить ч. 7 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Крім того, порушення ст. 19, 21 та 22 Закону України «Про оренду землі» відсутні тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Іоннікова І.А. (головуючий), Лобань О.І., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Лобань О.І., Майданевич А.Г.) від 05.09.2016 прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 04.10.2016 року.

29.09.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія) суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 у справі № 910/31368/15 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/31368/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Майданевич А.Г.) від 04.10.2016 апеляційну скаргу Київської міської ради було прийнято до провадження і розгляд справи призначено на 25.10.2016.

Крім того, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва 05.08.2016 у справі № 910/31368/15 в частині визнання недійсною умовою договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003 № 79-6-00148 в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015, викладену в абзаці 13 підпункту 8.4 пункту 8, щодо зобов'язання орендаря передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 5% загальної площі будинку (крім службової), а по земельних ділянках у центральній частині міста Києва, яка визначається Генеральним планом розвитку міста, - 10% загальної площі будинку (крім службової) на підставі п. 50 рішення Київської міської ради від 28.12.2002 № 232/392 «Про бюджет міста Києва на 2003 рік» та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

На думку скаржника, рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального права. На думку скаржника, відсутні порушення ст. 19, 21 та 22 Закону України «Про оренду землі». Крім того, третя особа зазначає, що при укладенні спірної угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки товариство з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» не заперечувало проти його змісту, що виявилось у підписанні ним цієї угоди тощо.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Майданевич А.Г.) від 24.10.2016 апеляційну скаргу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято до провадження для спільного розгляду з апеляційною скаргою Київської міської ради, розгляд апеляційної скарги призначено на 25.10.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2016 розгляд справи відкладено на 01.11.2016. Зобов'язано позивача надати Київському апеляційному господарському суду через відділ забезпечення документообігу додаткові пояснення по суті спору з посиланням на норми права та судову практику, а також надати письмові пояснення щодо пропуску строку позовної давності. Зобов'язано відповідача надати Київському апеляційному господарському суду через відділ забезпечення документообігу відзив на апеляційну скаргу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з посиланням на норми права та судову практику, а також надати письмові пояснення щодо пропуску строку позовної давності. Зобов'язано третю особу надати Київському апеляційному господарському суду через відділ забезпечення документообігу відзив на апеляційну скаргу Київської міської ради з посиланням на норми права та судову практику, а також надати письмові пояснення щодо пропуску строку позовної давності.

В судове засідання 01.11.2016 року з'явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги третьої особи, просив їх задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2016 скасувати, постановити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив доводи апеляційних скарг, просив залишити їх без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін

Враховуючи, що ухвала суду від 04.10.2016 була вручена Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 12.09.2016, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення, долучена до матеріалів справи, а ухвала суду від 25.10.2015 - 31.10.2016, що підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, апеляційний суд дійшов висновку про належне повідомлення вказаного учасника судового процесу про дату та час проведення судового засідання 01.11.2016 належним чином.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, відтак вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності даного представника.

Заслухавши думку представників сторін, присутніх в судовому засіданні, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, згідно п. 2 Рішення Київської міської ради «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» від 10.07.2003 року № 638-1/798, вирішено затвердити проект відведення земельної ділянки закритому акціонерному товариству «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» для будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на перетині вулиць Боженка та Лабораторної у Голосіївському районі м. Києва. Передати закритому акціонерному товариству «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь», за умови виконання п. 2.1 цього рішення, в короткострокову оренду на 3 роки земельну ділянку загальною площею 0,45 га для будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на перетині вулиць Боженка та Лабораторної у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі:площею 0,19 га - за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови; площею 0,26 га - за рахунок земель міської забудови.

Відповідно до пп. 2.1.5. вказаного рішення позивача зобов'язано передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 5% загальної площі будинку (крім службової), а по земельних ділянках у центральній частині міста Києва, яка визначається Генеральним планом розвитку міста, - 10 % загальної площі будинку (крім службової) на підставі п. 50 рішення Київської міської ради від 28.12.2002 № 232/392 «Про бюджет міста Києва на 2003 рік».

На підставі зазначеного рішення між Закритим акціонерним товариством «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь») (орендар) та Київською міською радою (орендодавець) було укладено договір оренди земельної ділянки від 01.10.2003, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З., зареєстрований в реєстрі за № 961 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, про що зроблено запис від 13.10.2003 року за № 79-6-00148 у книзі державної реєстрації договорів (далі - договір оренди земельної ділянки від 01.10.2003).

В п. 1. даного договору сторони погодили, що орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 10.07.2003 N 638-1/798 передає, а орендар приймає в короткострокову оренду на 3 роки земельну ділянку, місце розташування якої на перетині вул. Боженка та вул. Лабораторної у Голосіївському районі м. Києва розміром 0,4517 га для будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями у межах, які перенесені в натуру (на місцевість) і зазначені в плані, що є невід'ємною частиною договору (кадастровий номер згідно з планом - :79:035:0015).

Згідно п. 2.1. договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003, за оренду земельної ділянки орендар сплачує орендодавцеві орендну плату в грошовій формі, незалежно від результатів своєї діяльності.

Відповідно до п. 2.2. договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003 річна орендна плата встановлюється у розмірі 1,5 % від її нормативної грошової оцінки. У випадку, якщо будівлі, споруди або їх частини здаються в оренду іншим суб'єктам, орендна плата встановлюється у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або її частини, що припадає на орендовані площі будівель, споруд, їх частин.

Відповідно до положень пп. 9 п. 7.2. договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003, орендар зобов'язаний передати Головному управлінню житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 5% загальної площі будинку (крім службової), а по земельних ділянках у центральній частині міста Києва, яка визначається Генеральним планом розвитку міста, - 10% загальної площі будинку (крім службової) на підставі п. 50 рішення Київської міської ради від 28.12.2002 №232/392 «Про бюджет міста Києва на 2003 рік».

Між Київською міською радою та закритим акціонерним товариством «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» укладено угоду до договору оренди земельної ділянки від 13.10.2003 № 79-6-00148 (про поновлення), якою поновлено на 5 років дію договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003; дія договору поновлюється з дня державної реєстрації цієї угоди.

Дана угода зареєстрованою Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 03.11.2006 року за № 79-6-00445.

Рішенням Київської міської ради від 02.04.2015 № 369/1234 «Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на перетині вул. Боженка та вул. Лабораторної у Голосіївському районі м. Києва» вирішено поновити на 5 років договір оренди земельної ділянки від 13.10.2003 № 79-6-00148 (з урахуванням угоди від 03.11.2006 № 79-6-00445) площею 0,4517 га (кадастровий номер :79:035:0015), укладений між Київською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь», для будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями на перетині вул. Боженка та вул. Лабораторної у Голосіївському районі м. Києва на підставі пункту 2 рішення Київської міської ради від 10.07.2003 №638-1/798 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» (п. 1 рішення).

Так, на підставі зазначеного рішення Київської міської ради, 06.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» (орендар) та Київською міською радою (орендодавець) було укладено угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н. П., зареєстровану в реєстрі за № 326 (далі - угода про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015), відповідно до якої сторони дійшли згоди поновити на 5 років договір оренди земельної ділянки від 01.10.2003 та викласти договір оренди земельної ділянки від 01.10.2003 в новій редакції, зокрема п. 1.1. даного договору сторони виклали наступним чином: орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 10.07.2003 № 638-1/798 та рішення №369/1234 від 02.04.2015 передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим договором.

Відповідно до п. 2.1. договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003 в редакції угоди від 06.10.2015, об'єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - на перетині вул. Казиміра Малевича (колишня Боженка) та вул. Лабораторної у Голосіївському районі м. Києва; розмір - 0,4517 га.; цільове призначення - для будівництва житлового будинку з вбудовано прибудованими приміщеннями; кадастровий номер - :79:035:0015.

Згідно п. 3.1. договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003 в редакції угоди від 06.10.2015, договір укладено на 5 років.

Положеннями п. 4.1. договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003 в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015 встановлено, що визначена цим договором орендна плата за земельну ділянку становить платіж, який орендар сам розраховує та вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою у грошовій формі.

В п. 4.2. договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003 в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015 сторони дійшли згоди,б що річна орендна плата за земельну ділянку на період будівництва об'єкту встановлюється у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки. Після введення об'єкту в експлуатацію річна орендна плата встановлюється у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що визначається пропорційно площі будівель і споруд житлового фонду; 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що визначається пропорційно площі вбудовано-прибудованих приміщень; у випадку, якщо розташовані на земельній ділянці будівлі, споруди або їх частини здаються в оренду іншим суб'єктам, орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або її частини, що припадає на орендовані площі будівель, споруд або їх частини .

В абзаці 13 пп. 8.4. п. 8 договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003 в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015 сторони погодили, що орендар зобов'язаний передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 5% загальної площі будинку (крім службової), а по земельних ділянках у центральній частині міста Києва, яка визначається Генеральним планом розвитку міста, - 10% загальної площі будинку (крім службової) на підставі п. 50 рішення Київської міської ради від 28.12.2002 №232/392 «Про бюджет міста Києва на 2003 рік».

Державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №25076060 від 06.10.2015, було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» (номер запису 11490551) речове право оренди земельної ділянки на перетині вул. Казиміра Малевича (колишня Боженка) та вул. Лабораторної у Голосіївському районі м. Києва; розмір - 0,4517 га.; цільове призначення - для будівництва житлового будинку з вбудовано прибудованими приміщеннями; кадастровий номер - :79:035:0015.

12.03.2011 набув чинності Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно ч. 7 ст. 40 якого органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 30 цього Закону.

Крім того, відповідно до п. 7 розділу V Прикінцеві положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію об'єктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього Закону, прийняті до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із цим Законом.

У зв'язку з чим, позивач листом від 14.09.2015 року № 251звертався до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо приведення у відповідність до чинного законодавства положень проекту угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки.

В свою чергу Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом від 05.10.2015 № 05707-17700 повідомив позивача про те, що зміни запропоновані останнім до проекту договору про поновлення договору оренди не можуть бути враховані.

У зв'язку з викладеним вище, позивач був вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Так, позовні вимоги мотивовані тим, що абзац 13 пп. 8.4 п. 8 договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003, в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015, не відповідає чинному законодавству, зокрема, ч. 7 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та посилаючись на ч. 2 п. 7 розділу V Прикінцевих положень даного закону, позивач вважає, що абзац 13 пп. 8.4 п. 8 укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003, в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015 повинні бути виключені як такі, що суперечать чинному Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відтак, позивач просить суд внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003, в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015, а саме: виключити абзац 13 підпункту 8.4 пункту 8.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 26.12.2002, чинній на дату укладення спірного договору від 01.10.2003, оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 26.12.2002, чинній на дату укладення спірного договору від 01.10.2003, об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб України, територіальних громад сіл, селищ, міст (комунальній власності), держави.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 26.12.2002, чинній на дату укладення спірного договору від 31.10.2003 встановлено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради.

Як зазначалось вище, 12.03.2011 набув чинності Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно ч. 7 ст. 40 якого органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 30 цього Закону.

Якщо договором про пайову участь, який укладений до набрання чинності цим законом, передбачена сплата пайової участі замовником будівництва (повністю або частково) в обсягах інших, ніж визначено цим Законом, такий договір підлягає приведенню у відповідність із цим Законом. Будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію об'єктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього Закону, прийняті до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із цим Законом (п. 7 розділу V Прикінцеві положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 27 Закону України «Про планування і забудову територій» в редакції від 20.04.2000, чинній на дату укладення спірного договору оренди земельної ділянки, фізичні, юридичні особи, які отримали дозвіл на будівництво об'єкта містобудування, отримують вихідні дані на проектування цього об'єкта. Вихідними даними можуть визначатися також вимоги до пайової участі замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів. Граничний розмір коштів на розвиток відповідної інфраструктури та порядок його визначення встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відтак, чинне на момент укладення договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003 законодавство під пайовою участю забудовника розуміло участь забудовника виключно у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Крім того, в розділі 4 «Орендна плата» (п.п. 4.1., 4.2) договору оренди земельної ділянки, в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015, встановлено обов'язок орендаря зі сплати орендної плати у грошовій формі.

В абз. 14 пп. 8.4. п. 8 договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003 в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015 передбачено, що орендар зобов'язаний вирішити питання пайової участі відповідно до законодавства.

Так, Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) та Закритим акціонерним товариством «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Оболонь») 11.12.2007 було укладено договір №1103 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, за яким позивач зобов'язується перерахувати пайовий внесок у сумі 20 567,53 грн. (без ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи, пайова участь на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва була сплачена позивачем в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями та платіжними документами № 324 від 28.02.2008, № 375 від 05.03.2008, № 434 від 17.03.2008, № 437 від 17.03.2008, № 493 від 24.03.2008, № 505 від 26.03.2008, № 640 від 15.04.2008, № 685 від 22.04.2008, № 705 від 24.04.2008, № 1128 від 17.07.2008, № 1804 від 07.11.2008, № 1200 від 20.10.2009, № 557 від 28.05.2014, № 646 від 16.06.2014, № 784 від 24.07.2014, № 919 від 26.08.2014, № 1051 від 22.09.2014, № 1241 від 28.10.2014, № 96 від 23.01.2015.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду з приводу того, що оскільки договір оренди земельної ділянки від 01.10.2003 в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015 за своєю правовою природою є договором оренди земельної ділянки в розумінні Закону України «Про оренду землі» та не містить елементів договору пайової участі, з урахуванням того, що приписи пункту 7 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачають необхідність приведення у відповідність до вимог цього Закону саме договору про пайову участь, а не договору оренди землі, беручи до уваги, що за змістом положень ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, за відсутності відповідної вказівки в Законі України «Про регулювання містобудівної діяльності» на необхідність приведення у відповідність з цим законом умов саме договору оренди землі, відсутні підстави у зв'язку з цим для внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003, в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015, відтак позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Вищого господарського суду України, викладених постановах від 25.01.2012 у справі № 51/344, від 21.10.2013 у справі № 2/234-47/90-2012, від 23.12.2014 у справі № 910/12122/14.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України передбачено право господарського суду визнати недійсним повністю чи в певній частині пов'язаний із предметом спору договір, який суперечить законодавству. У даному випадку мається на увазі ситуація, коли визнання недійсним договору не є предметом позову, тобто позовна вимога не полягає у визнанні договору недійсним. Договір повинен бути лише пов'язаним із предметом спору, тобто позовна вимога ґрунтується на договорі, який суд може визнати недійсним з власної ініціативи

Пунктом 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 № 11 визначено, що якщо вирішуючи господарський спір, суд встановить, що зміст договору, пов'язаного з предметом спору, суперечить законодавству, чинному на момент укладення договору, він, керуючись пунктом 1 частини першої статті 83 ГПК, вправі за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або у певній частині із застосуванням за необхідності й наслідків визнання недійсним нікчемного правочину (абзац другий частини п'ятої статті 216 ЦК України). Реалізація господарським судом цього права здійснюється незалежно від наявності відповідного клопотання сторони (на відміну від припису пункту 2 частини першої тієї ж статті ГПК).

Враховуючи, що абз. 13 пп. 8.4. п. 8 договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003, в редакції угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 06.10.2015, який передбачє подвійний обов'язок орендаря зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності: у грошовій формі (процент від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що є об'єктом договору оренди земельної ділянки) на користь орендодавця та додатково - у натуральній (передача Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відповідної площі будинку) на користь третьої особи, суперечить вимогам ч. 3 ст. 20, ст .22 Закону України «Про оренду землі» та ч. 7 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у редакції станом на дату укладення договору оренди земельної ділянки від 01.10.2003, з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про визнання умови, викладеної у абз. 13 пп. 8.4. п. 8 даного договору, недійсною.

Крім того, згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Положеннями ст. 267 ЦК України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05. 2013 року № 10, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи вищезазначене, судом першої інстанції вірно встановлено, що з огляду на відсутність підстав для задоволення позову, відсутні і підстави для застосування позовної давності.

Відтак, посилання відповідача щодо необхідності застосуванням судом першої інстанції строків позовної давності спростовуються викладеним вище.

Твердження відповідача про те, що договір оренди земельної ділянки в існуючій редакції підписано позивачем, а тому позивач фактично погодився із передбаченими даним договором умовами оренди земельної ділянки та визначеними абз. 13 п. 8.4. розділу 8 Договору зобов'язаннями, однак підписання позивачем спірного договору не змінює тієї обставини, що оспорюваний абз. 13 п. 8.4. договору не відповідає чинному законодавству.

Крім того, наявність волевиявлення сторін на укладення правочину не позбавляє їх у подальшому права вимоги визнання цього правочину недійсним з підстав передбачених законом.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2016 року у справі № 910/31368/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційні скарги Київської міської ради та Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2016 у справі № 910/8892/16 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Київської міської ради та Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2016 року у справі № 910/31368/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2016 у справі № 910/31368/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/31368/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

А.Г. Майданевич