РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016Справа №910/15281/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»

до 1) Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

2) Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві;

3) Головного управління Державної казначейської служби України у м Києві

про стягнення 90000 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми шкоди в розмірі 90000 грн., завданої нездійсненням державними виконавцями передбачених законом виконавчих дій, що призвело до відчуження боржником майна, на яке можна було б звернути стягнення. Заявлена сума шкоди є вартістю відчужуваного майна.

Відповідачі-1 та 2 відзивів на позов не подали, Позивач вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Відповідач-3 подав відзив на позов, у якому вимоги позову відхиляв, посилаючись на недоведеність спричинення збитків, та що Відповідачі-1 та 2 не перебувають у нього на обслуговуванні, тому підстави для задоволення позову щодо нього відсутні. Також у відзиві Відповідач-3 клопотав слухати справу без участі його представника.

Інші сторони у засідання представників не направили, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення сторін про призначення справи до розгляду - ухвали суду надсилалися на адреси місцезнаходження сторін згідно відомостей з ЄДР та отримувалися сторонами, що вбачається з наявних у справі зворотних повідомлень про вручення поштових відправлень, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення представників покладаються на кожну зі сторін (Позивача, Відповідачів 1 та 2) відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі №2-605/2011 було видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» (Позивача) заборгованість по кредитному договору в сумі 2036661,22 три.

13.09.2013 державним виконавцем Петрусенко Г.О. ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 39752479 з примусового виконання вказаного виконавчого листа № 2-605/2011, боржник ОСОБА_2

У цей же день державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах суми стягнення за виконавчим документом.

16.05.2014 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 39752479 у зв'язку з тим, що вжитими державним виконавцем заходами розшукати майно боржника, на яке можливо звернути стягнення, не виявилось можливим. І також було вказано про наявність у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відомостей про зареєстроване за боржником нерухоме майно у Святошинському районі міста Києва, що за територіальним розподілом відноситься до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві.

10.06.2014 державним виконавцем Мельниченко В.С. ВДВС Солом'янського РЮУ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №43602056 з примусового виконання вказаного виконавчого листа № 2-605/2011, боржник ОСОБА_2

17.07.2014 державним виконавцем Мельниченко В.С. було складено акти опису й арешту майна боржниа, а саме: 1/2 частина гаражного боксу №573 за адресою: АДРЕСА_1, та 1/4 частини квартири по АДРЕСА_2.

Як убачається з залучених до матеріалів справи інформаційних витягів від 10.07.2015 з державних реєстрів прав власності на нерухоме майно, обтяжень та заборон, до цих реєстрів не була внесена інформація про накладення державним виконавцем арешту та не внесено заборону на відчуження належного ОСОБА_2 нерухомого майна, а з липня 2014 року право власності ОСОБА_2 взагалі припинено.

Позивач вважає, що бездіяльність обох вищевказаних державних виконавців, яка виражається у не внесені інформації про накладення арештів та заборон щодо майна боржника до державних реєстрів призвела до надання боржнику можливості відчуження майна, і тому завдало шкоди Позивачеві у розмірі вартості майна 90000 грн.

У матеріалах справи також наявна ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №4-с/369/81/15 від 01.10.2015, яка відповідно до здійсненої на ній відмітки набрала законної сили 01.10.2015, та якою указану бездіяльність державних виконавців визнано неправомірною.

З огляду на наведене, на підставі ст.ст. 1166, 1173, 1174 ЦК України та ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» Позивач просить суд відшкодувати йому завдану державними органами (територіальними відділами державної виконавчої служби) шкоду у розмірі вартості відчуженого боржником майна, на яке не було накладено арешти за заборони з вини державних виконавців.

Однак, із зазначеними доводами Позивача суд не може погодитись з наступних підстав.

Зі змісту положень статей 1166, 1173 ЦК України випливає, що для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків з органу державної влади необхідною є наявність трьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме:

- протиправної поведінки;

- збитків;

- причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (постанова Верховного Суду України від 22.01.2013 № 3-72гс12).

Так, протиправна бездіяльність державних виконавців дійсно доведена та встановлена ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №4-с/369/81/15 від 01.10.2015.

Щодо необхідності доведення Позивачем факту спричинення йому збитків, то суд зазначає, що відповідно до ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як вбачається з матеріалів справи, у боржника за виконавчим листом №2-605/2011 був відсутній обов'язок передати Позивачу належні боржнику на праві власності вищеописані частки нерухомого майна, натомість зобов'язання боржника виражалося у грошовій формі. При цьому, виконавчим листом також не було передбачено, що задоволення цієї грошової вимоги повинно відбуватися саме за рахунок коштів від продажу вищеописаних часток нерухомого майна.

Заявлені до стягнення 90000 грн. у розумінні ст. 22 ГПК України не є «збитками», оскільки не є втратами, яких зазнав Позивач у зв'язку зі знищенням або пошкодженням його речі, а також витратами, які Позивач зробив або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, тобто не є реальними збитками.

Також заявлені до стягнення 90000 грн. не є доходами, які Позивач міг б реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене, тобто не є упущеною вигодою.

Позивачем також не доведено причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, тобто, що встановлена ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №4-с/369/81/15 від 01.10.2015 протиправна бездіяльність державних виконавців у вигляді не внесення до ЄДР відомостей про арешти та заборону на відчуження майна боржника призвела до спричинення Позивачу збитків у вигляді вартості вказаного майна.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено наявності усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, тому у суду відсутні підстави для застосування до Відповідачів відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

Інші доводи Позивача та заперечення Відповідача-3, наведені у наданих суду позові та відзиві, судом розглянуті, але відхиляються та до уваги і врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору - відмову у позові через не доведеність наявності усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, не впливають.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Позивачем, у супереч вимогам статей 33, 34 ГПК України, належними засобами доказування не доведено суду своїх позовних вимог, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Заявлене у Позові клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, спрямованих на доведення розміру збитків, спричинених Позивачу, у вигляді витребування у нотаріусів документів щоб підтвердити вартість відчужуваного нерухомого майна, судом відхилене, так як доведення вартості відчужуваного майна не вплине на вирішення даного спору, оскільки підставою відмови у позові є не доведеність наявності усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення, зокрема і самого факту спричинення збитків. Судовий збір за ст. 49 ГПК України Позивачу не відшкодовується.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 75, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.11.2016

Суддя Сташків Р.Б.