РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2016Справа №910/16122/16

За позовомПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
доКомунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»
простягнення 48 369,75 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Телегін Д.В.
від відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (надалі - ПАТ «Київенерго») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (надалі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва») про стягнення 50 369,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення Правил користування електричною енергією відповідач самовільно здійснив підключення електрообладнань до електричних мереж ПАТ «Київенерго» без дозволу та без оплати за спожиту електроенергію, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача вартості самовільно спожитої теплової енергії у розмірі 50 369,75 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.09.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 03.10.2016 р.

Судове засідання 03.10.2016 р. не відбулося, у зв'язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2016 р. справу призначено до розгляду на 24.10.2016 р.

04.10.2016 р. представником відповідача до канцелярії суду було подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - ТОВ «Будівельна компанія «Фасад констракшн» та ФОП ОСОБА_2. В задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено з огляду на недоведеність відповідачем належними доказами яким чином рішення суду у даній справі може вплинути на права та/або обов'язки вказаних осіб.

Також 04.10.2016 р. представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на недоведеність позивачем факту здійснення без облікового споживання електричної енергії саме відповідачем.

В судовому засіданні 24.10.2016 р. судом оголошувалась перерва на 02.11.2016 р.

Представник позивача в судове засідання з'явився, 26.10.2016 р. через канцелярію суду подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача нарахування вартості електричної енергії на загальну суму 48 369,75 грн. Вказана заява була прийнята судом для подальшого розгляду.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням представника на лікарняному.

Судом в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено з огляду на те, що суд обмежений строком для розгляду даної справи приписами статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Більш того, стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно з п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судом враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

За висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2007 р. між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (правонаступником якої є ПАТ «Київенерго») (постачальник) та КП ЖЕК «Діброва» Шевченківської районної у м. Києві ради (після перейменування - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва») (споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії №71269, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додаткові до договору, що є його невід'ємною частиною.

Пунктом 4.2.3 вказаного договору визначено, що споживач сплачує постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.2006 р. №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за №782/12656, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

18.01.2016 р. та 03.02.2016 р. уповноваженими представниками ПАТ «Київенерго» було зафіксовано факти самовільного без облікового підключення струмоприймачів до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Про вказані обставини комісією ПАТ «Київенерго» були складені відповідні акти про порушення №30912 від 18.01.2016 р. та №43073 від 03.02.2016 р., які підписані уповноваженими особами споживача.

Вказаними актами встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією порушив ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та п.п. 3.34, 6.40, 10,2 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р.

На підставі вказаних актів про порушення, комісією з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів про постачання електричною енергією і нарахувань ПАТ «Київенерго» були прийняті рішення, оформлені протоколами №303 від 16.02.2016 р. та №512 від 15.03.2016 р., провести нарахування до сплати вартості не облікованої електричної енергії на загальну суму 54 369,75 грн.

На виконання вказаного рішення позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату не облікованої електричної енергії.

Спір у справі виник у зв'язку з відмовою відповідача відшкодовувати вартість спожитої електричної енергії на загальну суму 48 369,75 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. (надалі - «Правила»), встановлено, що договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з підпунктами 15 та 16 пункту 8.1 Правил постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

За змістом пункту 6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок самовільного підключення електроустановок струмоприймачів відповідача до електричної мережі електропередавальної організації з метою без облікового споживання електричної енергії, ПАТ «Київенерго» було складено акти про порушення №30912 від 18.01.2016 р. та №43073 від 03.02.2016 р.

Твердження відповідача на допущені порушення норм чинного законодавства під час оформлення вказаних актів судом не приймається до уваги, оскільки предметом спору є стягнення вартості недоврахованої електроенергії, а відтак визначальним у ньому є саме доведеність факту порушення ПКЕЕ споживачем.

Факт порушення ПКЕЕ саме КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» доводиться матеріалами справи і не спростований скаржником.

Більш того, пунктом 6.42 Правил передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Як підтверджується протоколами №303 від 16.02.2016 р. та №512 від 15.03.2016 р. комісією з розгляду актів про порушення Правил прийнято рішення про проведення нарахування за вказаними вище актами згідно з пунктом 2.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р. (надалі - «Методика»), яка застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (пункт 1.2 Методики).

За наслідками засідання вказаної комісії прийняті рішення про проведення нарахування до сплати відповідачем вартості не облікованої електричної енергії на загальну суму 54 369,75 грн.

Суд відзначає, що вказані рішення позивача, оформлені протоколами №303 від 16.02.2016 р. та №512 від 15.03.2016 р., прийняті саме відносно КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» як особи, яка порушила ПКЕЕ.

При цьому, належних та допустимих доказів оскарження рішень комісії з розгляду актів порушень, оформлених протоколами №303 від 16.02.2016 р. та №512 від 15.03.2016 р., відповідачем не надано.

Враховуючи приписи Правил і Методики, ПАТ «Київенерго» правомірно застосувало положення вказаних нормативно-правових актів для визначення обсягу та обрахування вартості електричної енергії, яку відповідач споживав за відсутності укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість.

Пунктом 6.43 Правил визначено, що споживач зобов'язаний оплатити розрахункові документи на недораховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Виявивши факт споживання відповідачем електричної енергії без укладення договору на її постачання, ПАТ «Київенерго» згідно з вимогами Правил та відповідно до приписів Методики виставило відповідачу до сплати відповідні рахунки, які були оплачені на суму 6 000,00 грн.

З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед ПАТ «Київенерго» за самовільно спожиту електроенергію станом на момент звернення до суду становить 48 369,75 грн., а строк виконання грошового зобов'язання настав.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» на користь ПАТ «Київенерго» заборгованості у розмірі 48 369,75 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 1; ідентифікаційний код 34966254) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) заборгованість у розмірі 48 369 (сорок вісім тисяч триста шістдесят дев'ять) грн. 75 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.11.2016 р.

Суддя В.П. Босий