ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"09" листопада 2016 р. Справа № 911/3179/16

за кредиторською заявою Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області

у справі № 911/3179/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Собі», м. Київ () - Кредитор

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Обухівський вентиляційний завод ЛТД», Київська обл., м. Обухів () - Боржник

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

без участі представників учасників у справі

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3179/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Обухівський вентиляційний завод ЛТД» () за загальною процедурою банкрутства, передбаченою Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.10.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном Боржника, призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1, призначено попереднє засідання суду на 29.11.2016, вирішено інші процедурні питання у справі.

11.10.2016 господарським судом Київської області було здійснено публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення № 36245 про порушення справи про банкрутство ТОВ «Обухівський вентиляційний завод ЛТД».

У встановлений строк від дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання Боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури до суду звернулась Києво-Святошинська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області із заявою б/№ від 01.11.2016 (вх. № 22970/16) про визнання кредиторських вимог у розмірі 2066707,59 грн.

Суд, дослідивши матеріали вищезазначеної заяви Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону про банкрутство, до заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Згідно з підпунктом 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство становить 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року складає 1378,00 грн.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Як вбачається з матеріалів заяви б/№ від 01.11.2016 (вх. № 22970/16) про визнання грошових вимог на суму 2066707,59 грн., заявником до вказаної заяви не додано жодних документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Натомість, до заяви додано клопотання б/№ від 03.11.2016 про відстрочення сплати судового збору за подачу кредиторської заяви.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» встановлено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (ст. 8 Закону України «Про судовий збір») і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (ст. 5 Закону України «Про судовий збір») господарським судам слід враховувати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Пунктом 3 листа Вищого господарського суду України № 01-06/2093/15 від 12.11.2015 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII)» передбачено, що за змістом положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Таким чином, за приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення сплати судового збору може мати місце лише за наявності виключних обставин, а особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі на момент звернення з відповідною заявою.

Згідно з ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заявник своє клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтовує відсутністю у нього станом на дату подачі кредиторської заяви коштів для сплати судового збору, та зазначає, що судовий збір буде сплачено в другій декаді листопада 2016 року.

Однак належних та допустимих доказів відсутності фінансування Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на момент звернення з клопотанням до суду про відстрочення сплати судового збору по даній справі заявник не надав.

Отже, Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області, в порушення приписів статей 32-34 ГПК України, не обґрунтовано та не надано суду доказів, що підтверджують неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановленому законом порядку, розмірі та строки.

Враховуючи вищезазначене, суд не вбачає підстав для задоволення поданого Києво-Святошинською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області клопотання про відстрочення сплати судового збору, а тому відмовляє у його задоволенні.

Крім цього суд зауважує, що відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового звязку, є документ встановленої, відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), а згідно з пунктом 61 вказаних Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпелю. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належними доказами надіслання копій заяви і доданих до неї документів учасникам провадження визнаються фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист з відтиском календарного штемпелю поштового відділення Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

Проте, в порушення вимог чинного законодавства заявником не надано належних та допустимих доказів надсилання копії заяви Боржнику і розпоряднику майна, оскільки додані до заяви фіскальні чеки від 03.11.2016, адресовані «арбітр. кер. ОСОБА_1» та «ТОВ Обух вент зав лт», за відсутності описів вкладення у цінні листи адресатам не є таким доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону про банкрутство, господарський суд здійснює перевірку відповідності заяви кредитора вимогам цього Закону. У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог ч. 3 ст. 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Таким чином суд вважає за необхідне зобовязати заявника усунути виявлені недоліки заяви б/№ від 01.11.2016 (вх. № 22970/16) про визнання грошових вимог на суму 2066707,59 грн., а саме: надати суду докази оплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також докази надсилання копії заяви Боржнику і розпоряднику майна.

Разом з тим, суд звертає увагу Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на те, що якщо у строк встановлений судом вищезазначені недоліки не буде усунуто, подана заява разом з доданими до неї документами підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись статтями 23, 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 03.11.2016 б/№ про відстрочення сплати судового збору.

2. Заяву Києво-Святошинської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області б/№ від 01.11.2016 (вх. № 22970/16) про визнання кредиторських вимог залишити без руху.

3. Зобовязати Києво-Святошинську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в строк до 21.11.2016 усунути виявлені недоліки заяви б/№ від 01.11.2016 (вх. № 22970/16) про визнання кредиторських вимог, а саме: надати суду докази сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі, а також докази направлення зазначеної заяви і доданих до неї документів Боржнику і розпоряднику майна Боржника арбітражному керуючому ОСОБА_1

4. Копію ухвали надіслати Боржнику, розпоряднику майна Боржника та Києво-Святошинській ОДПІ ГУ ДФС у Київській області (09132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Ломоносова, 34).

Суддя С.Ю. Наріжний