ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 Справа № 917/1192/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія", 42700, Сумська область, м. Охтирка, пров. М. Хвильового, 1А

До відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", юридична адреса: 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Героїв майдану, 82, оф. 24; фактична адреса: 11104, Житомирська область, м. Овруч, вул. Богдана Хмельницького, 92

Про стягнення 811 450,46 грн., з яких 696 387,61 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (сироватка концентрована згущена підсирна) за умовами Договору поставки № 23/07-15 від 23 липня 2015 року, 18 876,02 грн. - 25 % річних відповідно до п. 9.1 договору, 26 537,07 грн. - пеня та 69 639,76 грн. - штраф відповідно до п. 9.2 договору.

С у д д я ОСОБА_2

Представники:

від позивача - ОСОБА_3 (див. протокол);

від відповідача - відсутні (див. протокол).

13.10.2016 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судових засіданнях 23.08.2016 р. та 22.09.2016 р. в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

Суть спору: розглядається позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" 811 450,46 грн., з яких 696 387,61 грн. - заборгованість за поставлені товарно-матеріальні цінності (сироватка концентрована згущена підсирна) за умовами Договору поставки № 23/07-15 від 23 липня 2015 року, 18 876,02 грн. - 25 % річних відповідно до п. 9.1 договору, 26 537,07 грн. - пеня та 69 639,76 грн. - штраф відповідно до п. 9.2 договору.

Позивач на позовних вимогах наполягає, мотивуючи їх наступним: ТОВ "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" своєчасно та в повному обсязі здійснило поставку товарно - матеріальних цінностей (сироватка концентрована згущена підсирна) за умовами Договору поставки № 23/07-15 від 23 липня 2015 року. Відповідачем в порушення умов договору не в повному обсязі виконано зобов'язання щодо оплати отриманих ТМЦ.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами відзиву на позовну заяву № 12-01/02 від 12.10.2016 року (вх. № 12579 від 12.10.2016 року), посилаючись на неналежно оформлені документи при здійснення поставки ТМЦ, а також на відсутність у договорі пункту, який би передбачав стягнення пені за порушення зобовязань.

Останній представництво у судове засідання не забезпечив, належно повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення сторін про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд не розцінює неявку відповідача як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази, заслухавши представників сторін (представника відповідача - у минулому судовому засіданні), суд,

встановив :

23.07.2015 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія" (постачальник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (покупець) було укладено договір поставки № 23/07-15 (а. с. 8-10), відповідно до якого Постачальник зобов'язувався поставляти і передавати у власність Покупця продукцію виробництва ТОВ "Охтирська молочна промислова компанія "Славія", а Покупець зобов'язувався вчасно замовляти товар по кількості й асортименту, приймати, оплачувати його вартість на умовах визначених цим Договором (п. 1.1. Договору).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- кількість товару, що поставляється за договором, вказується в накладних, що складаються на кожну партію товару (п. 2.1. Договору);

- моментом поставки товару є передача товару згідно товаросупровідних документів представнику покупця або перевізника(експедитора) покупця в залежності від умов поставки (п. 5.9. Договору);

- ціна товару, що поставляється за договором (відпускна ціна), формується в залежності від узгоджених відповідно з п. 5.5 Договору умов поставки товару. Відпускні ціни наведені в "Прайс - листі відпускних цін", який є додатком до цього договору та його невідємною частиною (п. 6.1 Договору);

- розрахунки за товар, що відпускається, здійснюються на підставі накладних шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника або шляхом внесення грошових коштів на поточний рахунок останнього. Покупець зобовязується оплатити кожну отриману відповідно до положень цього Договору партію товару не пізніше 7 календарних днів від дати, зазначеної у видатковій накладній (п. 7.1., 7.2 Договору);

- при простроченні строків виконання будь-яких грошових зобовязань за Договором, покупець зобовязується сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 25 % річних від простроченої суми за весь час прострочення (п. 9.1. Договору);

- крім пені, передбаченої п. 9.1 Договору, у випадку затримки покупцем оплати товару на строк більше 10 календарних днів, він сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару (п. 9.2. Договору);

- договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31 грудня 2016 року, крім випадків, передбачених положеннями цього Договору (п. 11.1. Договору).

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань щодо поставки ТОВ "Овруцький молочноконсервний комбінат" сироватки концентрованої згущеної підсирної та прийняття її відповідачем на загальну суму 696 397,61 грн. підтверджується видатковими накладними № 05-0000219 від 24.05.2016 року, № 05-0000228 від 25.05.2016 року, № 05-0000237 від 26.05.2016 року, № 05-0000262 від 29.05.2016 року, № 05-0000277 від 31.05.2016 року, № 06-0000024 від 02.06.2016 року, № 06-0000047 від 05.06.2016 року, № 06-0000041 від 03.06.2016 року, № 06-0000073 від 06.06.2016 року, № 06-0000107 від 09.06.2016 року, № 06-0000113 від 10.06.2016 року, № 06-0000114 від 11.06.2016 року, № 06-0000131 від 12.06.2016 року, № 06-0000137 від 13.06.2016 року, № 06-0000161 від 15.06.2016 року, № 06-0000173 від 16.06.2016 року (належним чином засвідчені копії залучено до матеріалів справи, а. с. 11-18).

В порушення взятих на себе зобов'язань відповідач за отримане молоко розрахувався частково.

24.05.2016 року між сторонами підписано Акт звірки взаємних розрахунків (а. с. 19).

На момент подачі до суду даного позову заборгованість не сплачена.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 811 450,46 грн., з яких 696 387,61 грн. - заборгованість за поставлені товарно-матеріальні цінності (сироватка концентрована згущена підсирна) за умовами Договору поставки № 23/07-15 від 23 липня 2015 року, 18 876,02 грн. - 25 % річних відповідно до п. 9.1 договору, 26 537,07 грн. - пеня та 69 639,76 грн. - штраф відповідно до п. 9.2 договору.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

(1) Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України прийнятий товар у повному обсязі не оплатив. Дана обставина відповідачем не спростована.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 696 397,61 грн. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

(2) Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 9.1 Договору поставки № 0104-2 від 01.04.2015 р. сторони передбачили, що при простроченні строків виконання будь-яких грошових зобовязань за Договором, покупець зобовязується сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 25 % річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 25 % річних від простроченої суми у розмірі 18 876,02 грн. за період з 01.06.2016 року по 25.07.2016 року, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у розмірі 18 864,66 грн.. У стягненні 11,36 грн. позовні вимоги задоволенню не підлягають (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_4 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

(3) Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Пунктом 9.2 Договору поставки № 0104-2 від 01.04.2015 р. сторони передбачили, що крім пені, передбаченої п. 9.1 Договору, у випадку затримки покупцем оплати товару на строк більше 10 календарних днів, він сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 69 639,76 грн. штрафу відповідно до п. 9.2 договору, суд прийшов до висновку, що дана вимога є правомірною, відповідачем не спростована, а тому підлягає задоволенню у повному розмірі.

(4) Стосовно стягнення 26 537,07 грн. пені суд зазначає наступне.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Як вбачається з матеріалів справи, розділом 9 договору № 23/07-15 від 23.07.2015 року даний вид відповідальності не передбачений.

За викладеного, позовні вимоги щодо стягнення 26 537,07 грн. пені задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 696 387,61 грн. - заборгованість за поставлені товарно-матеріальні цінності (сироватка концентрована згущена підсирна) за умовами Договору поставки № 23/07-15 від 23 липня 2015 року, 18 864,66 грн. - 25 % річних відповідно до п. 9.1 договору, 69 639,76 грн. - штраф відповідно до п. 9.2 договору підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У стягненні 26 537,07 грн. пені та 11,36 грн. 25 % річних у позові слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 22, ст. 49, ст. 75, ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (юридична адреса: 37300, Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Героїв майдану, 82, оф. 24; фактична адреса: 11104, Житомирська область, м. Овруч, вул. Богдана Хмельницького, 92, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Охтирська молочна промислова компанія "Славія", 42700, Сумська область, м. Охтирка, пров. М. Хвильового, 1А, ) - 696 387,61 грн. - заборгованість за поставлені товарно-матеріальні цінності (сироватка концентрована згущена підсирна) за умовами Договору поставки № 23/07-15 від 23 липня 2015 року, 18 864,66 грн. - 25 % річних відповідно до п. 9.1 договору, 69 639,76 грн. - штраф відповідно до п. 9.2 договору та 11 773,53 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. Відмовити у позові в частині стягнення 26 537,07 грн. пені та 11,36 грн. 25 % річних.

Повне рішення складено 21.10.2016 року.

Суддя Г.І.Бунякіна