ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 жовтня 2016 р. Справа № 918/906/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Керівник Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області в інтересах держави в особі Кузнецовська міська рада

до відповідача 1 Управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради

до відповідача 2 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернення приміщення

За участю представників сторін:

від позивача: представник не з"явився

від відповідача 1: представник Ружицька І.О.

від відповідача 2: ОСОБА_1, ОСОБА_3

від органу прокуратури : Маринич В.В.

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кузнецовської міської ради звернувся в господарський суд Рівненської області з позовом до Управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради (надалі Управління) та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі Підприємець) в якому просить визнати недійсним договір оренди частини приміщення №25/13 від 10.07.2013, укладений між Управлінням освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради (м-н Вараш, 41, м. Вараш, Рівненська область, 34400, ) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 34400, ЄДРПОУ НОМЕР_1). про передачу у строкове платне користування нежитлове приміщення №2-4 Кузнецовської ЗОШ №3 загальною площею 39,7 м. кв. для розміщення стоматологічного кабінету та зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 34400, ЄДРПОУ НОМЕР_1) звільнити та повернути приміщення Кузнецовської загальноосвітньої школи №3 загальною площею 39,7 м. кв., балансова вартість якого складає 98800,00 грн., розміщене за адресою: АДРЕСА_2, Управлінню освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради шляхом його звільнення, та підписати акт прийому-передачі.

Однак в мотивувальній частині позовної заяви прокурор обґрунтовує недійсність договору оренди частини приміщення №3/09 від 21.12.2009, укладений між Управлінням освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, зокрема те, що останній не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема Закону України «Про освіту».

До початку розгляду справи ні від прокурора, ні від позивача заяв про зміну підстав або предмету позову до суду не надходило.

Кузнецовська міська рада в судове засідання не з"явилася про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідачі надали відзиви на позов в яких проти вимог прокурора заперечили пославшись на те, що договір оренди частини приміщення №3/09 від 21.12.2009 укладений відповідно до вимог чинного на той момент законодавства України.

До винесення рішення зі спору підприємець ОСОБА_1 подала заяву про застосування строків позовної давності в якій зазначає, що прокурор звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, так як договір укладено у 2009 році і про це було відомо позивачу.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до статті 215 ЦКУ підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом статті 638 ЦКУ договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на вищенаведене не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено).

Господарським судом встановлено, і сторнами в судовому засіданні підтверджено, що договір оренди частини приміщення №25/13 від 10.07.2013 між Управлінням освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не укладався, а відтак останній не може бути визнаний недійсним.

Після завершення розгляду справи по суті представник прокуратури заявила усне клопотання про зміну предмету позову та визнання недійсним саме договору оренди частини приміщення №3/09 від 21.12.2009, укладеного між Управлінням освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Дане клопотання не приймається судом до розгляду з огляду на наступне.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи). (Постанова, Пленум Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Також представник прокуратури після завершення розгляду справи по суті заявила усне клопотання про виправлення описки в позовній заяві де замість договору оренди частини приміщення №25/13 від 10.07.2013 зазначити договору оренди частини приміщення №3/09 від 21.12.2009.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, так як Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права прокурора, позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог, виправлення описок та/або помилок у позовній заяві.

Також суд зазначає, що всі заяви і клопотання сторони зобов"язані подавати в письмовій формі.

Не підлягає задоволенню позовна вимога про зобов'язння фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 звільнити та повернути приміщення Кузнецовської загальноосвітньої школи №3 загальною площею 39,7 м. кв., балансова вартість якого складає 98800,00 грн., розміщене за адресою: АДРЕСА_2, Управлінню освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради шляхом його звільнення та підписання акт прийому-передачі в зв"язку з тим, що підприємець користується зазначеним приміщенням на підставі Договору оренди індивідуально визначеного нерухомого Майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кузнецовськ Рівненської області №3/09 від 21.12.2009 року, укладеного між Управлінням освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Договір оренди №3/09 від 21.12.2009 року у встановленому порядку судом недійсним не визнавався, а відтак, на підставі ст.204 Цивільного кодексу України є чинним, і відповідно, в даному випадку відсутні підстави для застосування наслідків недійсності правочину, які встановлені ст.216 ЦКУ, і на які, як на підставу позову, посилається прокурор.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 32 цього ж Кодексу передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами:

письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Всупереч наведеним нормам ні Керівник Сарненської місцевої прокуратури Рівненської області, ні Позивач не довели належними доказами ті обставини, на які вони посилалися як на підставу своїх вимог.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Повний текст рішення підписано 24 жовтня 2016 року.

Суддя Марач В.В.