ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016 року Справа № 904/1359/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Березкіна О.В., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Погорєлова Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асамір ЛТД" на рішення господарського суду Дніпропетрвоської області від 16.05.2016 року у справі № 904/1359/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Асамір ЛТД", м.Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про зобов"язання повернути майно за договором відповідального зберігання № 01/01/15 від 01.01.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.09.2016р. справу № 904/1359/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антонік С.Г., суддів Березкіна О.В., Чимбар Л.О.

Ухвалою суду від 14.09.2016р. даною колегією суддів справу № 904/1359/16 прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016р. ( суддя Воронько В.Д..) в позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що не можливо вилучити та повернути суб'єкту господарювання майно, яке відсутнє у відповідача та є власністю держави.

Не погодившись з рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду від 16.05.2016р. та задовольнити позов.

В апеляційній скарзі заявник посилається на порушення відповідачем вимог договору відповідального зберігання майна та спричинення майнових збитків

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Сторони своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просив зобов'язати відповідача ОСОБА_1 повернути позивачу б/в металоконструкції, лом та відходи чорних металів у обсязі 100 тонн згідно договору відповідального зберігання № 01/01/15 від 01.01.2015р.

Заявою про зменшення позовних вимог від 21.03.2016р. позивач просив зобов'язати повернути прийняте на зберігання майно у кількості 60 тонн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, прийнявши вищезазначене майно на відповідальне зберігання, допустила його вилучення працівниками Новомосковського відділення поліції, чим грубо порушила умови договору відповідального зберігання майна та причинила майнові збитки.

З наданих позивачем на підтвердження позовних вимог матеріалів вбачається, що 01.01.2015р. між ТОВ "Асамір" ЛТД ( клієнт) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (зберігач) укладено договір відповідального зберігання № 01/01/15 .

Предметом договору є прийняття і зберігання на території, що належить зберігачу, б/в металоконструкцій, лому та відходів чорних металів вагою 100 (сто) тонн на умовах, що визначені договором. Зберігання майна здійснюється зберігачем на території, що охороняється за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Губиниха, вулиця Свічкаренко, 111 (Об'єкти нерухомості, що знаходяться за адресою Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Губиниха, вул. Свічкаренко, 111 є приватною власністю зберігача на підставі відповідних правовстановлювальних документів) ( п.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору за зберігання товару клієнт сплачує зберігачу суму у розмірі 4, 00 грн. за м2 з врахуванням ПДВ за місяць з розрахунку займаної площі ( п.2.1 договоур).

Згідно п.2.2 договору ( в редакції додаткової угоди № 1 від 15.01.2015р.), розрахунок за надані зберігачем послуги здійснюються клієнтом після закінчення дії договору, але не пізніше 11 січня 2016 року на підставі виставленого рахунку на протязі 3-х банківських днів. На протязі 3-х банківських днів з моменту здійснення оплати зберігач надає акт виконаних робіт та виписує рахунок - фактуру.

Зберігач зобов'язаний видати в повному обсязі або частково товар клієнту на підставі першої вимоги. Видача товару здійснюється за умови відсутності заборгованості по рахункам за послуги зберігання (п. 3.2.7 договору).

Товар на відповідальне зберігання приймається на підставі акту приймання-передачі товарів (п.4.2 договору).

Пунктом 9.1 сторони погодили, що договір вступає в дію з моменту підписання та діє до 31 грудня 2015 року (або до виконання сторонами своїх зобов'язань за договором).

За Актом приймання-передачі товарів на відповідальне зберігання від 01.01.2015р., який є додатком до договору, позивач передав (здав), а відповідач прийняв на відповідальне зберігання б/в металоконструкції, лом та відходи чорних металів в обсязі 100 (сто) тонн оціночною вартістю 400 000,00 грн.

01.02.2015р. сторони уклали додаткову угоду до договору № 2, згідно якої анульовано акт приймання-передачі товарів на відповідальне зберігання від 01.01.2015р., який був додатком № 1 до договору, вважають його недійсним та припиненим, в свою чергу дійшли згоди про те, що додатком № 1 до договору є новий акт приймання-передачі товарів на відповідальне зберігання від 01.02.2015р., за яким позивач передав відповідачу за актом приймання-передачі товарів на відповідальне зберігання 60 тонн б/в металоконструкції, лом та відходи чорних металів вартістю 240 000,00 грн.

29.12.2015р. позивач письмово повідомив відповідача про закінчення терміну договору зберігання та заявив вимогу про повернення 11.01.2016р. майна з відповідального зберігання та необхідність підписання відповідного акту приймання-передачі товарів (майна) та додаткової угоди до договору щодо припинення (закінчення) договірних відносин відповідно до договору.

Листом від 05.01.2016р. відповідач повідомив позивача про неможливість повернення товару (майна) з відповідального зберігання згідно договору у визначений термін в зв'язку з тим, що його вилучено в рамках кримінального провадження співробітниками правоохоронних органів Новомосковського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Як вбачається з матеріалів справи, Новомосковським відділом поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження № 000181 від 27.01.2015 за ч.2 ст. 213 Кримінального кодексу України (порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, вчинене повторно), відносно ОСОБА_3, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.01.2016р. у справі № 183/23725/15, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.03.2016р., ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 213 КК України та засуджено до штрафу у сумі 29 750 грн. Речові докази у вигляді металобрухту, вагою 59 тон 805 кг.; терезів у кількості 3 штук; різаків по металу в кількості 3 штук, які зберігаються за адресою: вул. Північна, 3-а м. Новомосковськ Дніпропетровської області на території ТОВ "Східвтормет" судом обернуто в дохід держави.

Вироком встановлено, що ОСОБА_3 в період з листопада 2014р. по 09.02.2015р., в порушення вимог ст..4 Закону України «Про металобрухт», усвідомлюючи неправомірність своїх дій, продовжив діяльність щодо організації незаконного пункту прийому, схову та збуту брухту чорних та кольорових металів за місцем свого мешкання.

09.02.2015р. було проведено обшук території домоволодіння 111 по вул.. Свічкаренко в смт. Губиниха Новомосковського району в ході якого було виявлено та вилучено металобрухт чорних металів загальною вагою 59 тонн 805 кг, ваги в кількості 3 шт. та різаки по металу - 3 шт.

Дане майно було визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів справи і вироком суду обернуто в дохід держави.

Також досліджувався акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Асамір» ЛТД від 16.04.2015р., якою не встановлено підтвердження в бухгалтерському та податковому обліку господарських операцій та розрахунків з ФОП ОСОБА_1 за період з 01.01.2014р. по 28.02.2015р.

Судом досліджувалася версія обвинуваченого про те, що вилучений металобрухт знаходився у нього на підставі договору відповідального зберігання № 01/01/2015 від 01.01.2015р., укладеного з ТОВ «Асамір» ЛТД і суд не прийняв її до уваги, оскільки вона суперечить іншим доказам, які кожен окремо та в сукупності доводять винуватість ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України, вирок суду у кримінальному проваджені, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.01.2016р. у справі № 183/23725/15, який набрав законної сили встановлено, що ОСОБА_3 здійснював операції з металобрухтом без державної реєстрації, а також організував незаконний пункт прийому, схову та збуту металобрухту на території свого домоволодіння і вилучений металобрухт у кількості 59 тонн 805 кг є результатом його кримінальних дій з приймання металобрухту.

Таким чином вироком суду встановлено, що вилучений металобрухт не є власністю ТОВ «Асамір»ЛТД, а є результатом кримінальних дій ОСОБА_3, тому металобрухт і було обернуто в дохід держави.

З цих підстав колегія суддів погоджується з рішенням суду, яке слід залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Асамір ЛТД" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетрвоської області від 16.05.2016 року у справі № 904/1359/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25.10.2016р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.О.Чимбар

__________________ О.В.Березкіна