РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016Справа №910/13320/16

За позовомПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Яструб-Тур»
простягнення 34 060,71 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Литвинов С.І.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - «Банк») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яструб-Тур» (надалі - «Товариство») про стягнення 34 060,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору оренди №68 від 12.02.2014 р. позивач передав відповідачу у строкове платне користування приміщення, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по внесенню орендної плати не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 34 060,71 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.07.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 07.09.2016 р.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 07.09.2016 р. та 26.09.2016 р. розгляд справи відкладався на 26.09.2016 р. та 05.10.2016 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Судове засідання 05.10.2016 р. не відбулося, у зв'язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2016 р. справу призначено до розгляду на 20.10.2016 р.

В судове засідання представник позивача з'явився, на виконання вимог ухвал суду надав додаткові докази та пояснення стосовно суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 03037, м. Київ, просп. Червонозоряний, 15/7, на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, матеріалами справи та вказано в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2014 р. між Банком (орендодавець) та Товариством (орендар) був укладений договір оренди №68 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування частину нежитлових приміщень будівлі літ А, А', загальною площею 24,6 кв.м (об'єкт оренди), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Клименка, 23.

Пунктом 2.1 Договору визначено, що орендодавець передає об'єкт оренди орендарю не пізніше 1 робочого дня з дати укладання цього договору за актом приймання-передачі, який є невід'ємною частиною цього договору (додаток №2 до цього договору). З моменту підписання сторонами акту приймання-передачі об'єкт оренди вважається фактично переданим в оренду.

Згідно з п. 2.2 Договору об'єкт оренди повертається орендодавцю орендарем по акту приймання-передачі в день фактичного закінчення строку оренди, що визначений в п. 4.1 договору, а в разі дострокового припинення дії або дострокового розірвання цього договору - в день припинення строку дії договору.

Відповідно до п. 5.3 Договору орендна плата за перший місяць користування об'єктом оренди в розмірі, що вказаний в п. 5.2 цього договору, сплачується авансом на поточний рахунок орендодавця, що вказаний в розділі 10 цього договору, не пізніше 10 календарних днів з моменту підписання між сторонами акта приймання-передачі об'єкту оренди.

За змістом п. 5.4 Договору починаючи з другого місяця користування об'єктом оренди орендна плата сплачується орендарем на поточний рахунок орендодавця, вказаний в розділі 10 цього договору, не пізніше 10 числа поточного місяця на підставі даного договору.

На виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду частину нежитлових приміщень будівлі літ А, А', загальною площею 24,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Івана Клименка, 23, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення від 20.02.2014 р.

31.12.2014 р. сторонами був підписаний договір про розірвання Договору, а також акт повернення об'єкту оренди.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості з орендної плати у розмірі 34 060,71 грн.

Договір є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Матеріалами справи (актом приймання-передачі приміщення від 20.02.2014 р.) підтверджується факт передачі позивачем в оренду, прийняття відповідачем та користування ним спірними приміщеннями за Договором у період з лютого по грудень 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п. 5.4 Договору відповідач повинен був сплачувати орендну плату не пізніше 10 числа поточного місяця.

Матеріалами справи підтверджується, що заборгованість відповідача з орендної плати за період з лютого по грудень 2014 року становить 34 060,71 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 34 060,71 грн. на підставі Договору. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Товариством обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги Банку про стягнення з Товариства заборгованості з орендної плати та інших платежів у розмірі 34 060,71 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яструб-Тур» (03037, м. Київ, просп. Червонозоряний, 15/7; ідентифікаційний код 38716219) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; ідентифікаційний код 34047020) заборгованість у розмірі 34 060 (тридцять чотири тисячі шістдесят) грн. 71 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.10.2016 р.

Суддя В.П. Босий