ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" жовтня 2016 р. Справа № 922/4738/13

Вх. номер 4738/13

Суддя господарського суду Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

за участі представників:

заявника (скаржника) - не з'явився,

боржника - ОСОБА_1, довіреність №85/1275 від 21.04.2016 року,

розглянувши заяву УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова про розірвання розстрочення виконання рішення суду по справі

за позовом: УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова, м. Харків

до Публічного АТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", м. Харків

про стягнення 789356,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Харкова звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з Публічного АТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій призначених відповідно до ч. 2 прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій призначених відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за липень, серпень, вересень 2013 року в сумі 789356,32 грн.

Рішенням суду від 13.01.14р. стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" (61007, м. Харків, пр-т Московський, 275, , п/р 1430 в ПУАТ "ФІДОБАНК", МФО 300175) на користь Управління Пенсійного Фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова (61089, м. Харків, вул. 2-ї П`ятирічки, 36, , р/р 91 в ХОУ ВАТ "Державний ощадний банк", м. Харків, МФО 351823) заборгованість в сумі 789356,32 грн. та розстрочено виконання рішення господарського суду по справі №922/4738/13 від 13 січня 2014 року строком на 5 років, стягуючи заборгованість з Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" щомісячно, рівними частками згідно графіку погашення заборгованості викладеному в рішенні.

07.10.16р. УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Харкова звернулося до суду з заявою в якій просить скасувати розстрочення виконання рішення суду, оскільки боржником за період квітень - серпень 2016 року не сплачено згідно графіка заборгованість в сумі 65779,70 грн.

10.10.16р. заяву УПФУ в Орджонікідзевському районі міста Харкова, м. Харків про скасування розстрочення виконання рішення суду прийнято до розгляду та призначено на 20.10.16р.

Представник заявника надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі їх представника (вх. № 34666 від 20.10.2016 року).

Суд, розглянувши дану заяву, визнав її такою, що не суперечить чинному законодавству, а тому задовольняє її.

Представником боржника надано письмові пояснення по справі (вх.№ 34626 від 20.10.2016 року), в яких просив суд відмовити заявнику в задоволенні заяви про скасування розстрочення виконання судового рішення у зв`язку з наступним.

В рамках кримінального провадження Київським районним судом м. Харкова у справі № 640/5121/16-к ухвалами від 02.04.2016 та 03.04.2016 р. було накладено арешти на основні засоби відповідача та грошові кошти на всіх рахунках в банківських установах, що призвело до зупинення виробничої діяльності в квітні місяці та яке триває до цього часу. Заборона розпорядження грошовими коштами, накладена в рамках кримінального провадження, взагалі не передбачала можливість здійснювати платежі, відмінні від заробітної плати, що виключало можливість виконання відповідачем своїх зобов'язань за графіком розстрочення рішення. Жодні відомості, що стали підставою для відкриття кримінального провадження, не отримали підтвердження, про що, зокрема, свідчить факт зняття арешту з рахунків відповідача 05.08.2016 р. Проте, як вказує боржник, зняття арешту з грошових коштів не стало достатньою підставою поновлення виробничої діяльності. Так, до цього часу залишається арештованим майно АТ ХТЗ, не повернена вилучена в результаті обшуків технічна документація. Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.07.2016р. у справі № 922/1882/16 затверджено план санації Публічного акціонерного товариства Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе до порушення провадження у справі про банкрутство, терміном дії 12 місяців та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

На даний час боржником здійснюється заходи, направлені на фінансове оздоровлення та поновлення виробничої діяльності, припинення провадження у кримінальній справі, що дасть можливість виконувати зобов'язання перед позивачем по виконанню рішення. Зокрема, шляхом залучення інвестиційних грошових коштів від акціонера, стало можливим погашення заборгованості з заробітної плати, яка сягала близько 30 млн. грн. та сплата якої було пріоритетним завданням керівництва АТ ХТЗ. Також, боржник вказав, що, зважаючи на те, що виробнича діяльність боржника носить сезонний характер, тобто обумовлена попитом на ринку сільськогосподарської техніки у весняний та осінній періоди, повноцінне поновлення роботи підприємства та продаж товарної продукції можливе лише у сезоні 2017 р.

Представник заявника в судове засідання 20.10.16р. не з`явився.

Представник боржника в судовому засіданні 20.10.16р. заперечував проти заяви УПФУ в Орджонікідзевському районі про розірвання розстрочення виконання рішення суду.

Розглянувши заяву Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про розірвання розстрочення виконання рішення суду (вх. №33063 від 07 жовтня 2016 року), мотивовану ст.121 ГПК України, суд відмовляє у її задоволенні з огляну на наступне.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, (на яку посилається заявник) унормовано питання лише щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови. Питання розірвання розстрочення виконання рішення суду не унормовано приписами вказаної статті та взагалі Господарським процесуальним кодексом України.

Тобто, нормами діючого законодавства не передбачено можливості розірвання розстрочення виконання рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" - судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади,органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Аналогічною за змістом є стаття 115 ГПК України, згідно до якої рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Дана позицією Конституційного суду України погоджена з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Приписами ст. 116 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на час винесення рішення у даній справі та редакції, чинній на даний час) виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого наказу, який є виконавчим документом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню. У Законі визначено загальний порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), до якого, зокрема, віднесено пошук майна боржника, арешт коштів на рахунках в банківських установах, оцінка майна та його реалізацію на прилюдних торгах (ст.ст. 40, 57, 58, 62 Закону).

Відповідно до ст. 17 вищевказаного Закону, примусове виконання рішень судів України відбувається на основі виконавчих документів, які є підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій. Таким документами, зокрема, є накази господарських судів та ухвали, в т.ч. ухвали про надання розстрочки виконання рішення.

У п.п. 7.1.3 п. 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України (далі за текстом - Постанова), зазначено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Розстрочення виконання рішення суду означає виконання цього рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. (п.п. 7.1.2 Постанови).

Згідно з п.п. 7.8. п. 7 вищевказаної Постанови № 9, господарський суд не має права самостійно скасовувати надану ним відстрочку чи розстрочку виконання судового рішення, в тому числі й з тих мотивів, що такі умови не виконуються відповідачем.

Згідно п.п. 7.8. п. 7 вищенаведеної Постанови № 9, під час перегляду способу та порядку виконання судового рішення, господарському суду необхідно мати на увазі, що рішення або ухвала про розстрочку виконання рішення є обов'язковими для державної виконавчої служби при виконанні відповідного судового наказу у межах відкритого виконавчого провадження (рішення Конституційного суду України від 26.06.2013 р. №5-рп/2013 зі справи №1-7/2013). Якщо виконавче провадження відкривається після винесення ухвали господарського суду про відстрочку чи розстрочку виконання судового рішення, то таке виконання має здійснюватись на підставі та з урахуванням як раніше виданого судом наказу, так і відповідної ухвали.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає законних підстав для розірвання (скасування) розстрочення виконання рішення суду, тому відмовляє Управлінню пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова в задоволенні заяви про розірвання розстрочення виконання рішення суду (вх. № 33060 від 07 жовтня 2016 року).

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова про розірвання розстрочення виконання рішення суду - відмовити.

Суддя Шарко Л.В.