ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.10.2016 Справа № 920/811/16

За позовом: Заступника керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі позивачів:

1. Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми;

2. Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, м. Білопілля, Сумська область;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛОПІЛЛЯ АГРО»; м.Білопілля, Сумська область;

про розірвання договору оренди землі

Суддя КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивачів: 1. ОСОБА_1, довіреність №22-18.0.11-73/2-16 від 04.01.2016;

2. не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 02.09.2016;

Прокурор: Вортоломей М.Ф.

При секретарі судового засідання Нестеренко О.В.

СУТЬ СПОРУ: прокурор просить суд припинити шляхом розірвання договір оренди №14 земельної ділянки загальною площею 216,0323 га нормативна грошова оцінка якої становить 5 297 752 грн. 73 коп. (кадастрові номери :03:002:0075 площею 37,7464 га; кадастровий номер :02:001:0103 площею 32,5533 га; кадастровий номер :03:002:0076 площею 13,6299 га; кадастровий номер :03:002:0079 площею 26,6991 га; кадастровий номер :03:001:0103 площею 73,1851 га; кадастровий номер :03:001:0104 площею 4,5004 га; кадастровий номер :03:001:0106 площею 3,0882 га; кадастровий номер :03:001:0102 площею 24,6299 га;), укладений 08.08.2012 між Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області та ТОВ «БІЛОПІЛЛЯ АГРО», а також стягнути з відповідача на користь прокуратури Сумської області судові витрати по справі.

Прокурор в письмових поясненнях від 29.09.2016 №82-2900-16 в обґрунтування позиції по справі зазначив, що ведення товарного сільськогосподарського виробництва на сіножатях не передбачає їх розорення ,а відсутність у документації з землеустрою прямого обмеження на розорення сіножатей не є доказом відсутності порушення ТОВ «Білопілля-Агро» вимог земельного законодавства.

Представник позивача 1 письмових пояснень суду не подав, підтримав вимоги прокурора в повному обсязі.

Представник відповідача 2 письмових пояснень суду не подав, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідач в письмовому відзиві №212 від 05.09.2016 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що прокурором не подано доказів на підтвердження нецільового використання земельних ділянок, переданих йому в оренду по спірному договору оренди, саме розорювання сіножатей не є нецільовим використанням земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Крім того, зазначив, що ним не допущено істотних порушень умов Договору, а тому підстави для розірвання договору оренди відсутні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача 1 та відповідача, дослідивши докази по справі, суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 цієї ж статті).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. №3-рп/99 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в господарському суді.

Зі змісту ст. 14 Конституції України вбачається, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Згідно ч.4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності крім випадків, визначених ч.8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів реорганізовуються шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. Також установлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізовуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 №294-р «Питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру передано функції і повноваження Державного агентства земельних ресурсів, що припиняється.

Згідно наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 №6 затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, відповідно до п.п. 13 п. 4 якого Головне управління здійснює розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України на території Сумської області.

Як юридичну особу Головне управління Держгеокадастру у Сумській області зареєстровано 25.04.2015, про що у Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено відповідний запис. Одночасно було розпочато і процедуру ліквідації Головного управління Держземагентства в Сумській області.

Таким чином, судом встановлено, що з 25.04.2015 р. повноваження щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення покладено на Головне управління Держгеокадастру у Сумській області.

З листа відділу Держгеокадастру у Недригайлівському районі від 11.08.2016 №519/2-10 /а.с. 30/ вбачається, що земельна ділянка, яка використовується ФГ ОСОБА_3, є землями сільськогосподарського призначення державної форми власності та розташована за межами населеного пункту на території Тернівської селищної ради.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що Головне управління Держгеокадастру в Сумській області є належним позивачем у даній справі. Крім того, враховуючи те, що договір укладено з Білопільською районною державною адміністрацією, остання є також належним другим позивачем у справі.

08 серпня 2012 р. між Білопільською районною державною адміністрацією і ТОВ «Білопілля-Агро» було укладено договір №14 оренди земельної ділянки (далі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого позивач 2 на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації №609 від 06.08.2012 р. надав, а відповідач прийняв у строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області.

Згідно п. 2 Договору в оренду передаються земельні ділянки: кадастровий номер :03:001:0103 площею 73,1851 га; кадастровий номер :03:002:0076 площею 13,6299 га; кадастровий номер :03:001:0104 площею 4,5004 га; кадастровий номер :03:002:0075 площею 37,7464 га; кадастровий номер :03:002:0079 площею 26,6991 га; кадастровий номер :03:001:0106 площею 3,0882 га; кадастровий номер :03:001:0102 площею 24,6299 га; кадастровий номер :02:001:0103 площею 32,5533 га; а всього загальною площею 216,0323 га, у тому числі 216,0323 ріллі, із земель запасу.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 5297752,73 грн. /п.5 Договору/.

Зі змісту п.8 вбачається, що Договір укладено строком на 5 років з урахуванням періоду ротації основної сівозміни. Договір діє з моменту його державної реєстрації. Після закінчення строку Договору відповідач має переважне право поновлення його на новий строк. У разі поновлення Договору на новий строк його умови можуть бути змінені з згодою сторін.

Згідно п.10 Договору орендна плата вноситься відповідачем у грошовій формі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, що становить 158932,58 грн. за рік на рахунок Коршачинської сільської ради, щомісячно протягом 30 календарних днів місяця наступного за звітним.

Відповідно до п. 15 Договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Пунктом 16 Договору встановлено, що цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зі змісту п. 17 Договору вбачається, що визначено умови збереження стану обєкта оренди: відповідач зобовязаний дотримуватися режиму використання земель сільськогосподарського призначення у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Згідно п. 30 Договору до обовязків відповідача віднесено: своєчасне внесення орендної плати за користування земельною ділянкою, що передана в оренду; використання земельної ділянки за її цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання по відношенню до земельної ділянки режиму використання земель сільськогосподарського призначення у відповідності з вимогами чинного законодавства України; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; повернення орендодавцю орендованої земельної ділянки після закінчення оренди, якщо інше не передбачено цим договором або не погоджено сторонами у письмовій формі.

Прокурор мотивує свої вимоги тим, що позивач 2 на виконання умов Договору передав відповідачу земельні ділянки, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі від 08.08.2012 /а.с.24/, проте відповідач в порушення взятих на себе зобовязань використовував дві земельні ділянки: кадастровий номер :03:002:0076 площею 13,6299 га та кадастровий номер :03:002:0079 площею 26,6991 га не за цільовим призначенням, засіявши першу земельну ділянку пшеницею та розоравши другу земельну ділянку після збору збіжжя злакових культур, в той же час коли Договором встановлене їх інше цільове призначення - сіножаті.

Відповідно до положень ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані, в тому числі, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки.

Частиною 5 статті 20 Земельного кодексу України визначено, що види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використань встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Так, стаття 34 Земельного кодексу України визначає такий вид використання землі, як землі для сінокосіння і випасання худоби. Громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Статтею 37 Закону України «Про охорону земель» зазначено, що використання земельних ділянок способами, що призводять до погіршення їх якості, забороняється. На землях сільськогосподарського призначення може бути обмежена діяльність щодо розорювання сіножатей та пасовищ.

Стаття 1 Закону України «Про землеустрій» містить визначення терміну «цільове призначення земельної ділянки», яким є використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до кадастрового плану зовнішніх меж земельної ділянки та згідно проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ТОВ «Білопілля-Агро» земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0076 площею 13,6299 га відноситься до землі державної власності (запасу), цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, категорія земель - сіножаті, функціональне призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0079 площею 26,6991 га відноситься до земель державної власності (запасу), цільове призначення землі сільськогосподарського призначення, категорія земель сіножаті, функціональне призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З письмових матеріалів справи вбачається, що факт нецільового використання відповідачем двох земельних ділянок (кадастровий номер :03:002:0076 площею 13,6299 га та кадастровий номер :03:002:0079 площею 26,6991 га) по Договору підтверджується актом обстеження земельної ділянки №80-1 від 11.08.2016 р./а.с. 105-106/, складеним головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням і охороною земель державним інспектором сільського господарства в Сумській області в рамках проведення позапланової перевірки дотримання ТОВ «Білопілля Агро» земельного законодавства, а також уніфікованою формою акта перевірки Державної інспекції сільського господарства в Сумській області від 11.08.2016 №152-1/а.с. 86-104/.

Крім того, в матеріалах справи міститься постанова Сумського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 р. у справі №818/1022/16 за позовом ТОВ «Білопілля -Агро» до відповідачів: Державної інспекції сільського господарства в Сумській області, державного інспектора сільського господарства в Сумській області ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування припису, якою суд відмовив в задоволенні позову ТОВ «Білопілля- Агро». Предметом розгляду в даній справі було визнання протиправним та скасування припису державної інспекції сільського господарства в Сумській області від 11.08.2016 р. №47-1, винесеного за результатами перевірки дотримання ТОВ «Білопілля Агро» земельного законодавства.

Таким чином, судом встановлено, що станом на день розгляду справи припис державної інспекції сільського господарства в Сумській області від 11.08.2016 р. №47-1 щодо усунення порушення режиму використання земель чинний.

На підставі викладеного вище суд дійшов до висновку про те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання дозволу власника земель на розорення ґрунту на землях, які відносяться до категорії «сіножаті», що є порушенням вимог ст.ст. 20, 34 Земельного кодексу України, ст. 37 Закону України «Про охорону земель» та п. 17 Договору оренди від 08.08.2012 року №14, а отже відповідачем порушений правовий режим використання двох земельних ділянок (кадастровий номер :03:002:0076 площею 13,6299 га та кадастровий номер :03:002:0079 площею 26,6991 га).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд та меліоративних систем. Орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Зі змісту п. 35 Договору вбачається, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 143 Земельного кодексу України передбачені підстави примусового припинення прав на земельну ділянку в судовому порядку, якими є: а) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; б) неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в строки, встановлені вказівками (приписами) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі; в) конфіскації земельної ділянки; г)примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності; ґ) примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки; д) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» у разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи те, що судом встановлено факт порушення відповідачем правового режиму використання двох земельних ділянок (кадастровий номер :03:002:0076 площею 13,6299 га та кадастровий номер :03:002:0079 площею 26,6991 га), суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо розірвання договору оренди саме в частині передачі в оренду ТОВ «Білопілля-Агро» земельних ділянок кадастровий номер :03:002:0076 площею 13,6299 га та кадастровий номер :03:002:0079 площею 26,6991 га, розташованих на території Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області.

Згідно вимог ст.ст. 651, 652 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, у разі істотної зміни обставин та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Враховуючи те, що судом встановлено факт відсутності істотного порушення договору з боку відповідача в частині користування земельними ділянками: кадастровий номер :03:001:0103 площею 73,1851 га; кадастровий номер :03:001:0104 площею 4,5004 га; кадастровий номер :03:002:0075 площею 37,7464 га; кадастровий номер :03:001:0106 площею 3,0882 га; кадастровий номер :03:001:0102 площею 24,6299 га; кадастровий номер :02:001:0103 площею 32,5533 га, позовні вимоги щодо дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки №14 від 08.08.2012 року, визнаються судом неправомірними, необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь прокуратури Сумської області.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити шляхом розірвання договір оренди №14 земельної ділянки (кадастрові номери :03:002:0076 площею 13,6299 га; кадастровий номер :03:002:0079 площею 26,6991 га), укладений 08.08.2012 між Білопільською районною державною адміністрацією Сумської області та ТОВ «Білопілля-Агро».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Білопілля-Агро» (41852, Сумська область, Білопільський район, с. Корщачина, вул. Молодіжна, 1, корп. 1, код 35103599) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, код 03527891) 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

4. В іншій частині в позові відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 26.10.2015 року

Суддя ОСОБА_5