РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016Справа №910/15619/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Металева Покрівля Груп»
До Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД»
Простягнення 182 241,10грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Чех О.Я. -представник за довіреністю

Від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованість за Договором будівельного підряду №30/10-2015 від 30.102015р в розмірі 182 241,10грн., з яких 155 119, 29 грн. - сума основного боргу, 20 281, 00 грн. - пеня, 1 573,00 грн. - 3% річних, 5 267, 80 грн. - інфляційні втрати та судовий збір.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 03680, м. Київ, вул. Пшенична , буд.4.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

На призначені судові засідання 20.09.2016 та 18.10.2016 представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні у матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалами суду про призначення судового засідання була вручена відповідачу 15.09.2016. про відкладення розгляду справи - 28.09.2016р.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Металева Покрівля Груп» та Приватним акціонерного товариства «АЕРОБУД» було укладено Договір будівельного підряду № 30/10-2015 (надалі - Договір підряду).

За умовами Договору підряду (п.2.1договору) Відповідач доручає, а Позивач зобов'язується виконати з використанням матеріалів, обладнання та конструкцій власного постачання та поставки Генпідрядника відповідно до Відомості матеріалів поставки Генпідрядника, власними силами та засобами, з використанням власних механізмів, комплекс робіт по улаштуванню мідної покрівлі башти на Об'єкті: «Будівництво житлово-офісного будинку з елементами соціальної інфраструктури по вул. Воровського, 21 в Шевченківському районі м. Києва» (надалі Роботи), а Генпідрядник зобов'язується надати Підряднику фронт робіт, забезпечити робочою документацією, здійснити приймання та сплатити вартість виконаних Підрядником належним чином робіт.

Пунктом п. 4.1 Договору підряду сторони визначили, що виконання Робіт, передбачених цим Договором, повинно розпочатись, здійснюватись і закінчитись у встановлений Договором Строки, визначені в Календарному графіку виконаних робіт (Додаток №2), який є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.5.2.1 договору підряду Генпідрядник проводить платежі Підряднику за виконані Роботи на підставі довідки про вартість виконаних Робіт (Ф-КБЗ) та Акту виконаних робіт (Ф-КБ2В), підписаних уповноваженими представниками Сторін у наступному порядку: Генпідрядник оплачує підписання відповідного акту прийому-передачі виконаних робіт та довідок про вартість робіт.

Обсяг Робіт, що доручається Підряднику до виконання за цим Договором, вказаний у Договірній ціні №1 (Додаток №1 до Договору). Склад Робіт, що доручається Підряднику до виконання за цим Договором, погоджений Сторонами у договірній ціні визначений в проектній документації.

Ціна договору становить 210 238,40грн., в тому числі ПДВ в розмірі 35 039,73грн. Ціну договору складає Договірна ціна, що визначається як плата Підряднику за виконання Робіт за цим Договором з урахуванням виконання Підрядником всіх обов'язків, що покладаються на нього цим Договором.

Матеріалами справи доведено, що на виконання умов Договору підряду Підрядник виконав для Генпідрядника за вищевказаним договором підряду будівельні роботи, претензій до вказаних робіт у Генпідрядника не було.

Відповідно до Договору виконані роботи були прийняті підписаними сторонами Актами приймання виконаних будівельних робіт (Ф. №КБ-2), Довідками про вартість виконаних робіт та витрат за (Ф.№КБ-3) та Актами здачі-прийняття робіт, які свідчать про повне виконання позивачем своїх зобов'язань, та повне прийняття відповідачем без претензій та зауважень, що є підставою для проведення розрахунків.

Так, повне виконання позивачем своїх зобов'язань підтверджується Актом виконаних будівельних робіт від 24.02.2016р. на суму 209 249,21грн. (Ф.№КБ-2в), Довідкою про вартість виконаних робіт та витрат (Ф.№КБ-3).

Загальна вартість виконаних робіт склала 209 249,21грн.

Відповідач частково виконав взяті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до умов Договору здійснив авансування будівельних робіт та частково здійснив оплату за виконані будівельні роботи на загальну суму 54 129,92грн, що підтверджується банківською випискою.

Оскільки Відповідачем проведено лише частковий розрахунок з позивачем, з метою досудового врегулювання спору, запобігання збільшення збитків, Позивач, на адресу Відповідача направив претензію про сплату боргу.

Однак, станом на час звернення до суду зобов'язання Відповідачем не виконані, права Позивача порушені та сума основної заборгованості перед Позивачем по Договору підряду № 30/10-2015 від 30 жовтня 2015 року становить: 155 119грн. 29 коп.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, з наступних підстав:

Правовідносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем, пов'язані з укладанням та виконанням договору підряду, регулюються як Господарським кодексом України так і Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ГК України, загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень ЦК України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим кодексом.

Згідно з ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Стаття 875 ЦК України встановлює, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Частиною 4 ст. 879 ЦКУ встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Підписаним між Позивачем та Відповідачем Договором встановлено, що остаточний розрахунок за виконані роботи проводиться Відповідачем протягом 20 банківських днів з моменту фактичного затвердження Сторонами шляхом підписання Актів виконаних Робіт та Довідок про вартість виконаних робіт (п. 5.2.1 Договору).

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ст. 193 Господарського кодексу України).

Матеріалами справи доведено, що строк виконання обов'язку Відповідачем щодо оплати за виконані роботи є таким, що настав.

Однак, в порушення зазначених вище приписів відповідач взяті на себе зобов'язання оплатити роботи не виконав.

Враховуючи попередню оплату та часткову оплату Відповідачем за виконані роботи на загальну суму 54 129,92 грн., суд дійшов висновку, що матеріали справи свідчать про наявність у Відповідача заборгованості перед Позивачем за виконані роботи за договором підряду № 30/10-2015 на суму 155 119,29грн., тому позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача суми основного боргу у сумі 155 119,29грн є обґрунтованими та доведеними суду і тому підлягають задоволенню.

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, Позивач також нарахував Відповідачу суму боргу з урахуванням 3% річних в сумі 1 573,00 грн. та збитків від інфляції в сумі 5 267,80 грн. від простроченої суми за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, ч. 1 ст. 625 ЦК України встановлює виняток із загального правила ст. 614 ЦК України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Здійснивши перерахунок 3% річних суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 1542,69 грн. 3% річних.

Щодо інфляційних втрат.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Суд зазначає, що інфляція є девальвацією грошової одиниці України протягом місяця і визначається державою як середньомісячний індекс, що збільшує суму основного боргу, який повинен існувати протягом місячного періоду прострочення виконання відповідачем його грошового зобов'язання.

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 5 107,92 грн. інфляційних втрат.

Позивачем заявлена також вимоги про стягнення пені в розмірі 20 281,00 грн.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 14.2 Договору сторонами визначено, що при затримці оплати виконаних Робіт з вини Генпідрядника, останній сплачує Підряднику пеню, розраховану в розмірі облікової ставки НБУ за кожен день затримки в оплаті від суми простроченого платежу.

Суд вказує, що позивачем не вірно визначено початок періодів нарахування пені.

Так, Позивачем в розрахунку пені визначено лише два періоду прострочення, однак за заявлений період судом встановлено, що розмір облікової ставки НБУ змінювався 4 рази.

За перерахунком суду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в меншому розмірі ніж заявлена, а саме у сумі 19 372,96грн. ( за період з 24.03.2016 по 21.04.2016 - 5 407,98 грн., за період з 22.04.2016 по 26.05.2016 - 5 636,85грн., за період з 27.05.2016 по 23.06.2016 - 4 272,14 грн., за період з 24.06.2016 по 22.07.2016 - 4 055,99 грн.).

Отже, за встановлених обставин справи позов підлягає задоволенню судом частково.

Відповідно до положень статті 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «АЕРОБУД» (03680, м. Київ, вул. Пшенична, б.4; Код , ІПН:96) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Металева Покрівля Груп» (03146, м. Київ, вул. Петра Чаадаєва,2-Б; Код ,ІПН:76) заборгованість в розмірі 155 119 ( сто п'ятдесят п'ять тисяч сто дев'ятнадцять) грн. 29 коп. 5 107 (п'ять тисяч сто сім) грн. 92 коп. інфляційні втрати, 1 542 (одна тисяча п'ятсот сорок дві) грн. 69 коп. 3% річних, 19 372 (дев'ятнадцять тисяч триста сімдесят дві) грн.96коп. пені та судовий збір в розмірі 2 717 (дві тисячі сімсот сімнадцять) грн. 29 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 16 ГПК України.

У решті в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.10.2016р.

Суддя І.І.Борисенко