КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Справа№ 927/823/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Яценко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз»

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області

від 11.10.2016

у справі № 927/823/16 (суддя Скорик Н.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»,

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз»,

про стягнення 48 878 019,86 грн,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність від 21.03.2016 №2-80);

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність від 07.11.2016 №ОПД-від-1116),

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (надалі ПАТ «Укртрансгаз», позивач) звернулось до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» (надалі ПАТ «Чернігівгаз», відповідач) про стягнення 48 878 019,86 грн, з яких 40 389 143,66 грн основного боргу за договором транспортування природного газу від 17.12.2015 №, 4 704 359,01 грн пені, 2 562 321,56 грн штрафу, 400 030,46 грн відсотків річних та 822 165,17 грн інфляційних нарахувань.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом відповідач подав зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати недійсним договір транспортування природного газу від 17.12.2015 № з моменту його укладення як такий, що суперечить вимогам чинного законодавства України.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.10.2016 у справі №927/823/16 зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» повернуто без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 11.10.2016 скасувати та передати справу №927/823/16 на розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник стверджує, що оскаржувану ухвалу місцевим господарським судом прийнято з неправильним застосуванням норм процесуального права, що є підставою для її скасування.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.10.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження судовою колегією у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Дикунська С.Я., розгляд справи призначено на 09.11.2016.

В судовому засіданні 0911.2016 представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає ухвалу законною та обґрунтованою, у звязку з чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу без змін.

09.11.2016 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про повернення позовної заяви без розгляду.

Згідно зі статтею 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України

Колегія суддів апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення і доводи представників сторін, розглянувши матеріали позовної заяви, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до статті 60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Пункт 3 частини 1 статті 57 ГПК України передбачає, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 44 ГПК України).

Правові засади справляння судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктами 1, 2 абзацу 2 частини 2 статті 4 зазначеного Закону визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру один розмір мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із зустрічної позовної заяви, ПАТ «Чернігівгаз» звернулось до місцевого господарського суду із вимогою немайнового характеру, а тому мало сплатити за подання даного позову судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Всупереч наведеному, скаржником не було додано жодних доказів на підтвердження сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі.

Заперечуючи проти повернення зустрічної позовної заяви без розгляду, апелянт послався на пункт 2.23. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 №7, яким передбачено, що якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може: зобов'язати позивача (заявника, скаржника) доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк, та за необхідності відкласти розгляд справи або оголосити перерву в засіданні (стаття 77 ГПК України); у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, на думку скаржника, місцевий господарський суд повинен був прийняти зустрічний позов ПАТ «Чернігівгаз» та зобовязати останнього подати докази сплати судового збору в повному обсязі.

Дані твердження апелянта відхиляються колегією суддів як необґрунтовані, оскільки факт несплати позивачем судового збору було встановлено місцевим господарським судом на стадії прийняття позовної заяви до розгляду, а не у процесі розгляду прийнятої заяви, що відповідно до вимог процесуального законодавства України є підставою для повернення вказаного позову без розгляду.

Згідно статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються судом письмовими та речовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд, належним чином дослідивши матеріали справи, дійшов правильного висновку щодо повернення позовної заяви позивачеві без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у звязку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись статтями 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 11.10.2016 у справі №927/823/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 11.10.2016 у справі №927/823/16 залишити без змін.

3. Справу №927/823/16 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

ОСОБА_1