ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Справа № 915/1059/16

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, дов. від 13.01.2016 р. № 28;

від відповідача ОСОБА_2, дов. від 22.12.2015 р. № 09-4-2-22/173;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Українська залізниця,

03680, вул. Тверська, 5, м. Київ,

в особі регіональної філії Одеська залізниця,

65012, вул. Пантелеймонівська, 19, м. Одеса,

до публічного акціонерного товариства Судноплавної компанії Укррічфлот,

04071, вул. Електриків, 8, м. Київ,

в особі філії Миколаївський річковий порт,

54058, вул. Проектна, 1, м. Миколаїв,

про стягнення грошових коштів у сумі 24908 грн. 08 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця (далі - ПАТ Українська залізниця) предявлено позов до публічного акціонерного товариства Судноплавної компанії Укррічфлот в особі філії Миколаївський річковий порт (далі - ПАТ СК Укррічфлот) про стягнення грошових коштів у сумі 24908 грн. 08 коп. заборгованості з оплати послуг з охорони вантажу на станції призначення Миколаїв-Вантажний, з посиланням на несвоєчасне прийняття відповідачем вагонів з належним йому вантажем (металом), чим порушено умови укладеного між державним підприємством (ДП) Одеська залізниця, правонаступником якого є ПАТ Українська залізниця, та приватним акціонерним товариством Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту (далі - ПрАТ Київ-Дніпровське МППЗТ) в особі його Ольшанської філії, договором від 24.08.2012 р. № ДН-4/100, з урахуванням додаткової угоди до нього, про експлуатацію залізничної підїзної колії ПрАТ Київ-Дніпровське МППЗТ дільниця № 3 Миколаївського виробничого району Ольшанської філії, а саме, умову п. 11 указаного договору щодо виконання переробної спроможності по вивантаженню металу, внаслідок чого відповідачу на підставі наказу Міністерства транспорту і звязку України від 20.01.1997 р. № 18 у редакції наказу Мінінфраструктури України від 27.06.2012 р. № 363, протягом прострочення прийняття вагонів надано послуги з охорони вантажу, котрий знаходився в таких вагонах.

ПАТ Українська залізниця також просить про стягнення грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими позовними вимогами ухвалою суду від 04.10.2016 р. порушено провадження в даній справі.

Відповідач у відзиві від 18.10.2016 р. позов не визнав повністю, вважаючи вимоги ПАТ Українська залізниця безпідставними, з посиланням на відсутність між сторонами у справі договірних відносин щодо здійснення охорони вантажу та не замовлення ПАТ СК Укррічфлот додаткових послуг відповідача щодо такої охорони. Крім того, відповідач заперечує сам факт надання ПАТ Українська залізниця вказаних послуг, посилаючись на невідповідність зафіксованих в актах загальної форми обставин затримки стрілка відомчої воєнізованої охорони (ВОХР) іншим документам, зокрема, відносними до цих обставин залізничним накладним, документам форми ХУ-2 Маршрут.

Вислухавши представника позивача, який позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позові та письмових поясненнях від 08.11.2016 р., представника відповідача, яка визнала факт простою вагонів з вантажем, стягнення оплати за охорону яких є предметом спору в даній справі, проте вважала, що у задоволенні позову належить відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між ДП Одеська залізниця, правонаступником якого, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. № 735 Питання публічного акціонерного товариства Українська залізниця та згідно відомостей відносно позивача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є ПАТ Українська залізниця, і ПАТ СК Укррічфлот укладено договір від 01.03.2012 р. № 1401316 про організацію перевезень і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, з урахуванням додаткової угоди від 02.12.2015 р. № 6, предметом якого згідно пп. 1.1 є надання залізницею вантажовласнику послуг, повязаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги (далі - договір № 1401316).

Згідно умов цього договору, ПАТ СК Укррічфлот в особі філії Миколаївський річковий порт (Вантажовласник) зобовязується предявляти ДП Одеська залізниця (Залізниця) у визначені терміни місячні плани перевезень, заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним або прибувають на його адресу, а Залізниця приймати до перевезення та видавати вантажі Вантажовласника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками Вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, повязані із перевезенням вантажів (п.п. 2.1, 2.2 договору № 1401316). Указаний договір сторонами укладено строком на пять років (пп. 7.4 договору № 1401316).

У подальшому між ДП Одеська залізниця та ПрАТ Київ-Дніпровське МППЗТ в особі Ольшанської філії укладено договір від 24.08.2012 р. № ДН-4/100, з урахуванням додаткової угоди до нього, про експлуатацію залізничної підїзної колії ПрАТ Київ-Дніпровське МППЗТ дільниця № 3 Миколаївського виробничого району Ольшанської філії (далі договір № ДН-4/100), умовами якого передбачено, що згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить ПрАТ Київ Дніпровське МППЗТ, та примикає стрілкою № 60 до колії № 32 станції МиколаївВантажний Одеської залізниці, і, яка обслуговується локомотивом ПрАТ Київ Дніпровське МППЗТ. Межею підїзної колії є знак Межа підїзної колії, який встановлено біля ізолюючого стику світлофору М-76 (п. 1 договору № ДН-4/100).

Повідомлення про подачу вагонів передається по телефону за 2 години до подачі вагонів на колії сортувального парка, колії №№ 11 або 15, 16 відправного парку станції Миколаїв Вантажний (п. 5 договору № ДН-4/100).

Вагони для підїзної колії подаються локомотивом залізниці на колії сортувального парку, колії №№ 11 або 15, 16 відправного парку станції Миколаїв Вантажний, згідно вказівки маневрового диспетчера станції. Здавання вагонів провадиться на коліях сортувального парку, колії №№ 11 або 15, 16 відправного парку станції Миколаїв Вантажний. Подальший рух вагонів виконується локомотивом ПрАТ Київ Дніпровське МППЗТ (п. 6 договору № ДН-4/100).

Максимальна переробна спроможність вантажних пунктів з урахуванням часу на технологічні операції по вивантаженню погоджена у п. 11 договору № ДН-4/100, зокрема, щодо металу: на коліях 5 та 6 30 ваг./добу (одночасна подача 15 ваг., одночасне вивантаження 1 ваг. за 1,5 год.); на колії 14 14 ваг./добу (одночасна подача 3 ваг., одночасне вивантаження 1 ваг. за 1,5 год.); на колії 21 12 ваг./добу (одночасна подача 7 ваг., одночасне вивантаження 1 ваг. за 1,5 год.).

Час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів Залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні Залізниці. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від власника колії або його контрагента складається акт загальної форми. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери Загальний час, за який вноситься плата за користування вагонами включає час затримки з вини власника колії або його контрагентів та час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні (п. 11 договору № ДН-4/100).

У відповідності до п. 14 договору № ДН-4/100, за умовами цього договору вагони подаються, зокрема, філії ПАТ Судноплавна компанія Укррічфлот Миколаївський річковий порт.

Підприємство сплачує залізниці плату: за користування вагонами (контейнерами), за маневрову роботу з вагонами, які надійшли на адресу Власника колії згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом; інші збори і плати згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом та вільних тарифів (п. 16 договору № ДН-4/100).

Сторонами договору погоджено термін його дії 5 років з 02.10.2012 р. по 01.10.2017 р. включно (п. 21 договору № ДН-4/100).

Із матеріалів справи випливає, що у квітні 2016 року на станцію Миколаїв-Вантажний на адресу відповідача прибуло 26 вагонів №№ 58378498, 55118400, 60264116, 62004015, 57436321, 58378159, 61226403, 55118160, 54122361, 66750605, 66065665, 66130550, 56107683, 60971264, 53188975, 56952278, 67886150, 65882854, 65299075, 67883553, 66102062, 67889303, 66937558, 60669066, 67354704, 66935461, у котрих, згідно накладних №№ 47781323, 47781471, 47781489, 47781497, 47781513, 47781554, 47819123, 47819107, 47819099, 47882618, 47882600, 47882592, 47882584, 47882576, 47842000, 47841994, 47841713, 47841705, 47841697, 47841671, 45436086, 45436052, 45436078, 44711620, 40225807, 40225849, вантажем зазначено метал (а.с. 85-97). У графі 49 цих накладних унесено запис Охорона залізниці. Указані вагони простояли в очікуванні вивантаження на станції призначення Миколаїв-Вантажний з простроченням установлених строків через не прийняття вантажу відповідачем. Викладене також підтверджується витягом з книги повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (а.с. 15).

У звязку з несвоєчасним вивезенням вагонів із колій станції Миколаїв-Вантажний працівниками станції складено про початок затримки вагонів в очікуванні подачі під вантажні операції з вини клієнта (невиконання переробної спроможності)

1) акти загальної форми ГУ-23 від 01.04.2016 р. № 1065, від 02.04.2016 р. № 1067, від 02.04.2016 р. № 1069, від 03.04.2016 р. № 1070, від 03.04.2016 р. № 1071, від 03.04.2016 р. № 1073, від 02.04.2016 р. № 1889, від 19.04.2016 р. № 1252, від 19.04.2016 р. № 1260, від 19.04.2016 р. № 1253, від 19.04.2016 р. № 1428 (а.с. 27-37),

а також 2) акти загальної форми ГУ-23 від 02.04.2016 р. № 1068, від 03.04.2016 р. № 1074, від 03.04.2016 р. № 1072, від 19.04.2016 р. № 1483, від 19.04.2016 р. № 1448 про затримку стрілка ВОХР по охороні цих же вагонів (а.с. 16, 18, 20, 23, 25).

Зазначені акти підписано повноважними представниками сторін, і, як зазначалося вище, зафіксовані в них факти затримки вагонів з вантажем відповідачем не оспорюються.

Відповідач оплатив надані станцією Миколаїв-Вантажний ПАТ Українська залізниця послуги зі зберігання вантажу у вагонах та плату за користування вагонами без зауважень згідно складених працівниками станції відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 03040399р, 04040406р, 04040407р, 05040408р, 21040449р, 27049110р та накопичувальної картки зборів за роботи (послуги) та штрафів, повязаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) форми ФДУ-92 № 05040541 (а.с. 38-44), проте відмовився від оплати зборів за охорону вантажу, нарахованих згідно накопичувальних карток форми ФДУ-92.

Так, на підставі акту загальної форми ГУ-23 № 1068 від 02.04.2016 р. складено накопичувальну картку форми ФДУ-92 від 05.04.2016 р. № 05040539 на суму 5765 грн. 76 коп.; на підставі актів загальної форми ГУ-23 № 1072 та № 1074 від 03.04.2016 р. - накопичувальні картки форми ФДУ-92 від 05.04.2016 р. № 05040540 на суму 2882 грн. 88 коп., № 05040542 на суму 7927 грн. 92 коп. та № 05040543 на суму 720 грн. 72 коп.; на підставі акту загальної форми ГУ-23 № 1483 від 19.04.2016 р. накопичувальну картку від 28.04.2016 р. № 28040647 на суму 1585 грн. 58 коп.; на підставі акту загальної форми ГУ-23 № 1448 накопичувальну картку форми ФДУ-92 від 28.04.2016 р. № 28040648 на суму 1873 грн. 87 коп. (а.с. 16-26).

Всього за переліченими вище накопичувальними картками відповідачу виставлено до оплати зборів за охорону вантажу на суму 20756 грн. 73 коп. Представником відповідача зазначені накопичувальні картки підписано із запереченням: Услуга охраны не заказывалась, фактически предоставлена не была, груз охраной порту не сдавался та на даний час послуги охорони відповідачем не оплачено.

За твердженням позивача заборгованість з оплати послуг з охорони прострочених вантажів у вказаній загальній сумі 20756 грн. 73 коп. відповідачем не погашена.

Чинним цивільним законодавством України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони (ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Відносини у сфері залізничного транспорту загального користування регулюються Законом України Про транспорт, Законом України Про залізничний транспорт, Статутом залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та іншими актами законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (ст.ст. 3, 8 Закону України Про залізничний транспорт).

Профільне міністерство затверджує Правила перевезення вантажів, Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи.

Згідно ст. 71 Статуту залізниць України (далі - Статут), затвердженого Постановою Кабунету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних підїзних колій, визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній підїзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Нормативні документи, що визначають, зокрема, порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України (ст. 5 Статуту).

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1. Правил обслуговування залізничних підїзних колій, затверджених Наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстрованих Мінюстом України 24.11.2000 р. за № 875/5096, до залізничних підїзних колій належать колії, що зєднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і належать підприємствам, підприємцям, організаціям, установам, незалежно від форм власності, а також громадянам - субєктам підприємницької діяльності (далі - підприємство). Взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на підїзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію підїзних колій або договорами про подачу та забирання вагонів (додатки 1 та 2). Договори про експлуатацію підїзних колій укладаються між залізницею і власниками підїзних колій у разі обслуговування підїзної колії власним або орендованим локомотивом.

У разі обслуговування підїзних колій локомотивом власника колії вагони подаються локомотивом залізниці на встановлені договором передавальні колії, на яких провадиться приймання і здавання вагонів. Подальше перевезення вагонів, розставлення їх на місцях навантаження і вивантаження і повернення на передавальні колії забезпечуються локомотивами власника підїзної колії або його контрагентів (п. 2.5 Правил обслуговування залізничних підїзних колій).

Згідно п. 6 договору № ДН-4/100, вагони для підїзної колії подаються локомотивом залізниці на колії сортувального парку, колії 11 або 15, 16 відправного парку станції Миколаїв Вантажний, згідно вказівки маневрового диспетчера станції. Здавання вагонів провадиться на коліях сортувального парку, колії 11 або 15, 16 відправного парку станції Миколаїв Вантажний. Подальший рух вагонів виконується локомотивом ПрАТ Київ Дніпровське МППЗТ.

Одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу, терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами (ст. 46 Статуту).

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу на турою зданими, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобовязана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли у процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу, і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми (ст. 129 Статуту).

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. № 334 і зареєстрованими у Мінюсті України 08.07.2002 р. за № 567/6855, встановлено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли у процесі перевезення вантажу, багажу чи вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами (п. 3 Правил складання актів).

У відповідності до п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами, затвердженими наказом Мінтрансу України від 25.02.1999 р. № 113 і зареєстрованими в Мінюсті України 15.03.1999 р. за № 165/3458, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, в акті загальної форми вказується час (у година та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Наявні в матеріалах справи акти загальної форми ГУ-23 на затримку вагонів містять усі перелічені вище реквізити.

Порядок подачі вагонів на підїзну колію визначено договором № ДН-4/100, пунктом 5 котрого встановлено, що повідомлення про подачу вагонів передається по телефону за 2 години до подачі вагонів на колії сортувального парка, колії 11 або 15, 16 відправного парку станції Миколаїв Вантажний.

Доказів подання вагонів залізницею з порушенням установленого сторонами часу відповідачем суду не надано, а тому, з урахуванням пояснень представника відповідача у судовому засіданні, суд вважає встановленим факт несвоєчасного вивезення вагонів з вантажем з вини відповідача.

Вантажі, адресовані відповідачу, що знаходилися у несвоєчасно вивантажених вагонах, зокрема, прокат чорних металів та лом чорних металів, уключено до Переліку вантажів, які повинні супроводжуватися особовим складом відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті на всьому шляху прямування залізницями України, затвердженого наказом Міністерства транспорту і звязку України від 20.01.1997 р. № 18 Про охорону і супроводження вантажів, що перевозяться залізничним транспортом України, зареєстрованого в Мінюсті України 20.02.1997 р. за № 36/1840, у редакції наказу Мінінфраструктури України від 27.06.2012 р. № 363, зареєстрованого в Мінюсті України 12.07.2012 р. за № 1171/21483, за кодами тарифної групи і позиції 324, 316 відповідно. Зазначений Перелік затверджений профільним міністерством на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1994 року № 106 Про забезпечення охорони вантажів, що перевозяться залізничним транспортом.

Згідно з пп. 31.1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязаних з ними послуг (ОСОБА_2 керівництво № 1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України від 26.03.2009 р. № 317 і зареєстрованого в Мінюсті України 15.03.2009 р. за № 340/16356, плата за охорону та супроводження вантажів, що підлягають обовязковій охороні силами відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті, визначається за тарифами, наведеними в табл. 3, за тарифну відстань. У перевізних документах робиться відмітка Охорона залізниці (Охрана железной дороги).

Плата за охорону не нараховується, якщо супроводження й охорона вантажів, що підлягають охороні силами відомчої воєнізованої охорони на залізничному транспорті, забезпечуються провідником відправника (одержувача), водночас за проїзд провідників плата визначається згідно з пунктом 16 цього розділу; відмітка Охорона залізниці (Охрана железной дороги) у перевізних документах не проставляється (пп. 31.2 Тарифного керівництва № 1).

Якщо на станціях з причин, не залежних від залізниці, виникає затримка вантажу, що охороняється, то з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата згідно з табл. 4. Час затримки зазначається в акті загальної форми ГУ-23 з моменту її виникнення до закінчення. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. (пп. 31.5 Тарифного керівництва № 1).

Як зазначалося вище, на поданих позивачем перевізних документах (залізничних накладних) містяться відмітки в графі 49 Охорона залізниці, що підтверджує факт охорони вантажу силами ВОХР на залізничному транспорті.

ПАТ Українська залізниця здійснено розрахунок зборів за охорону належного відповідачу вантажу у відповідності до приписів Тарифного керівництва № 1, яким встановлено ставку за затримку вантажу при кількості вагонів від 1 до 5 включно, у сумі 24 грн./ваг.-год., та наказу Міністерства транспорту та звязку України від 26.03.2009 р. № 317 в редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 26.01.2015 р. № 13, котрим затверджено коефіцієнти, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів починаючи з 01.04.2015 р., зокрема, до тарифів, плат та зборів, що вказані в розділах II і III Збірника тарифів застосовується коефіцієнт 2,002.

Суд погоджується з поданими позивачем розрахунками платежів за охорону вантажу, нарахованих ПАТ СК Укррічфлот за квітень 2016 року в загальній сумі 24908 грн. 08 коп., і визнає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості.

Доводи відповідача про необґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості за охорону простроченого вантажу через відсутність між сторонами у справі договірних відносин щодо здійснення охорони вантажу і не замовлення ПАТ СК Укррічфлот додаткових послуг відповідача щодо такої охорони, є безпідставними, тому що обовязок позивача здійснювати охорону вантажу, в тому числі простроченого отриманням, і обовязок відповідача оплати послуги охорони простроченого отриманням вантажу, надані ВОХР на залізничному транспорті, покладаються наведеним вище законодавством та випливає із досліджених судом доказів.

Судом відхиляються доводи ПАТ СК Укррічфлот про те, що ПАТ Українська залізниця не надано послуг з охорони спірного простроченого вантажу з посиланням на відповідні записи представника відповідача в актах загальної форми затримки стрілка ВОХР. Такі доводи спростовуються відомостями, що містяться в документах форми ХУ-2 Маршрут №№ 144805, 144845 (а.с. 58-59), натурних листів потягів №№ 144805, 144845, 145195, 145196, журналу станції Миколаїв-Вантажний щодо здачі вагонів під варту та витягів з книги форми НОРВ-06 обліку здачі і прийому вагонів (контейнерів) із вантажами під охорону (а.с. 45-82), із яких випливає, що потяги №№ 3603, 3619, 8851, до складу котрих входили вагони з простроченим отриманням вантажем відповідача, були взяті під охорону станції призначення без будь-яких затримок стрілків ВОХР на залізничному транспорті.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з того, що ст. 49 ГПК України передбачено покладання таких витрат, зокрема, на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача.

Отже, витрати ПАТ Українська залізниця на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 22.08.2016 р. № 2567 у сумі 1378 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок ПАТ СК Укррічфлот.

У судовому засіданні 09.11.2016 р., згідно із ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43,49,82 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Одеська залізниця задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства Судноплавної компанії Укррічфлот в особі філії Миколаївський річковий порт, 54058, вул. Проектна, 1, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 37974053, на користь публічного акціонерного товариства Українська залізниця 03680, вул. Тверська, 5, м. Київ, ідентифікаційний код 40075815, грошові кошти в сумі 24908 грн. 08 коп. заборгованість за охорону вантажу, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 11.11.2016 р.

Суддя Ю.М.Коваль.