ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" листопада 2016 р.Справа № 5017/2389/2012

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України";

до відповідача (скаржник): Публічне акціонерне товариство "ОДЕСЬКА ТЕЦ"

суб"єкт оскарження: відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

скарга на дії органів Державної виконавчої служби

Суддя Літвінов С.В.
Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача (скажника): ОСОБА_1 - довіреність №13/24-1 від 05.01.2016р.

Від субєкта оскарження: ОСОБА_2 - довіреність №20-22/261/20.3-03 від 23.05.2016р.

СУТЬ СПОРУ: розглядається в порядку ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.10.2012р. (суддя Літвінов С.В.) позов задоволено повністю та стягнуто з ПАТ Одеська ТЕЦ на користь ДК Газ України НАК Нафтогаз України 19 053 577,75 грн. основної заборгованості, 244 333,32 грн. - індексу інфляції, 766 933,12 грн. - 3% річних, 1 433 781, 73 грн. - пені та судовий збір в розмірі 64 380 грн.

30.10.2012р. на виконання рішення суду видан відповідний наказ з примусового виконання рішення.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.12.12р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ залишено без задоволення. Рішення господарського суду Одеської області від 15.10.2012 р. по справі № 5017/2389/2012 залишено без змін.

Скаржник: Публічне акціонерне товариство "ОДЕСЬКА ТЕЦ" звернувся до суду з заявою в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України про визнання недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 20.04.2016р. в частині накладення арешту на кошти боржника, що обліковуються на розрахунковому рахунку №0242 відкритому в ПАТ "Фінексбанк".

Обгрнутовуючи свою скаргу, скаржник посилається на те, що 15 жовтня 2012 року Господарським судом Одеської області по справі № 5017/2389/2012 було ухвалено рішення про стягнення коштів з ПАТ «Одеська ТЕЦ» на користь ПАТ НАК «Нафтогаз України». На підставі рішення суду, 30.10.2012р. було видано судовий наказ № 5017/2389/2012 для примусового стягнення коштів. Для виконання судового наказу № 5017/2389/2012, виданого Господарським судом Одеської області 30.10.2012 р., Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження № 35430920 згідно постанови від 29.11.2012р. Згідно постанови державного виконавця від 10.12.2015 р. було утворене зведене виконавче провадження № 49619137, до складу якого входить і виконавчій документ, виданий на підставі рішення суду в цій справі. Постановою державного виконавця від 20.04.2016 року в рамках зведеного виконавчого провадження № 49619137 було накладено арешт на всі банківські рахунки ПАТ «Одеська ТЕЦ», зокрема, і на банківський рахунок № 0242, що було відкрито в ПАТ «Фінексбанк» та використовується для виплати заробітної плати працівникам Товариства.

ПАТ «Одеська ТЕЦ» вважає, що постанова про арешт коштів ПАТ «Одеська ТЕЦ» від 20.04.2016 року в частині накладення арешту на банківський рахунок № 0242, відкритий в ПАТ «Фінексбанк» є незаконною і тому її слід визнати недійсною.

Крім того, скаржник в своїй скарзі просить суд поновити строк на оскарження постанови про арешт коштів боржника від 20.04.2016р. в частині накладення арешту на кошти боржника, що обліковуються на розрахунковому рахунку №0242 відкритому в ПАТ "Фінексбанк".

Обгрунтовуючи поновлення строку на оскарження постанови про арешт коштів боржника від 20.04.2016р. в додаткових поясненнях до скарги ( вх. 25603/16 від 19.10.2016) посилається на те, що згідно супровідного листа до оскаржуваної постанови про арешт від 20.04.2016 року, дата отримання ПАТ «Одеська ТЕЦ» постанови є 05.05.2016 року.

При цоьму, скаржник зазаначає, що Фактичне накладення арешту на поточний рахунок № 0242, відкритому в ПАТ «Фінексбанк» було здійснено тільки 26.09.2016 року, що вбачається з листа ПАТ «Фінексбанк». У звязку з чим державний виконавець не надсилав постанову про арешт коштів від 20.04.2016 року до ПАТ «Фінексбанк» раніше є незрозумілим.

Отже, ПАТ «Одеська ТЕЦ» вважає, що фактично дізналась про арешт поточного рахунку №0242, відкритому в ПАТ «Фінексбанк» тільки 26.09.2016 року, тому вважає поважними причини пропуску строку на оскарження постанови про арешт та просить суд поновити строк для її оскарження в частині накладення арешту на поточний рахунок №0242, відкритий в ПАТ «Фінексбанк».

Розглянувши подану скаргу, суд вважає залишити її без розгляду, відповідно до наступного.

Відповідно до Розділу XIII прикінцевих та перехідних положень п. 10 Закону України "про виконавче провадження" редакція якого діє з 05.10.2016р., скарги на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, подані в установленому законом порядку до набрання чинності цим Законом, розглядаються у строки та порядку, що діяли до набрання чинності цим Законом.

Отже, скарга Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ" яка подана 28.09.2016р. розглядається за правилами ГПК України та Закону України "Про виконавче провадження" в редакції до 05.10.2016р.

Відповідно до ч.1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Ухвалу про відмову у відновленні пропущеного строку може бути оскаржено. Призначені господарським судом строки можуть бути ним продовжені за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи.

Згідно до п. 9.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

З огляду на вищезазначені норми законодавства, скаржник має вказати та надати докази наявних, поважних причин для відновлення пропущеного строку для подання скарги .

Як вбачається з матеріалів скарги, ПАТ «Одеська ТЕЦ» звернулось до суду про поновлення строку на подання скарги на дії державного виконавця з посиланням на те, що скаржнику стало фактично відомо про арешт поточного рахунку №0242, відкритому в ПАТ «Фінексбанк» тільки 26.09.2016 року, але судом таке твердження не приймається до уваги в зв"язку з тим, що скаржником доданий супровідний лист відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відповідно з якого вбачається, що постанову про арешт коштів від 20.04.2016 року було отримано 05.05.2016р.

Отже, з урахуванням норм ст. 121-2 ГПК України ПАТ «Одеська ТЕЦ» мало право оскаржити постанову про арешт коштів від 20.04.2016 року протягом десяти днів з дня коли особа дізналась про порушення її прав, свобод і законних інтересів, а саме до 15.05.2016р. включно.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє в поновленні строку на оскарження постанови про арешт коштів від 20.04.2016 року, а скаргу ПАТ «Одеська ТЕЦ» на дії державного виконавця в порядку ст. 121-2 ГПК України залишити без розгляду.

Керуючись ст. 53, ст.86, ст. 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ПАТ «Одеська ТЕЦ» в поновленні строку на оскарження постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 20.04.2016р. в частині накладення арешту на кошти боржника, що обліковуються на розрахунковому рахунку №0242 відкритому в ПАТ "Фінексбанк"

2. Скаргу ПАТ «Одеська ТЕЦ» на дії державного виконавця в порядку ст. 121-2 ГПК України залишити без розгляду.

Суддя С.В. Літвінов