РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Справа № 906/276/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Мельник О.В. ,

судді Василишин А.Р.

при секретарі Дроздюк О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Аврамець - Рудик К.В.

відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій на рішення господарського суду Житомирської області від 02.06.16 р. у справі № 906/276/16

за позовом Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Андрушівської міської ради

про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки площею 10,0 кв.м.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 02.06.2016 р. у справі №906/276/16 (суддя Машевська О.П.) відмовлено в позові Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Андрушівської міської ради про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки площею 10,0кв.м.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Житомирської області від 02.06.2016 р. у справі №906/276/16 позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області від 02.06.2016 р. та прийняти нове рішення, яким позовну заяву Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Андрушівської міської ради про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки площею 10,0м(2) задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Комунальне підприємство Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій посилається на ту обставину, що господарський суд Житомирської області порушив норми матеріального та процесуального права що призвело до неправильного вирішення питання та винесення помилкового рішення. Крім того, суд не в повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Зокрема скаржник зазначає, що на підставі рішення Андрушівської міської ради 18 сесії 6 скликання від 22 червня 2012 року земельна ділянка площею 0,1421 га по АДРЕСА_1 надавалася позивачу із земель, що перебували в запасі міської ради, а не із категорії земель житлової та громадської забудови, як зазначив суд першої інстанції.

Також, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що документацією із землеустрою визначено, що земельна ділянка площею 0,1421 га по АДРЕСА_1 надається для використання за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. У даній документації із землеустрою міститься висновок відділу архітектури про те, що ця земельна ділянка знаходиться у межах генерального плану м. Андрушівка. Також відомості про вказану земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру ( витяг НВ -016 знаходиться у матеріалах справи). Відповідно до п.12 Постанови КМ України від 17 жовтня 2012 р. № 1051 " Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом. На даний час будь-які документи, судове рішення про встановлення факту використання даної земельної ділянки не за цільовим призначенням, відсутні. Отже висновок суду першої інстанції, про те що вказана земельна ділянка сформована із земель загального користування не підтверджується матеріалами справи (технічною документацією, витягом).

Висновок суду про те, що право у позивача на використання вказаної земельної ділянки ще не виникло у зв'язку з відсутністю у комунального підприємства містобудівних умов та обмежень, не грунтується на чинному земельному законодавстві України, адже право користування земельною ділянкою виникає не у відповідності до Закону "Про регулювання містобудівної діяльності", а відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відсутність забудови на вказаній земельній ділянці не може свідчити про її нецільове використання позивачем. Така правова позиція викладена у висновках Верховного суду України.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 р. апеляційну скаргу Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

07.07.2016 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 надала Рівненському апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу та додаткові пояснення по справі, та просить суд апеляційну скаргу Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій залишити без задоволення, рішення господарського суду Житомирської області від 02.06.2016 р. без змін.

07.07.2016 р. Андрушівська міська рада надала Рівненському апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу в якому зазначила, що підтримує апеляційну скаргу позивача в повному обсязі та просить скасувати рішення господарського суду Житомирської області.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду - Лиманської Л.В. від 08.08.2016 р. у справі №906/276/16 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Гудак А.В., судді Пєтухова М.Г. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 р. призначено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій на рішення господарського суду Житомирської області від 02.06.2016 р. у справі №906/276/16 колегією суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду - Турович Н.С. від 20.10.2016 р. у справі №906/276/16 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Бучинської Г.Б. та відповідно до п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Мельник О.В., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 р. призначено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій на рішення господарського суду Житомирської області від 02.06.2016 р. у справі №906/276/16 колегією суддів у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Мельник О.В., суддя Василишин А.Р.

У судовому засіданні представник Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій - Аврамець - Рудик К.В. підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та надала пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 02.06.16 р. у справі № 906/276/16 є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить його скасувати і прийняти нове рішення.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 заперечила проти доводів апеляційної скарги та надала пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Житомирської області від 02.06.16 р. у справі № 906/276/16 є законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Андрушівської міської ради у судове засідання не з'явився, хоча про дату час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій звернулося до господарського суду Житомирської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки площею 10,0 кв. м по АДРЕСА_1 у м. Андрушівка шляхом демонтажу належної їй тимчасової споруди.

В обґрунтування підстав позову позивач зазначив, що з 24 лютого 2014 року є постійним користувачем земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,4121 га для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови по АДРЕСА_2 У межах вказаної земельної ділянки будь-яке майно комунального підприємства відсутнє.

Однак відповідач з 24 лютого 2014 року самовільно зайняла частину цієї земельної ділянки площею 10,0 кв. м , встановивши тимчасову споруду (торговельний кіоск) з метою її використання у власних цілях для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідачу 26 листопада 2015 року надсилався рекомендований лист з повідомленням за вих. № 624 з вимогою звільнити в 10-нний строк зайняту частину земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруд, однак останній повернувся у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Звернення відповідача отримати паспорт прив'язки тимчасової споруди виконавчим комітетом міської ради не задоволено, про що свідчить рішення останнього від 03.02.2016 року №12 "Про відмову на розташування тимчасових споруд". З врахуванням вищевикладеного, та на підставі ст.ст. 152 та 212 ЗК України, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 02.06.2016 р. у справі №906/276/16 відмовлено в позові Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Андрушівської міської ради про звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки площею 10,0м(2).

Колегія суддів апеляційного суду, надавши юридичну оцінку обставинам справи та врахувавши доводи апеляційної скарги, не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Комунальне підприємство Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій (позивач) створене за рішенням Андрушівської міської ради 17 сесії 6 скликання від 10.04.2012 року і є юридичною особою.

Комунальне підприємство, як підтверджують відомості Статуту та Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, вправі також здійснювати інші види економічної діяльності , зокрема, будівництво житлових і нежитлових будівель.

29 листопада 2013 року у Державному земельному кадастрі проведено державну реєстрацію земельної ділянки комунальної форми власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,1421 га по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

Рішенням 36 сесії 6 скликання від 23.01.2014 року Андрушівської міської ради передано Комунальному підприємству у постійне користування земельну ділянку загальною площею 0,1421 га, кадастровий номер НОМЕР_1, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови в АДРЕСА_1) ( далі - земельна ділянка по АДРЕСА_1).

З 24 лютого 2014 року право постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Комунальним підприємством.

У межах земельної ділянки по АДРЕСА_1 розташовується належна відповідачу тимчасова споруда (торговельний кіоск), а також тимчасові споруди інших фізичних осіб-підприємців, окремі з яких отримали на них паспорт прив'язки.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб, вбачається, що відповідач, вправі здійснювати один основний вид економічної діяльності за КВЕД-2010 (клас 47.82) - роздрібну торгівлю з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям.

28.03.2014 року комісією утвореною наказом Комунального підприємства від 25.03.2014р. № 7К складено акт обстеження земельної ділянки, яка знаходиться у АДРЕСА_1, кадастровий номер - НОМЕР_1. З результатів обстеження земельної ділянки вбачається наявність, на самовільно зайнятій частині земельної ділянки, самочинно встановленої тимчасової споруди (торговельного кіоску) площею 10,0 м2 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

26 листопада 2015 р. Комунальне підприємство Андрушівської міської ради «Андрушівкаблагоустрій» направило на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 лист за вих. № 624 з вимогою звільнити в 10-нний строк зайняту частину цієї земельної ділянки шляхом демонтажу тимчасової споруди (торговельного кіоску), так як відсутні будь-які правовстановлюючі документи та не оформлено паспорт прив'язки. Лист повернувся відправнику у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 27 січня 2016 року звернулась до голови Андрушівської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення паспорту прив'язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на земельній ділянці, розташованій у м. Андрушівка, АДРЕСА_1, що зазначена на комплексній схемі під № 5. До заяви відповідачем були додані графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС з кресленням її контурів з прив'язкою на місцевості (а.с. 28).

Рішенням виконавчого комітету Андрушівської міської ради №12 від 03 лютого 2016 року відмовлено відповідачу та іншим підприємцям щодо реалізації намірів можливості розміщення тимчасових споруд по АДРЕСА_1, з посиланням, зокрема, на п.2.6 Порядку розміщення тимчасових споруд та засобів пересувної мережі для здійснення підприємницької діяльності у місті Андрушівка, затвердженого рішенням 27 сесії Андрушівської міської ради 6 скликання від 15.03.2013р.

Колегія суддів апеляційного суду, встановивши обставини та надавши оцінку наявним у справі доказам, врахувавши доводи апеляційної скарги, вважає помилковим висновок господарського суду, враховуючи наступне.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову грунтується на висновку про відсутність порушеного права позивача - Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій. Відмовляючи у позові, суд зазначив, що у межах спірної земельної ділянки немає будь-якої забудови, а відтак, на думку суду, право позивача використовувати земельну ділянку по АДРЕСА_5 для громадської забудови ще не виникло. Окрім того суд вважав, що земельна ділянка, надана йому у постійне користування не є територію підприємства, як об'єкта благоустрою згідно статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою міста Андрушівка, а тому позивач не вправі обмежувати права інших осіб на користування земельною ділянкою по АДРЕСА_5, оскільки вона включає в себе проїзди, проходи та площадки загального користування. Також суд першої інстанції вважав, що позивач не може посилатись на наявність порушеного суб'єктивного права землекористувача фізичними особами - підприємцями, які розмістили тимчасові споруди для здійснення підприємницької діяльності на об'єктах благоустрою міста, оскільки про таке порушення може доводити лише власник земельної ділянки, якому належить право розпорядження нею.

Натомість, такий висновок, з огляду на встановлені апеляційним судом обставини у справі, не відповідає цим обставинам, а також грунтується на неправильному застосуванні законодавства до спірних правовідносин.

Апеляційним судом ураховується наступне.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Статтею 12 Земельного кодексу України встановлено, що розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування, прийняття рішення щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок відноситься до повноважень міської ради.

Стаття 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю.

Згідно п.5 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч.1 ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Частиною 1 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, вказані в ст.126 ЗК України, зокрема, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою державним актом на право постійного користування, а право оренди земельної ділянки - договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України (далі ЗК України) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Зі змісту ст. 212 ЗК України вбачається, що самовільне зайняття земельної ділянки означає фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав. При цьому таке використання за своїм характером виключає можливість нормального користування земельною ділянкою з боку інших осіб.

Згідно ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Також колегією суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст..28 Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України "Про благоустрій населених пунктів".

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до п.п. 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» ордер та інші дозвільні документи на право торгівлі надають суб'єкту господарювання право на здійснення підприємницької діяльності, зокрема, на відповідній території, земельній ділянці або у приміщенні. При цьому такий документ не надає права на відповідну земельну ділянку як частину земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування та з визначеними щодо неї правами в розумінні ч. 1 статті 79 ЗК України. Отже, розміщення малої архітектурної форми для здійснення підприємницької діяльності за відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій вона розміщена, може свідчити про самовільне зайняттям земельної ділянки і тягнути за собою наслідки, визначені ст.212 ЗК України.

Таким чином, відповідно до наведених вимог закону обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у цієї особи на час прийняття судом рішення таких документів є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки.

З огляду на викладене вище, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову позивачу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач фактично використовує земельну ділянку за відсутності відповідного рішення позивача або третьої особи, відповідачем, не надано суду жодних правовстановлюючих документів на земельну ділянку та дозвільних документів на встановлення тимчасової споруди.

За таких обставин, враховуючи положення статті 104 ГПК України, апеляційну скаргу Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій на рішення господарського суду Житомирської області від 02.06.2016 р. у справі №906/276/16 слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати. Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст.44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103,104,105,109,110 ГПК України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій на рішення господарського суду Житомирської області від 02.06.2016 р. у справі №906/276/16 задовольнити.

Рішення господарського суду Житомирської області скасувати. Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 АДРЕСА_4 звільнити самовільно зайняту частину земельної ділянки площею 10 кв.м. АДРЕСА_1 шляхом проведення демонтажу тимчасової споруди на цій земельній ділянці.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_3 на користь Комунального підприємства Андрушівської міської ради Андрушівкаблагоустрій (13400, Житомирська область, м. Андрушівка, вул. Садова, 9, ід. номер 37260069) 1378,00 грн. витрат з оплати судового збору за подання позовної заяви, 1 515,80 грн. витрат з оплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити господарському суду Житомирської області.

Справу №906/276/16 повернути до господарського суду Житомирської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Василишин А.Р.