ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2016 р. Справа № 926/2539/16

За позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький промінь», м. Чернівці

про стягнення заборгованості у сумі 347172,15 грн.

Суддя Паскарь А. Д.

представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 28.09.2016 № 13-11-9955;

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький промінь» про стягнення заборгованості за договором оренди частини нежитлового приміщення від 20.12.2013 № 1-1 у сумі 347172,15 грн., з яких 134008,84 грн. заборгованості по орендній платі, 21027,32 грн. заборгованості з оплати комунальних послуг, 127215,77 грн. штрафу за несвоєчасне повернення приміщення, 995,49 грн. інфляційних втрат, 31007,23 грн. штрафу за порушення строків оплати, 29942,08 грн. пені та 2975,43 грн. 3% річних.

В процесі розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача борг у сумі 412664,52 грн., з яких 134008,84 грн. заборгованості по орендній платі, 21027,32 грн. заборгованості з оплати комунальних послуг, 188888,65 грн. штрафу за несвоєчасне повернення приміщення, 995,49 грн. інфляційних втрат, 31007,23 грн. штрафу за порушення строків оплати, 32938,79 грн. пені та 3798,19 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов зазначеного договору неналежно виконав свої зобовязання щодо сплати орендної плати та компенсації комунальних послуг, не повернув орендоване майно після закінчення дії зазначеного договору, внаслідок чого заборгував позивачеві суму позову.

Ухвалою суду від 31.08.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 15.09.2016.

Надалі розгляд справи неодноразово відкладався у звязку з неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних судом документів, в останнє на 27.10.2016.

У судове засідання 27.10.2016 відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку свого представника не забезпечив, відзиву на позов не надав.

Відповідно до частини третьої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Систематичне незявлення представника відповідача у судові засідання, про які його було належним чином було повідомлено, та неподання витребуваних судом документів свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами, яке спрямоване на порушення права позивача на розгляд його справи упродовж розумного строку, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна.

За таких обставин справу належить розглянути за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову з таких підстав.

20 грудня 2013 року між сторонами укладено договір оренди частини нежитлового приміщення № 1-1 (далі - договір), згідно пункту 1.1 якого позивач передає, а відповідач приймає в тимчасове платне користування, на умовах оренди, частину нежитлового приміщення загальною площею 490,60 квадратних метрів на 1-му, 2-му та 3-му поверхах нежитлової будівлі за адресою м. Чернівці, вул. Університетська, буд. 20 (далі приміщення).

Згідно із пунктом 4.1 договору строк оренди розпочинається з дати передачі приміщення за Актом приймання-передачі приміщення та припиняється 30 квітня 2016 року.

На виконання пункту 3.2 договору позивач на підставі акту прийому-передачі майна від 25.12.2013 передав, а відповідач прийняв в оренду приміщення.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що розмір орендної плати становить 19144,12 грн. в місяць включаючи ПДВ.

У пункті 5.3 договору сторони узгодили, що орендна плата нараховується починаючи з 121 календарного дня від дати передачі приміщення орендарю за актом приймання-передачі по день повернення приміщення орендарю за актом приймання-передачі.

Відповідно до пункту 5.5 договору орендна плата за пятий та наступні місяці оренди сплачується орендарем щомісячно в безготівковій формі на поточний рахунок орендодавця безпосередньо на підставі даного договору без виставлення окремого рахунку та без складання актів приймання-передачі послуг оренди, не пізніше 10 числа кожного місяця, за попередній місяць.

Сторони також встановили, що оплата комунальних та експлуатаційних послуг, а саме холодне і гаряче водопостачання, водовідведення, електроенергію, центральне опалення, утримання будинку і прибудинкової території, оренда земельної ділянки, охорона приміщення, інше при необхідності, не входить до розрахунку орендної плати та компенсується відповідачем пропорційно займаній площі згідно встановлених тарифів на такі послуги, що підтверджуються оплачуваними позивачем рахунками, протягом 5 (пяти) робочих днів після отримання від останнього відповідного рахунку, або на підставі окремо укладених договорів (пункт 5.6 договору).

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до частини першої статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно із частиною другою статті 193 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 526 ЦК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач неналежно виконав свої зобовязання за договором та заборгував позивачеві орендну плату за період з серпня 2015 року по лютий 2017 року у сумі 134008,84 грн., яка підлягає стягненню.

Разом з тим відповідач не сплатив позивачеві компенсацію за отримані ним і сплачені останнім комунальні послуги загальною вартістю 21027,32 грн., що включає в себе 9403,45 грн. заборгованості за спожиту електроенергію за період з липня по вересень 2015 року та 11623,87 грн. заборгованості за спожитий газ у лютому 2016 року.

Відтак, з відповідача на користь позивача також слід стягнути 21027,32 грн. компенсації вартості комунальних послуг.

Окрім того, позивач нарахував відповідачеві пеню та штраф за порушення останнім строків оплати орендної плати та комунальних послуг у сумі 32938,79 грн. та 31007,23 грн. відповідно.

Пунктом 10.2.1 договору встановлено, що у випадку прострочення оплати платежів за договором відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення, за кожен день прострочки.

Водночас пунктом 10.2.2 договору сторони обумовили, що у випадку порушення відповідачем строків оплати платежів за договором більше, ніж на 25 календарних днів, останній сплачує позивачеві штраф у розмірі 20 % від простроченої суми.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 61 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Верховний суд України у постанові від 21.10.2015 № 6-2003цс15 дійшов правового висновку, згідно якого штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання зазначених вище положень Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Згідно із частиною третьою статті 82 ГПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу.

Відтак, у частині стягнення з відповідача штрафу у сумі 31007,23 грн. слід відмовити.

Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки позивачем допущено арифметичну помилку при її розрахунку за прострочення зобовязання щодо компенсації вартості спожитого відповідачем газу. Так, із зробленого судом розрахунку сума пені з компенсації вартості спожитого газу складає 1121,74 грн.

В решті розрахунок пені є вірним, а тому задоволенню підлягає пеня у сумі 30889,69 грн.

Також позивач нарахував відповідачеві інфляційні втрати та 3% річних у розмірі 995,49 грн. та 3798,19 грн. відповідно.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши зазначені розрахунки, суд встановив, що з відповідача належить стягнути 995,49 грн. інфляційних та 3598,38 грн. 3% річних. У частині стягнення 199,81 грн. 3% річних слід відмовити у звязку з тим, що позивачем допущено арифметичну помилку при розрахунку процентів за прострочення зобовязання по сплаті компенсації за спожитий природний газ.

Окрім зазначеного, позивач просить стягнути з відповідача 188888,65 грн. штрафу за несвоєчасне повернення приміщення за період з 01.05.2016 по 28.09.2016.

Як вже було зазначено вище строк оренди припиняється 30.04.2016 (пункт 4.1 договору).

У відповідності до пункту 9.1 договору повернення позивачеві приміщення здійснюється відповідачем за актом приймання-передачі.

Пунктом 10.2.5 договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної передачі (повернення) приміщення винна сторона сплачує штраф у розмірі подвійної денної орендної плати за кожний день затримки передачі приміщення.

Частиною другою статті 785 ЦК України встановлено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення штрафу у сумі 188888,65 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, загалом з відповідача на користь позивача у звязку з неналежним виконанням договору належить стягнути 379408,37 грн., з яких 134008,84 грн. заборгованості з орендної плати, 21027,32 грн. заборгованості з компенсації вартості комунальних послуг, 30889,69 грн. пені, 995,49 грн. інфляційних втрат, 3598,38 грн. 3% річних та 188888,65 грн. штрафу.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецький промінь» (58000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код 37722525) на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (04053, м. Київ, вул. Артема, 15, ідентифікаційний код 20025456, р/о 1026 в Національному банку України МФО 300001) 134008,84 грн. заборгованості з орендної плати, 21027,32 грн. заборгованості з компенсації вартості комунальних послуг, 30889,69 грн. пені, 995,49 грн. інфляційних втрат, 3598,38 грн. 3% річних, 188888,65 грн. штрафу та 5691,13 грн. судового збору.

3.В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 28 жовтня 2016 року.

Суддя А. Паскарь