донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

19.10.2016 справа №913/704/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників:
від позивача: не зявився
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуЛуганської митниці ДФС м.Старобільськ, Луганська область
на рішення господарського суду Луганської області
від27 липня 2016 р.
по справі№ 913/704/16 (суддя Фонова О.С.)
за позовом:Луганської митниці ДФС м.Старобільськ, Луганська область
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство "Продмашстрой" м.Сєвєродонецьк, Луганська область
простягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Луганська митниця ДФС м.Старобільськ, Луганська область звернулась до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю - підприємство «Продмашстрой» м.Сєвєродонецьк, Луганська область про стягнення 734 515,54грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 27.07.2016р. у справі №913/704/16 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач з прийнятим рішенням господарського суду Луганської області від 27.07.2016р. у справі №913/704/16 не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне зясування всіх обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права.

Апелянт зазначає про те, що підписання уповноваженими особами актів приймання-передавання свідчить про укладання сторонами договору зберігання у спрощений спосіб, що є підставою для виникнення майново-господарських зобовязань.

Крім того, скаржник зазначає про те, що скасування карток відмови у митному оформленні не є підставою для звільнення від сплати витрат за зберігання на складі митного органу, оскільки жодним нормативним документом такого виду звільнення від відшкодування витрат за зберігання на складі митниці не передбачено.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив клопотання про проведення судового засідання за його відсутністю

Судова колегія вважає можливим здійснити розгляд справи у відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи, оскільки сторони були повідомлені про день та час судового засідання належним чином відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні повноважного представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів справи, за міжнародними автомобільними накладними СМR №502041 від 04.02.2015, №502042 від 04.02.2015, №502043 від 04.02.2015, №0000153 від 29.01.2015, №321033 від 29.01.2015 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Продмаршстрой» (відповідач) надійшов товар «Беззольна високооктанова добавка до автомобільних бензинів «OKTAN FORZA», у пяти автомобільних цистернах загальною вагою 104300кг, які після прибуття у місце доставки, були розміщені у зоні митного контролю.

На митний пост «Сєвєродонецьк» Луганської митниці ДФС було заявлено до митного оформлення в митний режим імпорту вантаж «Беззольна високооктанова добавка до автомобільних бензинів «OKTAN FORZA» за наступними митними деклараціями №702180001/2015/000280 від 06.02.2015, №702180001/2015/000354 від 13.02.2015, №702180001/2015/000355 від 13.02.2015, №702180001/2015/000356 від 13.02.2015, №702180001/2015/000358 від 13.02.2015.

На вказані митні декларації після винесення рішення про код товару згідно з УКТЗЕД надані картки відмови у митному оформленні №702180003/2015/00004 від 27.04.2015, №702180003/2015/00003 від 27.04.2015, №702180003/2015/00002 від 27.04.2015, №702180003/2015/00005 від 28.04.2015, №702180003/2015/00002 від 28.04.2015.

Згідно відміток на товаросупровідних документах та інформації, яка міститься у Єдиній автоматизованій інформаційній системі ДФС України для партій товару задекларованих за митними деклараціями зафіксовано наступні дати перетину митного кордону України:

№702180001/2015/000280 від 06.02.2015 05.02.2015р.;

№702180001/2015/000354 від 13.02.2015 08.02.2015р.;

№702180001/2015/000355 від 13.02.2015 07.02.2015р.;

№702180001/2015/000356 від 13.02.2015 - 06.02.2015р.;

№702180001/2015/000358 від 13.02.2015 08.02.2016р.

Згідно з ч.4, 5 ст.321 Митного кодексу України, граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів. Товари, транспортні засоби комерційного призначення, які перебувають під митним контролем і за якими власник або уповноважена ним особа не звернулися до закінчення граничного строку, встановленого цією статтею, набувають статусу таких, що зберігаються на складі органу доходів і зборів.

Частиною 2 ст. 321 Митного кодексу України визначено, що у разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України.

Враховуючи вищезазначене, граничний строк перебування під митним контролем товару «Беззольна високооктанова добавка до автомобільних бензинів «OKTAN FORZA» для зазначених партій закінчився 03.08.2015р., 06.08.2015р., 05.08.2015р., 04.08.2015р., 06.08.2015р. відповідно.

У звязку із закінченням граничного строку перебування під митним контролем товару, враховуючи, що вказаний товар через свої властивості не міг зберігатись на складі митниці та вимагає спеціальних умов зберігання за актом б/н про проведення перевантаження від 24.06.2015р., було проведено перевантаження товару «Беззольна високооктанова добавка до автомобільних бензинів «OKTAN FORAS», з автомобільних цистерн, що знаходились у зоні митного контролю на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Кабріолет» в залізничні цистерни, розміщені в тимчасовій зоні митного контролю, створеній на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Обєднане господарство залізничного транспорту».

Згідно з актами приймання-передавання №1 від 04.08.2015р., №2 від 05.08.2015р., №3 від 06.08.2015р., №4 від 07.08.2015р., №5 від 07.08.2015р. для розміщення на складі Луганської митниці ДФС товарів, транспортних засобів комерційного призначення товар «Беззольна високооктанова добавка до автомобільних бензинів «OKTAN FORAS» загальною кількістю (вагою) 104 300кг вартістю 951 374,34грн. співробітником Луганської митниці ДФС передані Товариству з обмеженою відповідальністю «Продмашстрой» та прийняті останнім на відповідальне зберігання.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 239 Митного кодексу України товари, які через свої властивості не можуть зберігатися на складі органу доходів і зборів, за рішенням керівника органу доходів і зборів або особи, яка виконує його обовязки, можуть передаватися органами доходів і зборів на зберігання підприємствам, на складах яких створено необхідні умови для належного зберігання таких товарів. Для цілей цього Кодексу таке зберігання вважається зберіганням на складі органу доходів і зборів.

Органи доходів і зборів несуть передбачену законом відповідальність за втрату або пошкодження товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що зберігаються ними. У випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, таку відповідальність несе адміністрація підприємств, на складах яких розміщуються товари, передані органами доходів і зборів цим підприємствам на зберігання.

Не погоджуючись із складеними картами відмови у митному оформленні Товариство з обмеженою відповідальністю «Продмашстрой» звернулося з адміністративним позовом про скасування зазначених карток відмови та рішень про визначення коду товару.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2015р. та додатковою постановою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2015р. у справі №820/2890/15, які залишені без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015р., адміністративний позов ТОВ «Продмашстрой» задоволено частково. Визнані протиправними дії посадових осіб Луганської митниці Міндоходів щодо винесення карток відмови у митному оформленні, а саме №702180001/2015/00006 від 11.02.2015, №702180001/2015/00009 від 16.02.2015, №702180001/2015/00010 від 16.02.2015, №702180001/2015/00011 від 16.02.2015, №702180001/2015/00008 від 16.02.2015, №702180001/2015/00014 від 26.02.2015, №702180001/2015/00015 від 04.03.2015, №702180001/2015/00016 від 05.03.2015, №702180001/2015/00017 від 05.03.2015, №702180001/2015/00018 від 05.03.2015.

Скасовані картки відмови у митному оформленні Луганської митниці Міндоходів, а саме №702180001/2015/00006 від 11.02.2015, №702180001/2015/00009 від 16.02.2015, №702180001/2015/00010 від 16.02.2015, №702180001/2015/00011 від 16.02.2015, №702180001/2015/00008 від 16.02.2015, №702180001/2015/00014 від 26.02.2015, №702180001/2015/00015 від 04.03.2015, №702180001/2015/00016 від 05.03.2015, №702180001/2015/00017 від 05.03.2015, №702180001/2015/00018 від 05.03.2015.

Скасовані рішення Луганської митниці ДФС про визначення коду товару №КТ-702-2015 від 21.04.2015, №КТ-706-2015 від 27.04.2015, №КТ-704-2015 від 27.04.2015, №КТ-705-2015 від 27.04.2015, №КТ-707-2015 від 28.04.2015.

Скасовані картки відмови у митному оформлені Луганської митниці ДФС №702180003/2015/00004 від 27.04.2015, №702180003/2015/00003 від 27.04.2015, №702180003/2015/00002 від 27.04.2015, №702180003/2015/00005 від 28.04.2015, №702180003/2015/00002 від 28.04.2015.

На виконання ухвали колегії суддів Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 у справі №820/2890/15, 12.10.2015 Луганською митницею були відкликані рішення про визначення коду товару №КТ-702-2015 від 21.04.2015, №КТ-706-2015 від 27.04.2015, №КТ-704-2015 від 27.04.2015, №КТ-705-2015 від 27.04.2015, №КТ-707-2015 від 28.04.2015.

На виконання ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 у справі №820/2890/15 на пропозицію митного органу ТОВ-підприємство Продмашстрой подало до митного оформлення вказаного товару нові вантажно-митні декларації від 13.10.15 №702180003/2015/000347, від 19.10.15 №702180003/2015/000356, від 19.10.15 №702180003/2015/000357, від 21.10.15 №702180003/2015/000368, від 21.10.15 №702180003/2015/000369 з зазначенням митної вартості товару в розмірі, що відповідав визначеному в первинних деклараціях, що подавалися підприємством до митного оформлення цього товару.

Зазначені вантажно-митні декларації були прийняті митним органом і митне оформлення було проведено без коригування митної вартості товару.

Відповідно до платіжних доручень №686 від 12.10.2015; №1225 від 15.10.2015; №718 від 21.10.2015 митні платежі підприємством відповідача в повному обсязі були сплачені шляхом передоплати до подачі вказаних ВМД.

19.11.2015 інвентаризацією встановлено відсутність товару, що перебував під митним контролем та знаходився на відповідальному зберіганні відповідача.

Позивач зазначає, що оскільки товар для зберігання на складі митниці розміщений в цистернах, датою розміщення слід вважати дату розміщення цистерн типу 53, №51243012: згідно акту приймання-передання від 04.08.2015 №1 та цистерни типу 53 №57221244 згідно акту приймання-передання від 05.08.2015 №2. Виходячи з того, що подальше розміщення товарів здійснювалось у вже розміщені на митному складі цистерни, додаткові місця для розміщення цих товарів на складі митниці не визначалися.

Загальна сума витрат за зберігання за розрахунком позивача склала 734515,54 грн., яка і заявлена до стягнення.

Позивач розрахунком відповідно до Порядку від 15.06.2012 №731, який надіслано відповідачу в листі № 3583/10/12-70-03 від 21.12.2015, повідомив його про необхідність сплатити витрати за зберігання майна за період з 15.08.2015 (11-й день зберігання) по 19.11.2015 (день проведення інвентаризації та виявлення факту відсутності майна) в сумі 734515,54 грн.

Підприємство відповідача повідомило митний орган листом від 15.12.2015р. №635, що товар було відвантажено споживачам на підставі актів приймання-передачі зі складу, де він зберігався, 26.10.2015 - 26,050 тн; 27.10.2015 - 24,150 тн; 02.11.2015 - 26,310 тн; 02.11.2015 - 24,310 тн; 01.12.2015 - 3,480 тн.

Також позивач зазначає, що сума витрат за зберігання товару на складі митного органу не була оформлена уніфікованою митною квитанцією МД-1.

Дослідивши зазначене, колегія суддів зазначає наступне.

На підставі вимог ч.3 ст. 239 Митного Кодексу України наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №627 затверджено Порядок роботи складу митного органу, п. 9.1 якого передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що зберігаються на складах Митниць під митним контролем, можуть бути видані їх власникам або уповноваженим ними особам лише після їх митного оформлення, відшкодування витрат Митниць на їх зберігання та сплати відповідних митних платежів.

Відповідно до ч.6 ст.239 Митного Кодексу України, витрати органів доходів і зборів на зберігання товарів, транспортних засобів, зазначених у пунктах 1-5 частини першої та у частині пятій статті 238 цього Кодексу, відшкодовуються власниками цих товарів, транспортних засобів або уповноваженими ними особами. Розмір суми, що підлягає відшкодуванню, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і розраховується в порядку, передбаченому для визначення собівартості платних послуг.

Наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731 затверджено Порядок відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів (далі Порядок № 731), пункт 1 якого передбачає, що відшкодування витрат митному органу оформлюється уніфікованою митною квитанцією МД-1 (далі - УМК МД-1), яка заповнюється в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з наказом Державної митної служби України №1 від 04.01.2005 затверджено Порядок застосування уніфікованої митної квитанції МД-1, відповідно до вимог пункту 1.2 якого Уніфікована митна квитанція МД-1 (далі - УМК) застосовується під час прийняття на зберігання митним органом товарів відповідно до законодавства.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що фактично товар не було належним чином оформлено на зберігання митного органу шляхом складання уніфікованої митної квитанції МД-1 та умови фактичного зберігання товару за вказаним договором не відповідають вимогам зазначених вище Порядків для зберігання товару на складі митного органу.

Отже, належного документу на підтвердження факту прийняття на зберігання митним органом товару відповідно до законодавства, що є підставою для відшкодування витрат митному органу, позивачем суду не надано.

Посилання позивача на наявні акти приймання-передавання як доказ укладення договору на зберігання судова колегія до уваги не приймає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 937 Цивільного кодексу України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.

Статтею 208 Цивільного кодексу України встановлено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Частиною 3 ст. 937 Цивільного кодексу України визначено, що прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання.

Також, ч. 1 ст. 946 Цивільного кодексу України зазначено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Відповідно до приписів ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Дійсно, акти приймання-передачі товару №1 від 04.08.2015, №2 від 05.08.2015, №3 від 06.08.2015, №4 від 07.08.2015, №5 від 07.08.2015 містять назву товару, його кількість (вагу) та загальну суму цього майна, однак зазначені акти не зазначають про вартість послуг за зберігання майна.

За таких обставин, посилання позивача на акти приймання-передачі, як на сталий договір зберігання, в якому він є зберігачем, а відповідач поклажодавцем, є безпідставним, оскільки, вказані документи були складені на підтвердження факту передання відповідачем на склад позивача товару у звязку з тим, що п.4 ч.1 ст. 238 та ч. 4 ст. 321 Митного кодексу України врегульований такий порядок.

Виходячи з наведеного акти приймання-передачі, на які посилався позивач, не мають ознак договору, а спрямовані на реалізацію відповідачем свого обовязку, встановленого Митним кодексом України.

Крім того, предявлена до стягнення сума витрат за зберігання товару на складі митного органу в розмірі 734 515,54грн. не відносяться до митних платежів, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України митними платежами є мито, акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції), що справляються під час переміщення або у звязку з переміщенням товарів через митний кордон України та контроль за справлянням яких покладено на митні органи, а фактично є платою за зберігання товару на складі митного органу, яка відповідно до Порядку відшкодування витрат за зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012р. №731 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 09.07.2012р. за №1140/21452), розраховується виходячи із категорії товару та строку його знаходження на такому складі, та має бути сплачена при фактичному отриманні товару після його митного оформлення.

Колегія суддів також зазначає, що позивач здійснив розрахунок витрат на зберігання товару на митному складі на підставі пункту 2 Порядку № 731 за 96 та 97 діб, водночас, згідно абзаців 3-4 пункту 8 розділу 2 вказаного Порядку, при обрахунку витрат митним органом до розрахункового строку не включається час затримки митного оформлення, яка сталася з ініціативи митного органу. Час затримки митного оформлення з ініціативи митного органу встановлюється за результатами перевірки обставин та причин такого затримання та оформлюється доповідною або службовою запискою на керівника митного органу або особу, яка виконує його обовязки.

Враховуючи вищевикладені норми права та судові рішення, якими визнані протиправними дії посадових осіб Луганської митниці Міндоходів щодо винесення карток відмови у митному оформленні та їх скасування колегія суддів зазначає, що розміщення товару на складі митного органу протягом 96 та 97 діб було обумовлено протиправними діями посадових осіб позивача, а тому, таке затримання сталось з ініціативи митного органу.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем заявлено до стягнення витрати за зберігання товарів на складі митного органу в сумі 734515,54 грн., які розраховані відповідно до Порядку № 731, водночас згідно цього ж Порядку, час затримки товару з ініціативи митного органу не включається до розрахункового строку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що зазначене зберігання відбувалось з ініціативи митного органу, а тому, період часу, в якому відбувалось платне зберігання, відсутній.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо доведеності позовних вимог.

Згідно з статтею 34 Господарського процессуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

При таких обставинах доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 27.07.2016р. по справі №913/704/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луганської митниці ДФС м.Старобільськ, Луганська область на рішення господарського суду Луганської області від 27.07.2016р. по справі №913/704/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 27.07.2016р. по справі №913/704/16 - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу;

1прим.-ДАГС;

1прим.-ГСЛО.