РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"11" жовтня 2016 р. Справа № 902/1123/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Мельник О.В. ,

суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

за участю представників сторін:

позивача- не зявився;

відповідача - ОСОБА_1 (довірнеість від 19.07.2016р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Хмільницької міської ради на рішення гос-подарського суду Вінницької області від 30.08.2016р. у справі № 902/1123/15

за позовом Управління житлово-комунального господарства та комунальної власності

Хмільницької міської ради м.Хмільник Вінницької області

до Приватного підприємства «Будівельна компанія «Промінь» м.Вінниця

про стягнення 450 000 грн. збитків,-

та за зустрічни позовом Приватного підприємства «Будівельна компанія «Промінь»

м.Вінниця

до Управління житлово-комунального господарства та комунальної власності

Хмільницької міської ради м.Хмільник Вінницької області

про стягнення 64 346 грн. 40 коп. заборгованості за договором №22/10/13/1 від

22.10.2013р. та про продовження дії договору №22/10/13/1 від 22.10.2013р.,-

Представнику розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 22, 28 Господарського про-цесуального кодексу України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу заявлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 30.08.2016р. у справі №902/1123/15 (суддя Тварковський А.А.) відмовлено у задоволенні первісного позову Управління житлово-ко-мунального господарства та комунальної власності Хмільницької міської ради (надалі в тексті Управління) до Приватного підприємства «Будівельна компанія «Промінь» (надалі в тексті Підп-риємство) про стягнення 450 000 грн. збитків та частково задоволено зустрічний позов Підпри-ємства до Управління про стягнення 64 346 грн. 40 коп. заборгованості за договором №22/10/13/1 від 22.10.2013р. та про продовження його дії. З Управління на користь Підприємства підлягає стяг-ненню 64 346 грн. 40 коп. заборгованості за виконанні роботи, 1 827 грн. витрат зі сплати судового збору та 6 144 грн. витрат за проведення судової експертизи. У задоволені зустрічного позову в частинні вимоги про продовження дії договору №22/10/13/1 від 22.10.2013р. відмовлено.(т.2, арк. справи 31-35).

Приймаючи рішення суд виходив з того, що Позивач за первісним позовом не обґрунтував та не довів наявності у діях Підприємства складу цивільного правопорушення, як необхідної умо-ви для стягнення збитків. При цьому, твердження Управління-замовника, що Підприємство-під-рядник неналежним чином виконував взяті на себе зобовязання за договором підряду №22/10/ 2013/1 від 22.10.2013р., допустивши прострочення та неповне виконання робіт, не можуть бути до-казом протиправності поведінки підрядника та заподіянням шкоди замовнику, оскільки замовни-ком у свою чергу також неналежно виконувались зобовязання з фінансування ремонтних робіт. Разом з тим, Підприємство виконало роботи на більшу суму, ніж було оплачено Управлінням, а тому в задоволенні первісного позову відмовлено. Крім того, матеріалами справи стверджено, що при попередньому фінансуванні в сумі 450 000 грн. Підприємство фактично виконало роботи на суму 514 346 грн. 40 коп., що на 64 346 грн. 40 коп. більше, а тому цю різницю належить стягнути з Управління на користь Підприємства. Крім того, позаяк договір підряду укладено у відповідності до вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель» відсутні і підстави для продов-ження строку його дії.(т.2, арк.справи 33-34).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Управління подало скаргу до Рівненського апе-ляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінниць-кої області від 30.08.2016р. у даній справі та прийняти нове, яким задоволити первісний позов у повному обсязі.(т.2, арк.справи 42-44).

Скаржник вважає, що рішення прийняте з неправильним застосуванням судом першої інс-танції норм матеріального права та процесуального права і неповним зясуванням усіх істотних обставин справи. Позивач вважає, що суд першої інстанції не врахував встановленої експертизою розбіжності між проектом та фактичною товщиною нашарування покриття на вул.І.Богуна у м. Хмільнику, а також факту неякісного виконання робіт. Також, на думку Скаржника, суд безпідс-тавно відхилив усне клопотання Управління про виклик в судове засідання інженера технічного нагляду для дачі пояснень щодо погодження актів виконаних робіт.(т.2, арк.справи 43-44).

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.09.2016р. апеляційну скаргу Управління прийнято до провадження, справу призначено до слухання.(т.2, арк.справи 40).

У судовому засіданні апеляційної інстанції 11.10.2016р. представник Підприємства подав відзив, у якому просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, а також заперечив про ти доводів та вимог апеляційної скарги, надав пояснен-ня в обґрунтування своєї правової позиції.

Управління не забезпечило явку свого представника у призначене на 11.10.2016р. судове за-сідання, причин неявки суд не повідомило, хоч про час та місце розгляду скарги було повідомлене у встановленому порядку, про що свідчить повідомлення відділення поштового звязку про вру-чення поштового відправлення.(арк.справи 49). Разом з тим, така неявка не перешкоджає розгля-ду, оскільки ухвалою від 26.09.2016р. явка представників обовязковою не визнавалась, а матеріа-лів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інс-танції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням житлово-комунального господарства та комунальної власності Хмільницької міської ради-замовником та Приватним підприємством «Бу-дівельна компанія «Промінь»-підрядником 22.10.2013р. укладено договір підряду №22/10/2013/1 (надалі в тексті Договір), відповідно до п.1.1 якого підрядник зобовязується у жовтні-грудні 2013 року на свій ризик, своїми силами і засобами, із своїх матеріалів виконати роботи з реконст-рукції дороги по вул.Івана Богуна в м.Хмільнику Вінницької області та здати цей обєкт замовнику в установлений строк, а замовник зобовязується передати підряднику затверджену у встановле-ному порядку проектну документацію, оформити у встановленому порядку дозвіл на початок вико-нання робіт, надати йому будівельний майданчик, прийняти обєкт та виконані будівельні роботи, оплатити їх в порядку визначеному цим договором у разі повного та якісного виконання.(т.1, арк. справи 12-14).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору ціна договору є твердою, яка визначається відповідно до умов пропозиції конкурсних торгів та становить 2 984,112 тис.грн., в тому числі ПДВ 497,352 тис. грн. Передбачений аванс на зазначені роботи становить в сумі 895,233 тис. грн.

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після підписання сторонами акта при-ймання-передачі виконаних робіт та з врахуванням помісячного плану бюджетних асигнувань (п. 4.1 Договору). Договір підписано уповноваженими представниками, скріплено відтисками печа-ток сторін.(т.1, арк.справи 14, 15).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору, Управління передало, а Підп-риємство прийняло в користування проектну документацію по договору, про що 22.10.2013р. скла-дено акт приймання-передачі з додатками.(т.1, арк.справи 15-18).

З матеріалів справи вбачається, що вартість робіт згідно кошторису мала становити 2 984 112 грн., з яких на жовтень 895 233 грн., листопад 1 524 314 грн. 25 коп., грудень 564 564 грн. 75 коп. відповідно, що кореспондується із планом фінансування робіт на 2013 рік.(т.1, арк.справи 17). При цьому, Управління платіжними дорученнями №23, №28 від 12.11.2013р. сплатило Підприємству 450 000 грн. попередньої оплати на реконструкцію дороги по вул.І.Богуна згідно Договору.(т.1, арк.справи 19).

Матеріалами справи стверджується, що в грудні 2013 року сторони підписали довідку про вартість виконаних будівельних робіт форми №КБ-3 та акт приймання виконаних будівельних ро-біт форми №КБ-2в на суму 450 000 грн.(т.1, арк.справи 20-22).

Матеріали справи свідчать, що 30.12.2013р. сторони уклали Додаткову угоду до Договору, згідно якої продовжено термін дії Договору до повного виконання робіт з реконструкції частини дороги по вул.І.Богуна у м.Хмільнику Вінницької області, але не довше ніж 31.12.2014р. Додатко-вою угодою погоджено календарний план з графіком проведення робіт і розподілено кошти в сумі 2 534 112 грн. на березень 82 081 грн., квітень 598 647 грн., травень 1 853 384 грн. Додаткова угода підписана уповноваженими представниками, скріплена відтисками печаток сторін.(т.1, арк. справи 24).

З матеріалів справи вбачається, що передбачені Договором роботи виконані Підприємством з порушенням погоджених строків і не у повному обсязі, про що комісійно складались акти обсте-ження за участю працівників комунальних служб, депутатів місцевої ради та інспектора держав-ного технічного нагляду ОСОБА_2 Актами зафіксовано, що до 05.07.2014р. роботи з ре-конструкції частини дороги по вул.І.Богуна у м.Хмільнику не проводились взагалі, при цьому ак-том обстеження від 08.07.2014р. підтверджено факт розбирання асфальтобетонного покриття (фре-зерування) проїжджої частини дороги по вул.І.Богуна у м.Хмільнику.(т.1, арк.справи 33-37).

На листи підрядника з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт форми №КБ-3 та актом приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в на суму 655 335 грн. 65 коп., на-діслані замовнику 11.12.2014р. для підписання останній повідомив про необхідність та обовязко-вість погодження актів з інженером з технічного нагляду ОСОБА_2П.(т.1, арк.справи 38, 39, 94-96, 97-98, 99-101).

При цьому, Підприємство залишило без реагування численні вимоги Управління про повер-нення авансового платежу та попередження про можливе розірвання Договору підряду, у випадку невиконання робіт.(т.1, арк.справи 25-32).

Матеріали справи також містять Висновок судової будівельно-технічної експертизи від 15.07.2016р. №21957/15-42/2199/15-21, з якого вбачається, що найменування будівельних робіт і витрат, внесених до акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2014р., складеного на виконання умов Договору підряду №22/10/2013/1 від 22.10.2013р., укладеного щодо реконст-рукції частини дороги по вул.І.Богуна в м.Хмільнику Вінницької області в цілому відповідає даним локальних кошторисів №1-1-1 та №2-1-1. За результатами співставлення вартостей буді-вельних робіт та матеріалів, внесених до акту форми КБ-2В, з їх вартостями визначеними локаль-ними кошторисами встановлено розбіжності. Встановлені у вартості робіт і матеріалів розбіжності не вплинули на завищення загальної вартості будівельних робіт з реконструкції частини дороги по вул.І.Богуна в м.Хмільнику Вінницької області, зазначену в акті приймання виконаних будівель-них робіт за листопад 2014р., а навпаки зменшили її в порівняні з вартістю визначеною локальним кошторисами. Зважаючи на те, що фактично виконані роботи з реконструкції частини вул.І.Богуна в м.Хмільнику Вінницької області, які можливо було перевірити під час обстеження, в цілому відповідають наявній проектно-кошторисній документації та даним акту приймання виконаних бу-дівельних робіт за листопад 2014р., складеному на виконання умов Договору підряду №22/10/2013/ 1 від 22.10.2013р., а виконання підготовчих та прихованих робіт підтверджено під час натурного обстеження, експерт зазначив, що їх вартість відповідає вартості визначеній актом форми КБ-2В, а саме 514 346 грн. 40 коп.(т.2, арк.справи 2-11).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна та не підлягає задоволен-ню з огляду на наступне:

Предметом первісного позову є стягнення збитків за договором підряду, а зустрічного стягнення заборгованості за цим договором.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобовязань і є обовязковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобовязан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Зобовязанням, відповідно до ст.509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, ви-конати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Такі ж правила встановлює і ст.174 ГК Украї-ни.

Матеріалами справи стверджено, що з моменту укладення 22.10.2013р. Договору між сто-ронами виникли відносини підряду, оскільки такі відносини відповідають дефініції ст.837 ЦК Ук-раїни: коли одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за зав-данням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Враховуючи специфіку даного договору реконструкція дорожнього полотна, колегія суд-дів вважає, що між сторонами виникли відносини саме будівельного підряду.

Відповідно до ст.875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобовя-зується збудувати і здати у встановлений строк обєкт або виконати інші будівельні роботи відпо-відно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобовязується надати підрядникові бу-дівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обовязок не покладається на підрядника, прийняти обєкт або закінчені будівельні ро-боти та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нероз-ривно повязаних з місцезнаходженням обєкта.

Cубєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у пев-них умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповід-ні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторо-на повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховую-чи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.(ст.193 ГК України).

Аналогічно, згідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або зако-ном.

Обовязок доказування і подання доказів встановлено статтею 33 ГПК України.

Управління зазначає, що йому завдано збитки в сумі 450 000 грн. мотивуючи це тим, що Підприємство неналежно та несвоєчасно виконувало зобовязання за Договором, а саме ремонтні роботи дороги по вул.І.Богуна у м.Хмільнику, внаслідок чого замовнику заподіяно збитки. Спірні кошти були перераховані підряднику в якості оплати виконаних робіт. Управління також зазначає, що ремонтні роботи виконувались з відступленням від календарного плану, а в період з моменту перерахування 450 000 грн. авансового платежу і до 05.07.2014р. ремонтні роботи фактично не здійснювались.

Розглядаючи дану справу, колегія суддів приймає до уваги, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування в силу ст.22 ЦК України. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкоду-вання у меншому або більшому розмірі, а згідно ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобовя-зання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не вста-новлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Разом з тим, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, суду потрібно встановити наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення боржником зобовязання, що випливає з договору; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного звязку між порушенням стороною зобовязання, що випливає з договору, та збитками; 4) вини порушни-ка зобовязання і врахувати, що за відсутності хоча б одного з цих елементів цівільна відповідаль-ність не настає.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі №17/192.

Так, предявлення вимоги про відшкодування збитків покладає на кредитора обовязок до-вести, що ці збитки є реальними, а не абстрактними, тобто у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх по-несення виходячи із приписів ч.2 ст.623 ЦК України.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в силу приписів ч.4 ст.612, ч.1 ст.613 ЦК України несвоєчасне та неповне фінансу-вання замовником підрядних робіт свідчить про прострочення кредитора, внаслідок якого борж-ник не міг виконати свого обовязку з виконання всього обсягу робіт за Договором.

При цьому, матеріалами справи стверджується, що заявлена Управлінням до стягнення сума збитків 450 000 грн. становить суму сплаченого авансу і ці кошти освоєні підрядником повністю, роботи за Договором підряду на вказану суму виконано. Разом з тим, Позивач за первісним позо-вом не довів, що розмір заподіяних збитків становить саме 450 000 грн., натомість матеріалами справи, зокрема, актом виконаних робіт за листопад 2014 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2014р. та висновком судової будівельно-технічної експертизи №21957/15-42/2199/15-21 від 15.07.2016р. підтверджується фактичне виконання робіт підрядни-ком на більшу суму, а саме на 514 346 грн. 40 коп.(т.2, арк.справи 2-11, 99-101)

Із зазначених мотивів колегія суддів дійшла висновку, що первісний позов безпідставний і в його задоволенні належить відмовити, як вірно встановлено судом першої інстанції, а тому в цій частині рішення належить залишити без змін.

Разом з тим, 15.09.2015р. Підприємство заявило зустрічний позов, в якому просило стягну-ти з Управління 64 346 грн. 40 коп. заборгованості за Договором та продовжити строк дії Дого-вору.(т.1, арк.справи 59-62).

Вирішуючи спір в цій частині, апеляційний суд виходить з того, що до уклаладеного сторо-нами договору будівельного підряду застосовуються положення Цивільного кодексу.

Згідно з ч.4 ст.879 ЦК України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збу-дованого обєкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погод-женням сторін.

Частиною 4 ст.882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, вимоги Підприємства до Управління в частині стягнення заборгованості в сумі 64 346 грн. 40 коп. обґрун-товані актом виконаних робіт за листопад 2014 року, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за листопад 2014р. та висновком судової будівельно-технічної експертизи №21957/15-42/ 2199/15-21 від 15.07.2016р. та підлягають задоволенню.

Стосовно ж зустрічної позовної вимоги про продовження строку дії Договору, колегія суд-дів зазначає таке:

Відповідно до ст.ст. 6, 627, 628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, вибо-рі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів циві-льного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст дого-вору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обо-вязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи Договір підряду №22/10/2013/1 від 22.10.2013р. укладе-но за наслідками конкурсних торгів, порядок проведення яких регулювався, зокрема, чинним на той час Законом України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010р. №2289-VI в ре-дакції від 04.07.2013р.(надалі в тексті Закон).

Згідно зі ст.4 Закону, закупівля здійснюється відповідно до річного плану. Річний план, зміни до нього надсилаються центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну полі-тику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, річний план, кошторис (тимчасо-вий кошторис), фінансовий план (план асигнувань, план використання бюджетних (державних) ко-штів), зміни до них надсилаються Уповноваженому органу протягом 5 робочих днів з дня їх зат-вердження. Річний план закупівель та зміни до нього оприлюднюються замовником шляхом роз-міщення на власному веб-сайті або за його відсутності на веб-сайті головного розпорядника бюд-жетних коштів протягом пяти робочих днів з дня їх затвердження.

Таким чином, діючим законодавством передбачено, що державна закупівля має бути здій-снена протягом одного календарного року.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст.40 Закону, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть зміню-ватися після його підписання до виконання зобовязань сторонами у повному обсязі, крім випад-ків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовни-ка; 2) зміни ціни за одиницю товару не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого това-ру на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшен-ня суми, визначеної у договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобовязань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підт-верджених обєктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збі-льшення суми, визначеної у договорі; 5) зміни умов у звязку із застосуванням положень частини шостої цієї статті; 6) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 7) зміни ціни у зв'язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 8) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статисти-ки індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступ-ного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попе-редньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Крім того, у розясненнях Мінекономрозвитку №3302-25/14028-08 від 17.11.2011р. «Від-носно застосування законодавства у сфері державних закупівель» зазначено, що норма ч.6 ст.40 За-кону розповсюджується на договори про закупівлю, укладені з дотриманням вимог Закону; її мо-жуть застосовувати в своїй діяльності всі розпорядники державних коштів, які здійснюють заку-півлю в установленому Законом порядку; враховуючи вимоги ч.6 ст.631 ЦК України, згідно з якою строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обо-вязки відповідно до договору, продовження дії договору про закупівлю можливо у разі, коли строк його дії не закінчився у встановленому чинним законодавством порядку; 20 відсотків відраховується від остаточної (кінцевої) вартості укладеного договору про закупівлю з урахуван-ням змін внесених до нього (у разі наявності).

Тому, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що для продовження строку дії дого-вору необхідним є дотримання таких умов: строк дії договору, який припиняється у плановому ро-ці, може бути продовжений до кінця планового року; строк дії договору, який припиняється у кінці планового року, може продовжуватися, однак не довше ніж на початок наступного року та не більше ніж на 20 відсотків від ціни Договору, якщо відповідні видатки затверджено у фінансивому плані підприємства.

Разом з тим, матеріалами справи, а саме Додатковою угодою до Договору, стверджується, що сторони у добровільному порядку продовжили строк дії Договору до 31.12.2014р., а із передба-чених цим Договором коштів в сумі 2 984 112 грн., використано лише 450 000 грн., тобто сума не-сплаченого залишку становить 84,92 % від загальної ціни Договору.

З огляду на зазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інс-танції, що у задоволенні зустрічної позовної вимоги про продовження строку дії договору підряду №22/10/2013/1 від 22.10.2013р. до 31.12.2016 р. належить відмовити за безпідставністю.

Всі інші доводи Скаржника не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Управління посилається лише на окремі пункти судової ек-спертизи, тим самим перекручуючи зміст висновку судового експерта та не наводить інших мо-тивованих причин задоволення апеляційної скарги.

Відтак, з мотивів, викладених вище, колегія суддів погоджується із висновками суду пер-шої інстанції щодо безпідставності заявленого первісного позову та часткової обґрунтованості зус-трічного, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Отже, з вищевикладених мотивів колегія суддів зазначає, що фактичні обставини, які вхо-дять до предмета доказування у цій справі, зясовані судом першої інстанції з достатньою повно-тою. В той же час, судом першої інстанції в порядку ст.43 ГПК України всебічно, повно і обєктив-но розглянуто всі обставини справи в їх сукупності, досліджено подані сторонами в обґрунтуваня своїх вимог і заперечень докази, належним чином проаналізовано права і обовязки сторін, врахо-вано положення ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України.

З огляду на викладене, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, не визнаються апеляційним судом такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуаль-ного кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інс-танції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм мате-ріального та процесуального права, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без за-доволення.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 42, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального ко-дексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Управління житлово-комунального господарства та комунальної влас-ності Хмільницької міської ради на рішення господарського суду Вінницької області від 30.08. 2016р. у справі № 902/1123/15 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу №902/1123/15 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.