РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016Справа №910/16299/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС»
до про Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» стягнення заборгованості у розмірі 1 107 080 грн. 52 коп.
Представники:

від Позивача: Мироновська А.О. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Шелефост Т.М. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 1 107 080 грн. 52 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.10.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» (Охоронне агентство) та Публічним акціонерним товариством «Птахогосподарство «Червоний прапор» в особі філії «Птахофабрика «Перше Травня» Публічного акціонерного товариства «Птахогосподарство «Червоний прапор», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард» (Замовник) було укладено Договір про надання охоронних послуг №01-10-15/2, відповідно до умов якого Охоронне агентство зобов'язалось забезпечити недоторканість об'єкту охорони, що передається Замовником під охорону згідно акту прийняття об'єкту під охорону згідно акту прийняття об'єкту під охорону, а Замовник зобов'язався щомісячно сплачувати Охоронному агентству встановлену цим Договором плату. Як зазначає Позивач, він належним чином виконав свої зобов»язання за цим Договором, що підтверджується актами надання послуг, проте Відповідач порушив зобов'язання щодо своєчасного здійснення оплати за надані послуги за жовтень 2015 року - червень 2016 року. Таким чином, заборгованість Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» становить 913 878 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» пеню у розмірі 106 054 грн. 84 коп., 3% річних у розмірі 6 344 грн. 20 коп., інфляційні у розмірі 803 грн. 48 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 80 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.09.2016 року порушено провадження у справі № 910/16299/16, судове засідання призначено на 21.09.2016 року.

20.09.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 06.09.2016 року та заява про збільшення розміру позовних вимог.

20.09.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та заперечення на заяву Позивача про забезпечення позову.

21.09.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 06.09.2016 року не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2016 року заяву Позивача про збільшення розміру позовних вимог повернуто без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про здійснення витрат на правову допомогу. Суд приймає до розгляду заяву Позивача.

Також, Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати докази на підтвердження направлення на адресу Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" актів надання охоронних послуг відповідно до п. 7.5. Договору №01-10-15/2 від 01.10.2015 року;

2) Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості за Договором №01-10-15/2 від 01.10.2015 року у розмірі 913 878,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2016 року відкладено розгляд справи на 05.10.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

29.09.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та заява про збільшення розміру позовних вимог, якою просив Суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» заборгованість у розмірі 995 828 грн. 00 коп., пеню у розмірі 166 491 грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 14 235 грн. 08 коп., інфляційні у розмірі 25 059 грн. 71 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 80 000 грн. 00 коп.

04.10.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 06.09.2016 року та відзив на позовну заяву, в якому просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

05.10.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник позивача подав розрахунок розміру позовних вимог з урахуванням заяви про збільшення.

Щодо заяви Позивача про збільшення позовних вимог, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору, у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає заяву Позивача про збільшення позовних вимог до розгляду.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард";

2) Відповідача надати письмові пояснення чи заперечення з урахуванням заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СК - АНТАРЕС" про збільшення розміру позовних вимог;

3) сторін скласти Акт звірки взаємних розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2016 року відкладено розгляд справи на 26.10.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, витребуванням додаткових доказів по справі.

19.10.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, якою просив Суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» заборгованість у розмірі 1 104 140 грн. 00 коп., пеню у розмірі 166 491 грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 14 235 грн. 08 коп., інфляційні у розмірі 25 059 грн. 71 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 80 000 грн. 00 коп.

24.10.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

25.10.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 26 жовтня 2016 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав позовні вимоги та доводи позовної заяви. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

Щодо заяви Позивача про збільшення позовних вимог, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору, у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає заяву Позивача про збільшення позовних вимог до розгляду.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 26 жовтня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.10.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» (Охоронне агентство) та Публічним акціонерним товариством «Птахогосподарство «Червоний прапор» в особі філії «Птахофабрика «Перше Травня» Публічного акціонерного товариства «Птахогосподарство «Червоний прапор», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Агрохолдинг Авангард» (Замовник) було укладено Договір про надання охоронних послуг №01-10-15/2, відповідно до умов якого Охоронне агентство зобов'язалось забезпечити недоторканість об'єкту охорони, що передається Замовником під охорону згідно акту прийняття об'єкту під охорону згідно акту прийняття об'єкту під охорону, а Замовник зобов'язався щомісячно сплачувати Охоронному агентству встановлену цим Договором плату.

Відповідно до п.2.2 Договору об'єкт, який передається під охорону, визначається в дислокації, що є додатком до Договору та його невід'ємною частиною.

Пунктом 5.9 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної сплати Замовником вартості послуг Охоронного агентства згідно договору, Замовник зобов'язаний сплатити Охоронному агентству пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми оплати за кожен день прострочення.

Згідно з п.7.3 Договору загальна сума щомісячної плати за даним договором складає 169 092 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ.

У п.7.4 Договору визначено, що оплату щомісячної суми Договору за перший місяць надання послуг здійснюється два рази - до 20 числа звітного місяця і до 10 числа місяця, що слідує за звітним, а в подальшому оплату щомісячної суми Договору здійснюється до 10 числа місяця, що слідує за звітним.

Охоронне агентство зобов'язано, за перший місяць надання послуг, надати Замовникові Акти про надання охоронних послуг до 17 числа звітного місяця та до 2 числа місяця, наступного за звітним, а в подальшому до 2 числа місяця наступного за звітним. Замовник зобов'язаний протягом 5 робочих днів розглянути поданий акт та підписати його або надати заперечення щодо викладеного в Акті. У разі не підписання Замовником Акту протягом встановленого строку та відсутності заперечень щодо викладеного в акті, такі послуги вважаються наданими належним чином. (п.7.5 Договору)

У п.10.1 Договору передбачено, що він набирає чинності з 01.10.2015 року і діє до 01.10.2016 року.

Додатком №1 до Договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року Сторони узгодили дислокацію об'єктів охорони.

Додатковою угодою №01-01-16/2 від 01.01.2016 року до Договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року Сторони дійшли згоди щодо розміру вартості послуг з охорони за один календарний місяць

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року Позивачем були надані послуги за період жовтень 2015 року - липень 2016 року та вересень 2016 року, а Відповідачем в свою чергу прийняті вказані послуги, що підтверджується Актами надання послуг №20 від 31.10.2015 року на суму 169 092 грн. 00 коп., №22 від 30.11.2015 року на суму 169 092 грн. 00 коп., №24 від 31.12.2015 року на суму 169 092 грн. 00 коп., №2 від 31.01.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №5 від 29.02.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №9 від 31.03.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №12 від 30.04.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №15 від 31.05.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №18 від 30.06.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №21 від 31.07.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №27 від 30.09.2016 року на суму 163 053 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 1 896 246 грн. 00 коп., проте оплачені лише частково, що підтверджується випискою по рахунку Позивача та платіжними дорученнями.

Крім того, на виконання умов Договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року Позивачем були надані послуги у серпні 2016 року, що підтверджується Актом надання послуг №24 від 31.08.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., підписаним в односторонньому порядку Позивачем.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що заборгованість Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» становить 1 104 140 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» пеню у розмірі 166 491 грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 14 235 грн. 08 коп., інфляційні у розмірі 25 059 грн. 71 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 80 000 грн. 00 коп. з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 19.10.2016 року, яка прийнята Судом до розгляду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року Позивачем були надані послуги за період жовтень 2015 року - липень 2016 року та вересень 2016 року, а Відповідачем в свою чергу прийняті вказані послуги, що підтверджується Актами надання послуг №20 від 31.10.2015 року на суму 169 092 грн. 00 коп., №22 від 30.11.2015 року на суму 169 092 грн. 00 коп., №24 від 31.12.2015 року на суму 169 092 грн. 00 коп., №2 від 31.01.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №5 від 29.02.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №9 від 31.03.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №12 від 30.04.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №15 від 31.05.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №18 від 30.06.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №21 від 31.07.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., №27 від 30.09.2016 року на суму 163 053 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 1 896 246 грн. 00 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, проте оплачені лише частково, що підтверджується випискою по рахунку Позивача та платіжними дорученнями.

Крім того, на виконання умов Договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року Позивачем були надані послуги у серпні 2016 року, що підтверджується Актом надання послуг №24 від 31.08.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., який підписаний в односторонньому порядку зі сторони Позивача та направлений на адресу Відповідача, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 18.09.2016 року і фіскальним чеком від 18.09.2016 року.

Охоронне агентство зобов'язано, за перший місяць надання послуг, надати Замовникові Акти про надання охоронних послуг до 17 числа звітного місяця та до 2 числа місяця, наступного за звітним, а в подальшому до 2 числа місяця наступного за звітним. Замовник зобов'язаний протягом 5 робочих днів розглянути поданий акт та підписати його або надати заперечення щодо викладеного в Акті. У разі не підписання Замовником Акту протягом встановленого строку та відсутності заперечень щодо викладеного в акті, такі послуги вважаються наданими належним чином. (п.7.5 Договору)

Проте, Суд звертає увагу, що всупереч умовам Договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року Публічним акціонерним товариством «Агрохолдинг Авангард» не був підписаний Акт надання послуг №24 від 31.08.2016 року на суму 175 131 грн. 00 коп., а також не надано заперечень щодо викладеного в Акті, а тому надані послуги вважаються наданими Позивачем належним чином й прийнятими Відповідачем.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що на виконання умов Договору про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року Позивачем були надані послуги за період жовтень 2015 року - вересень 2016 року на загальну суму в розмірі 2 071 377 грн. 00 коп., а Відповідачем в свою чергу прийняті вказані послуги відповідно до п.7.5 Договору без заперечень і зауважень, у зв'язку з чим у Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» виник обов'язок по оплаті за надані й прийняті послуги.

Таким чином, заборгованість Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» за Договором про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року за надані й прийняті послуги за період жовтень 2015 р. - вересень 2016 р. становить 1 104 140 грн. 00 коп., що підтверджується детальним розрахунком заборгованості Відповідача станом на 19.10.2016 року, наданим Позивачем.

Крім того, факт наявності заборгованості Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» за Договором про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року за надані й прийняті послуги за період жовтень 2015 р. - вересень 2016 р. у розмірі 1 104 140 грн. 00 коп. також підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків за період 01.10.2015 року - 05.10.2016 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» в розмірі 1 104 140 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 1 104 140 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 19.10.2016 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 11.11.2015 р. по 17.09.2016 р. у розмірі 14 235 грн. 08 коп. та інфляційні у розмірі 25 059 грн. 71 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані й прийняті послуги за Договором про надання охоронних послуг №01-10-15/2 від 01.10.2015 року за загальний період прострочки з 11.11.2015 р. по 17.09.2016 р. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з невірним розрахунком Позивача, оскільки розрахунок повинен здійснюватися за кожним актом надання охоронних послуг окремо за визначений Позивачем період заборгованості. Також, Позивачем не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України). Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних у розмірі 14 171 грн. 46 коп. за загальний період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов'язання з 11.11.2015 року по 17.09.2016 року.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання в зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних за загальний період прострочки з 11.11.2015 року по 17.09.2016 року в розмірі 25 059 грн. 71 коп. підлягають задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до норм статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений можливості виходити самостійно за межі заявлених позовних вимог. При цьому, Суд зазначає, що при здійсненні розрахунку інфляційних Позивач не врахував, що інфляційні за своєю правовою природою є збільшенням суми основного боргу в період прострочки виконання відповідачем його грошового зобов»язання з причини девальвації грошової одиниці України, яка визначається офіційними державними органами за результатами економічних процесів в конкретний місяць, тобто є помісячним індексом. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, причому може мати місце як інфляція грошових коштів, так і дефляція, і коли строк виконання зобов'язання настає до 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за поточний місяць, а коли строк виконання зобов»язання - після 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за наступний місяць, але не розраховується поденний індекс інфляції, що зроблено позивачем. Крім того, Позивач, при розрахунку інфляційних не врахував, що одночасно з інфляцією може мати місце і дефляція, тобто зменшення, яка також має бути врахована при розрахунку даної вимоги, наданої до суду, оскільки Позивачем заявлені в позові вимоги про застосування до відповідача норм ст. 625 Цивільного кодексу України не за визначений окремий місяць прострочки в цілому, а за період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов»язання за кожним актом окремо за певний період часу з моменту виникнення прострочки до моменту фактичної оплати. Також, в даному випадку у зв'язку із здійсненням часткової оплати Відповідачем, Позивач не врахував, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань, а також те, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

При зверненні до суду з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 19.10.2016 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач просив стягнути з Відповідача пеню за загальний період прострочки з 11.11.2015 р. по 17.09.2016 р. у розмірі 166 491 грн. 88 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 5.9 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної сплати Замовником вартості послуг Охоронного агентства згідно договору, Замовник зобов'язаний сплатити Охоронному агентству пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми оплати за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 11.11.2015 року по 17.09.2016 року у розмірі 166 491 грн. 88 коп. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому Позивачем розмірі, оскільки відповідно до норм статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд позбавлений можливості виходити самостійно за межі заявлених позовних вимог. При цьому, розрахунок пені, наданий Позивачем є невірним, оскільки він повинен здійснюватися за кожним актом надання охоронних послуг окремо за визначений Позивачем період заборгованості. Також, при розрахунку пені у зв'язку із здійсненням часткової оплати Відповідачем, Позивач не врахував, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені, а також те, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Позивачем також заявлено про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» витрат на правову допомогу в розмірі 80 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. (п.6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2016 року між Адвокатським об'єднанням «Група Адвокатів України» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» (Замовник) було укладено Договір про надання правової допомоги №01-07/2, за змістом якого Замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, дав завдання Виконавцеві та зобов'язався оплатити його допомогу, а Виконавець зобов'язався відповідно до завдання надати правову допомогу Замовнику з питань врегулювання дебіторської заборгованості.

Додатковою угодою №2 від 07.07.2016 року до Договору про надання правової допомоги №01-07/2 від 01.07.2016 року Сторони дійшли згоди, що Замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором, дав завдання Виконавцеві надати правову допомогу по стягненню заборгованості за надані Замовником послуги з ПАТ «Агрохолдинг Авангард», заборгованість у сумі 913 878 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору про надання правової допомоги №01-07/2 від 01.07.2016 року Виконавцем були надані послуги, а Позивачем в свою чергу були прийняті надані послуги, що підтверджується Актом наданих послуг від 21.09.2016 року, а також Товариством з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» було сплачено за надані послуги грошові кошти у розмірі 80 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №10 від 08.07.2016 року.

При цьому, як вбачається з Акту наданих послуг від 21.09.2016 року, Адвокатським об'єднанням «Група Адвокатів України» витрачено 8 годин на первинний аналіз договору, додатків, розрахунків (16000 грн. 00 коп.), 4 години на підготовку позову (8000 грн. 00 коп.), 6 годин на підготовку розрахунку (12000 грн. 00 коп.), 6 годин на підготовку змін до позову та розрахунків (12000 грн. 00 коп.), 7 годин на підготовку ін.. процесуальних документів (14000 грн. 00 коп.), 8 годин на участь в судових засіданнях (16000 грн. 00 коп.), інші витрати (транспорт, зв'язок, копіювання, друк та інш.) - 2 000 грн. 00 коп.

Проте, як вбачається з протоколів судового засідання по справі №910/16299/16 судове засідання 21.09.2016 року тривало з 11.10 год. до 11.15 год.; судове засідання 05.10.2016 року тривало з 11.10 год. до 11.15 год. та судове засідання 26.10.2016 року тривало з 12.50 год. до 12.55 год. Тобто, загальна кількість часу, витраченого представником Товариства з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» на участь в судових засіданнях по справі №910/16299/16 становить 15 хвилин, а не 8 годин, як зазначено в Акті наданих послуг від 21.09.2016 року.

Крім того, Суд звертає увагу, що витрачений представником Товариства з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» час на підготовку розрахунку (6 годин - 12000 грн. 00 коп.), на підготовку змін до позову та розрахунків (6 годин - 12000 грн. 00 коп.), на підготовку ін.. процесуальних документів (7 годин -14000 грн. 00 коп.) є явно завищеним та неспіврозмірним зі складністю даної справи. Також, Суд зазначає, що розрахунок пені, 3% річних та інфляційних, здійснений адвокатом є взагалі невірним та необґрунтованим, оскільки останнім при здійсненні даних розрахунків не були враховані приписи чинного Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин, Суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При цьому, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна надавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

В даному випадку Суд дійшов висновку про те, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача витрат на правову допомогу (послуг адвоката) з урахуванням обставин справи, категорії спору, рівня його складності, тривалості розгляду справи, витраченого часу на підготовку документів й позову, здійсненого розрахунку пені, 3% річних, інфляційних, часткового задоволення позову є співрозмірними та підлягають задоволенню частково у розмірі 13 098 грн. 64 коп., що складає 1% від суми задоволених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 04.02.2014 у справі № 904/7731/13, від 03.07.2014 у справі № 910/2040/14, від 24.09.2014 у справі №916/1425/14.

Таким чином, з Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 1 104 140 грн. 00 коп., пеня в розмірі 166 491 грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 14 171 грн. 46 коп. та інфляційні у розмірі 25 059 грн. 71 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимога.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Агрохолдинг Авангард» (03115, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 121 В, Ідентифікаційний код юридичної особи 00851519) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК - АНТАРЕС» (03151, м.Київ, ВУЛИЦЯ МОЛОДОГВАРДІЙСЬКА, будинок 22, Ідентифікаційний код юридичної особи 37849308) заборгованість у розмірі 1 104 140 (один мільйон сто чотири тисячі сто сорок) грн. 00 коп., пеню у розмірі 166 491 (сто шістдесят шість тисяч чотириста дев'яносто одна) грн. 88 (вісімдесят вісім) коп., 3% річних у розмірі 14 171 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят одна) грн. 46 (сорок шість) коп., інфляційні у розмірі 25 059 (двадцять п'ять тисяч п'ятдесят дев'ять) грн. 71 (сімдесят одна) коп., витрати на правову допомогу у розмірі 13 098 (тринадцять тисяч дев'яносто вісім) грн. 64 (шістдесят чотири) коп. та судовий збір у розмірі 19 647 (дев'ятнадцять тисяч шістсот сорок сім) грн. 95 (дев'яносто п'ять) коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 31 жовтня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин