ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Справа № 914/1488/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого (доповідач),
Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Приватної агрофірми "Дністер"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 30.08.2016
у справі№914/1488/15Господарського суду Львівської області
за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_5
доПриватної агрофірми "Дністер"
простягнення боргу в розмірі 670 222,54 грн.
У судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: не з'явилися

відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

В липні 2016 року Приватна агрофірма "Дністер", в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України, звернулась до господарського суду Львівської області із заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 12.02.2016 року шляхом сплати заборгованості за таким графіком: серпень 2016 року - 53 089,95 грн.; вересень 2016 року - 53 089,95 грн.; жовтень 2016 року - 53 089,95 грн.; листопад 2016 року - 53 089,95 грн.; грудень 2016 року - 53 089,95 грн.; січень 2017 року - 53 089,95 грн.; лютий 2017 року - 53 089,95 грн.; березень 2017 року - 53 089,95 грн.; квітень 2017 року - 53 089,95 грн.; травень 2017 року - 53 089,95 грн., та скасування арештів накладених Відділом державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції в межах виконавчого провадження 51745706 по виконанню наказів у даній справі.

Вказана заява обґрунтована скрутним фінансовим становищем ПАФ «Дністер», що унеможливлює виконати вчасно рішення суду у даній справі.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.08.2016 року, заяву Приватної агрофірми «Дністер» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 12.02.2016 року у справі №914/1488/15 задоволено частково, розстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 12.02.2016 року у справі №914/1488/15, затверджено наступний графік виконання рішення господарського суду Львівської області від 12.02.2016 року: до 31.08.2016 року - 90 000,00 грн.; до 31.09.2016 року - 90 000,00 грн.; до 31.10.2016 року - 90 000,00 грн.; до 31.11.2016 року - 90 000,00 грн.; до 31.12.2016 року - 90 000,00 грн.; до 31.01.2017 року - 80 899,50 грн. В задоволені решти вимог заяви відмовлено.

Мотивуючи ухвалу суд першої інстанції, зазначив про наявності підстав для застосування приписів статті 121 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, зокрема, що скрутне фінансове становище, позбавляє відповідача можливості погасити існуючу заборгованість одразу в повному обсязі.

За апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 Львівський апеляційний господарський суд, переглянувши ухвалу господарського суду Львівської області від 09.08.2016 р. в апеляційному порядку, постановою від 30.08.2016 р. вказану ухвалу скасував та в задоволені заяви про розстрочку виконання рішення відмовив з підстав не доведеності заявником наявність обставин, що ускладнили б виконання рішення або робили б його неможливим. Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначив, що сторони по справі знаходяться в рівнозначних економічних умовах.

Не погоджуючись з прийнятою постановою апеляційної інстанції, Приватна агрофірма «Дністер» подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.08.2016 року, а ухвалу господарського суду Львівського області від 09.08.2016 року залишити в силі, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції приписів статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що він здійснює видобування та реалізацію піску та на сьогоднішній день має заборгованість за користування надрами та паливно - мастильні матеріали, а також заборгованості по сплаті на прибуток.

Крім цього, скаржник зазначає, що тяжка економічна ситуація в країні, негативно впливає на фінансовий стан Приватної агрофірми «Дністер» та унеможливлює одночасне виконання рішення суду.

У відзиві ФОП ОСОБА_5 в особі його представника просить касаційну скаргу ПП «Дністер» залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням господарського суду Львівської області від 12.02.2016 р., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року уточнені (зменшені) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 08-08/12 від 08.08.2012 року у розмірі 136666,34 грн. (а саме: інфляційні нарахування - 118725,20 грн., 3% річних - 17941,14 грн.) та заборгованість за договором № 14-01/13 від 14.01.2013 року у розмірі 383823,38 грн. (а саме: інфляційні нарахування - 112069,60 грн., 3% річних - 11753,78 грн., неустойку за прострочення виконання обов'язку щодо повернення орендованого майна - 260000,00 грн.) та 10409,79 грн. судового збору. В решті відмовлено.

14.07.2016 року на виконання вказаного рішення було видано відповідний наказ.

Звертаючись із заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 12.02.2016 р., відповідач посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства, наявність заборгованості за користування надрами та паливно - мастильними матеріалами, заборгованості по сплаті податку на прибуток, тяжку економічну ситуацію в країні та наявність значної дебіторської заборгованості ТОВ "Альтком".

На підтвердження доводів викладених у заяві про розстрочення виконання рішення заявник подав:

- довідку ПриватБанку про поточний стан рахунку Приватної Агрофірми «Дністер» № 5174 станом на 25.07.2016 року;

- виписку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАК АВАЛЬ» по рахунку ПАФ «Дністер» № 8013 за період з 25.07.2016 року по 25.07.2016 року;

- оборотно-сальдові відомості ПАФ «Дністер» по рахунках № 6413 за червень 2016 р., № 613 за червень, липень 2016 року, №6854 за липень 2016 року, № 6415 за червень 2015 року;

довідку ПАФ «Дністер» вих № 24 від 26.07.2016 року, про те, що останньому нараховано за перше півріччя 2016 року податків до бюджету в сумі 757153,00 термін сплати яких до 20.08.2016 року;

- акт звірки взаємних розрахунків станом на 02.08.2016 року підписаний між ПП «Айслаг» та ПАФ «Дністер», згідно якого станом на 02.08.2016 року заборгованість ПАФ Дністер» перед ПП «Айслаг» складає 307 000,00 грн.;

- акт звірки взаємних розрахунків підписаний між ПАФ «Дністер» і ПП «Ремонт проект будівництво» за період січень 2016 року - липень 2016 року, згідно якого ПАФ «Дністер» станом на 31.07.2016 року має заборгованість в сумі 94 050,00 грн.;

- акт звірки взаємних розрахунків за липень 2016 року підписаний між ПАФ «Дністер» та ПП «Бізнес - Оіл», за даними якого, заборгованість ПАФ «Дністер» перед ПП «Бізнес - Оіл» становить 204 092,76 грн. станом на 31.07.2016 року.

Суд першої інстанції, дослідивши документи, подані відповідачем в обґрунтування підстав для розстрочки виконання судового рішення, беручи до уваги незадовільний фінансовий стан відповідача, прийшов до висновку, що ситуація наведена відповідачем, ускладнює здійснення ним своєчасних розрахунків з позивачем, у зв'язку з чим, частково задовольнив заяву відповідача про розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 12.02.2016 року.

Натомість, апеляційний господарський суд не погодившись із таким висновком суду, скасував ухвалу суду першої інстанції з підстав недоведеності виняткових обставин в розумінні 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності яких суд може розстрочити виконання рішення суду.

Вищий господарський суд України погоджується із висновком апеляційного господарського суду, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вказаною нормою визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду, оскільки у процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Втім, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, виходячи із наведеного, в основу судового рішення про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суди повинні врахувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Крім того, з аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання розстрочки виконання рішення суду, випливає, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому оцінка доказів, що підтверджують зазначені обставини повинна бути здійснена за правилами статті 43 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, судом апеляційної інстанції під час розгляду справи було встановлено, що зі звіту про фінансові результати (баланс) ПАФ «Дністер» за І і ІІ квартал 2016 року вбачається, що чистий прибуток ПАФ «Дністер» за 1 квартал 2016 року становить 358 300,00 грн., а з податкової декларації з податку на прибуток підприємств (том 2, а.с. 160) вбачається, що чистий прибуток ПАФ «Дністер» за перше півріччя 2016 року становить 1 073 400,00 грн.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції було долучено копію постанови державного виконавця Миколаївського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області № 51745706 від 23.08.2016 року про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду Львівської області від 14.07.2016 року № 914/1488/15. Даний документ датований 23.08.2016 року і свідчить про безперешкодне виконання наказу Господарського суду Львівської області від 14.07.2016 року №914/1488/15.

Таким чином, апеляційний господарський суд належним чином проаналізувавши докази подані в обґрунтування поданої відповідачем заяви, та керуючись вимогами статті 121 Господарського процесуального кодексу України, дійшов обґрунтованого висновку, що наведені відповідачем підстави для розстрочки виконання судового рішення, не є тими виключними обставинами, які давали б підстави для розстрочки виконання судового рішення, а наявність задекларованого чистого прибутку у боржника свідчить про відсутність обставин при яких надається розстрочка, тому правомірно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення.

Посилання заявника касаційної скарги на наявність заборгованість за користування надрами та паливно - мастильні матеріали, а також заборгованості по сплаті на прибуток, як на доказ тяжкого майнового стану підприємства, не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та текстом оскаржуваної постанови.

Так судом апеляційної інстанції надавалась оцінка вказаним доводам відповідача та було встановлено, що фактично обставини, на які заявник посилається, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у даний час та можливість настання для нього негативних наслідків у зв'язку з цим, а не на обставини, що унеможливлюють або утруднюють виконання рішення суду у даній справі.

Твердження скаржника про складне фінансове становище, що спричинене тяжкою економічною ситуацією в країні, колегією суддів не може бути прийнято до уваги, оскільки тяжка економічна ситуація в країні носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін.

Оскільки порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, котрі встановлюють правила доказування, розподілу обов'язків доказування, належності й припустимості доказів, порядку збирання і дослідження доказів, судом не виявлено, то колегія суддів визнає постанову суду апеляційної інстанції такою, що відповідає чинному законодавству України та обставинам справи, підстави для скасування якої відсутні.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.08.2016 у справі № 914/1488/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський