Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" листопада 2016 р. Справа № 906/794/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

за участю представників сторін:

від позивача: Семенько В.М. - дов. від 01.11.16р.

Воронка О.М. - дов. від 01.11.16р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державного підприємства "Баранівське лісомисливське господарство" (с. Зеремля, Баранівський район, Житомирська область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер" (смт. Попільня, Житомирська область)

про стягнення 9393,90 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 9393,90 грн. заборгованості за поставлений товар.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином, оскільки ухвала суду направлялась відповідачеві на адресу, зазначену у позовній заяві та у витягу з ЄДР.

31.10.16р. до суду повернулася ухвала, яка направлялась на адресу відповідача, з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Пунктом 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, суд вжив всі необхідні заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи.

Проте, відповідач своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, а тому неявка відповідача належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.04.15р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу №74 (а.с.14-15), відповідно до умов якого позивач (продавець) зобов'язується передати у власність відповідача (покупця) лісопродукцію, передбачену реєстром вільних договірних цін на лісопродукцію, а відповідач зобов'язується прийняти її та вчасно за неї розрахуватися на умовах даного договору (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору, загальна сума за договором становить 8125,50 грн. з ПДВ (в. тому числі ПДВ - 1354,25 грн.).

Ціна, обсяг та термін передачі кожної партії продукції сторони обумовлюють у Специфікації, що є невід'ємною частиною договору (п. 2.3 договору).

Пунктом 2.5 даного договору сторони передбачили, що розрахунок за продукцію здійснюється покупцем у формі безготівкового, готівкового розрахунку, у національній валюті України.

Форма оплати за продукцію за цим договором: безготівковий розрахунок, після отримання продукції або її частини (п. 2.6 договору).

Відповідно до п. 4.1 даного договору, зобов'язання покупця вважаються виконаними на день надходження платежів на рахунок продавця за кожну партію продукції окремо.

Як передбачено п. 6.1 договору, цей договір набирає чинності з дати підписання сторонами і діє до 31.12.15р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору.

З метою виконання зобов'язань по договору №74 20.04.15р. між сторонами було укладено договір №69 перевезення вантажу (а.с.16-17), відповідно до умов якого позивач (перевізник) зобов'язується доставити довірений йому відповідачем (одержувачем) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а відповідач зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.5 зазначеного договору, відповідач проводить оплату за транспортне обслуговування (провізну плату) позивачу у строк до 5 банківських днів з дати отримання вантажу або його частини за відповідною товарно-транспортною накладною, із розрахунку 1268,40 грн. з ПДВ за 1 перевезення від місця розвантаження вантажу.

Пунктом 2.2.1 даного договору встановлено, що відповідач зобов'язаний своєчасно проводити оплату провізної плати за транспортне обслуговування.

Розрахунки за даним договором здійснюються переведенням коштів на розрахунковий рахунок перевізника (п. 1.9 договору).

На виконання умов даних договорів, позивач поставив, а відповідач прийняв передбачену договором продукцію, що підтверджується видатковою накладною №LES-000071 від 30.04.15р., актом №1 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.15р. та товарно-транспортною накладною від 30.04.15р. (а.с.18-20).

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості товару не виконав.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

13.05.16р. позивач направив відповідачеві письмову претензію №346 з вимогою сплатити суму боргу (а.с.22).

Відповідач відповіді на зазначену претензію не надав, суму боргу не сплатив.

Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем свої зобов'язань за договорами, станом на день звернення з позовом до суду та на день розгляду справи в суді за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в сумі 9393,90 грн., з яких вартість товару - 8125,50 грн. та 1268,40 грн. - вартість послуг з перевезення.

Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору купівлі-продажу №74 від 29.04.15р. та договору перевезення вантажу №69 від 20.04.15р.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 ЦК України.

У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання.

Як передбачено ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Згідно ч.1 і ч.2 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав передбаченого договорами зобов'язання щодо сплати вартості отриманого товару в повному обсязі та у встановлений договорами строк.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав, в судове засідання не з'явився.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП Майстер", 13500, Житомирська область, смт. Попільня, вул. Садова, 3, офіс 1,

на користь Державного підприємства "Баранівське лісомисливське господарство", 12732, Житомирська область, Баранівський район, с. Зеремля, вул. Лісництво, 6,

- 9393,90 грн. - заборгованості;

- 1378,00 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 04/11/16

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу (рек.)