РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016Справа №910/15978/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіс-Кіно»

Про стягнення 6116707,73 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за дов.)

від відповідача ОСОБА_2 (за дов.), ОСОБА_3 (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» (далі ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя») до товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіс-Кіно» про стягнення 6116707,73 грн., з яких: 5846153,88 грн. боргу, 270553,85 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання щодо повноти та своєчасності сплати винагороди за ліцензійним договором № 1/130715 від 13.07.2015 та вартості наданих послуг за договором № 2/130715 від 13.07.2015. Зокрема, за твердженням позивача, за ліцензійним договором № 1/130715 від 13.07.2015 відповідачем не сплачений платіж у розмірі 39999,99 грн., який підлягав оплаті до 31.12.2015, за надання позивачем відповідачу виключних прав на використання матчів чемпіонату України, та платіж у розмірі 307692,29 грн. з цим же стром оплати (31.12.2015) за розміщення реклами під час проведення домашніх матчів позивача. З договором № 2/130715 від 13.07.2015 відповідачем не сплачений платіж у розмірі 3652307,75 грн., який також підлягав оплаті до 31.12.2015, за надання позивачем відповідачу виключних прав на здійснення телевізійної зйомки всіх домашніх матчів позивача.

Також є несплаченими 18461,53 грн. винагороди та 142011,83 грн. послуг з розміщення реклами за договором № 1/130715, які були надані у 2015 році. За договором № 2/130715 несплаченою є вартість виключних прав на здійснення телевізійної зйомки всіх домашніх матчів позивача у 2015 році у розмірі 1685680,49 грн.. Оскільки надання послуг за вказаним договорами припинилось 05.12.2015, позивач вважає, що дані суми підлягали оплаті у визначений ними (договорами) черговий строк платежу до 31.03.2016.

Суд своєю ухвалою від 02.09.2016 порушив провадження у справі № 910/15978/16.

Відповідач позовні вимоги відхилив повністю, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві. Заперечуючи проти задоволення позову відповідач послався таке:

- строки виконання зобовязань не настали, оскільки позивач не виставляв рахунки-фактури, що, за умовами договорів, надає йому право не здійснювати платежі на час затримки даних рахунків;

- оскільки позивач порушив порядок реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідачеві було завдано збитків на суму 1019487,15 грн. у звязку з чим відповідач здійснив залік однорідних зустрічних вимог в односторонньому порядку (заяви про проведення заліку однорідних зустрічних вимог № 64087 та № 64088 від 25.05.2016);

- позивач підтверджує суму позову неналежними доказами, зокрема, не підписаним актом прийому-передачі виконаних послуг від 22.11.2015.

У свою чергу, позивач у письмових поясненнях вказав на те, що в договорах сторони погодили конкретні дати виконання зобовязань відповідачем. Крім того, позивач надсилав відповідачеві рахунки-фактури та акти виконаних робіт. Зокрема, 27.11.2015 позивач надіслав на адресу відповідача (лист № 694 від 27.11.2015) такі акти прийому-передачі: від 19.11.2015 на суму 12307,69 грн. (права на використання матчу), від 19.11.2015 на суму 1123787,00 грн. (права на здійснення телевізійної зйомки матчу) та від 22.11.2015 на суму 94674,55 грн. (послуги реклами) Відповідач отримав вказаний лист 30.11.2015. В подальшому відповідач повернув підписаними акти від 19.11.2015. Однак, позивач вважає, що акт від 22.11.2015 є підписаним, оскільки саме 22.11.2015 відбувся матч і послуги з реклами надані. Крім того, відповідач визнав акт від 22.11.2015, оскільки послався на цей акт в заявах про відшкодування збитків та про залік однорідних зустрічних вимог.

Також позивач зазначив, що постановою Господарського суду Запорізької області у справі № 908/487/16 від 02.03.2016 позивача визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура щодо нього, призначений ліквідатор ОСОБА_4 Вказаною постановою зобовязано ліквідатора здійснити ліквідаційну процедуру згідно із Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 908/487/16 від 02.03.2016 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 03.03.2016 здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання позивача банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Отже, враховуючи вимоги спеціального Закону, будь-які вимоги кредиторів до боржника, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, мають бути заявлені виключно в межах процедури банкрутства, в порядку та строк передбачений Законом про банкрутство.

За наслідками отриманих від кредиторів заяв з грошовими вимогами до боржника Господарський суд Запорізької області відповідною ухвалою у справі № 908/487/16 віл 13.06.2016 затвердив реєстр вимог кредиторів.

З огляду на викладене, наразі ТОВ «Гравіс-кіно» не є кредитом ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя», оскільки з відповідною заявою про грошові вимоги не звертався, а строк звернення з грошовими вимогами в межах провадження у справі про банкрутство минув 03.04.2016.

Позивач подав заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу в межах суми позову 6116707,73 грн..

Суд своєю ухвалою від 18.10.2016 вжив заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача в межах суми 6116707,73 грн..

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

13.07.2015 товариство з обмеженою відповідальністю «Гравіс-Кіно» (ліцензіат) та товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб Металург-Запоріжжя» (ліцензіар) уклали ліцензійний договір № 1/130715 та договір № 2/130715.

Предметом регулювання ліцензійний договір № 1/130715 є надання позивачем відповідачу виключних прав на використання домашніх матчі футбольного клубу «Металург-Запоріжжя», що проводяться в рамках Чемпіонату України з футболу серед команд клубів ОПФК «Премєр-ліга» сезону 2015/2016 років та в рамках Кубку України сезону 2015/2016 років, на ліцензійній території (територія всього світу) протягом ліцензійного строку, та надання позивачем рекламних послуг в обсязі та на умовах, визначених у додатку № 2.

Ліцензійний договір № 1/130715 є змішаним (ст. 628 ЦК України), оскільки містить елементи різних договорів: відносини щодо надання позивачем відповідачу виключних прав на використання домашніх матчі є відносинами на використання обєкта права інтелектуальної власності і ці відносини є повязані з розпорядження майновими правами інтелектуальної власності за ліцензійним договором (ст. 1109 ЦК України) , а відносини щодо надання рекламних послуг за договором надання послуг (ст. 901 ЦК України).

Предметом регулювання договору № 2/130715 є надання позивачем відповідачу виключного права на здійснення телевізійної зйомки домашніх матчі футбольного клубу «Металург-Запоріжжя», що проводяться в рамках Чемпіонату України з футболу серед команд клубів ОПФК «Премєр-ліга» сезону 2015/2016 років та в рамках Кубку України сезону 2015/2016 років.

Згідно з п. 5.1.1 та 5.1.2 ліцензійного договору № 1/130715 від 13.07.2015 ліцензіат зобов'язується: сплатити ліцензіару винагороду в порядку та в строки, передбачені договором та додатком № 1 до договору; сплатити ліцензіару вартість рекламних послуг в порядку та в строки, передбачені договором та додатком № 2 до договору.

В додатках № 1 та № 2 сторони погодили, що ліцензіат здійснює оплату в такому порядку:

сезон 2015/2016 рокитермін платежу розмір винагородивартість рекламних послуг
до 17.07.201510000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 1666,67 грн.76923,07 грн., в т.ч. ПДВ 20% 12820,51 грн.
до 15.08.201510000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 1666,67 грн.76923,07 грн., в т.ч. ПДВ 20% 12820,51 грн..
до 30.09.201520000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% 3333,33 грн.153846,14 грн., в т.ч. ПДВ 20% 25641,02 грн.
до 31.12.201539999,99 грн., в т.ч. ПДВ 20% 6666 грн.307692,29 грн., в т.ч. ПДВ 20% 51282,05 грн.
до 31.03.201639999,99 грн., в т.ч. ПДВ 20% 6666 грн.307692,29 грн., в т.ч. ПДВ 20% 51282,05 грн.
до 30.06.201639999,99 грн., в т.ч. ПДВ 20% 6666 грн.307692,29 грн., в т.ч. ПДВ 20% 51282,05 грн.

В силу п. 6.3 договору № 1/130715 передача ліцензіату прав на використання матчів у здійснюється шляхом оформлення відповідних актів прийому-передачі прав на використання матчів не пізніше, ніж за три календарних дня до проведення матчу.

Надання рекламних послуг, за пунктом 6.5 договору № 1/130715, повинно підтверджуватись актом здані-приймання наданих послуг.

Надання рекламних послу позивачем відповідачу повинно бути здійснено під час матчів, виключні права на використання яких надані позивачем відповідачу, що слідує з додатку № 3 та додатком № 4 до договору № 1/130715.

Протягом 2015 року позивачем були надані права на використання таких матчів:

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Зоря» Луганськ, дата матчу 17.07.2015 (акт від 14.07.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Волинь» Луцьк, дата матчу 02.08.2015 (акт від 30.07.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Ворскла» Полтава, дата матчу 15.08.2015 (акт від 12.08.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Металіст» Харків, дата матчу 19.09.2015 (акт від 16.09.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Дніпро» Дніпропетровськ, дата матчу 12.09.2015 (акт від 09.09.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Олімпік» Донецьк, дата матчу 03.10.2015 (акт від 30.09.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Олександрія» Олександрія, дата матчу 22.11.2015 (акт від 19.11.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Динамо» Київ, дата матчу 05.12.2015 (акт від 02.12.2015).

Всього, відповідно до актів, вартість наданих прав склала 98461,52 грн.

Під час цих же матчів позивач надав відповідачу рекламні послуги, про що свідчать підписані відповідні акти прийому-передачі виконаних послуг: акт від 17.07.2015, акт від 02.08.2015, акт від 15.08.2015, акт від 19.09.2015, акт від 12.09.2015, акт від 03.10.2015, акт від 05.12.2015.

Вартість рекламних послуг, відповідно до актів, становить 757396,4 грн..

Акт про надання рекламних послуг під час матчу 22.11.2015 ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Олександрія» Олександрія відповідачем не підписаний.

Акт прийому-передачі виконаних послуг є документом, який фіксує здійснення господарської операції, тобто є первинним документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України».

Отже, відсутність акту (не підписання його стороною або сторонами) не свідчить про відсутність самої господарської операції. Факт здійснення даної операції підлягає встановлю іншими допустимими засобами доказування.

В даному випадку факт надання 22.11.2015 під час матчу ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Олександрія» Олександрія позивачем рекламних послуг і їх отримання відповідачем свідчать дії останнього. Зокрема, 09.12.2015 відповідач звернувся до позивача з вимогою відшкодування збитків, які, на його думку, заподіяні у звязку з порушенням позивачем строків реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. До складу збитків відповідачем було включено 15779,09 грн. податку на додатку вартість за отримані рекламні послуги під час проведення 22.11.2015 матчу ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Олександрія» Олександрія.

Наведена обставина підтверджує отримання відповідних послуг відповідачем 22.11.2015.

Строки внесення винагороди за договором № 2/130715 визначено додатком № 1 до нього. Зокрема:

сезон 2015/2016 рокитермін платежу сума платежу
до 17.07., 94 грн., в т.ч. ПДВ 152179,49 грн.
до 15.08., 94 грн., в т.ч. ПДВ 152179,49 грн..
до 30.09.3,88 грн., в т.ч. ПДВ 304358,98 грн.
до 31.12.7,75 грн., в т.ч. ПДВ 608717,96 грн.
до 31.03.7,75 грн., в т.ч. ПДВ 608717,96 грн.
до 30.06.7,75 грн., в т.ч. ПДВ 608717,96 грн.

Відповідно до п. 6.2 договору № 2/130715 передача відповідачу прав на здійснення телевізійної зйомки матчів оформляється відповідними актами передачі-приймання прав на здійснення телевізійної зйомки матчу.

Права на телевізійну зйомку матчів надані на ті ж матчі (додаток № 2 до договору № 2/130715), на які надані виключні права на використання та під час проведення яких позивачем були надані відповідачу рекламні послуги за договором № 1/130715.

У 2015 році права на здійснення телевізійної зйомки були надані на матчі:

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Зоря» Луганськ, дата матчу 17.07.2015 (акт від 14.07.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Волинь» Луцьк, дата матчу 02.08.2015 (акт від 30.07.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Ворскла» Полтава, дата матчу 15.08.2015 (акт від 12.08.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Металіст» Харків, дата матчу 19.09.2015 (акт від 16.09.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Дніпро» Дніпропетровськ, дата матчу 12.09.2015 (акт від 09.09.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Олімпік» Донецьк, дата матчу 03.10.2015 (акт від 30.09.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Олександрія» Олександрія, дата матчу 22.11.2015 (акт від 19.11.2015);

ФК «Металург» Запоріжжя ФК «Динамо» Київ, дата матчу 05.12.2015 (акт від 02.12.2015).

Вартість прав на здійснення телевізійної зйомки у 2015 році склала 8990296 грн..

Договором № 1/130715 та договором № 2/130715 однаково врегульовано порядок оплати винагороди, якою за договором № 1/130715 є вартість прав на використання матчів, а за договором № 2/130715 вартість прав на здійснення телевізійної зйомки матчів. Зокрема, відповідно до пунктів 6.1 даних договорів, винагорода і порядок її оплати визначається сторонами у додатках № 1 до договорів, і перший платіж сплачується відповідачем на підставі додатків № 1, а наступні платежі сплачуються на підставі виставлених позивачем рахунків-фактур в порядку, передбаченому додатками № 1. Рахунки-фактури повинні виставлятись відповідачу не менше ніж за 20 календарних днів до дати відповідного платежу.

При цьому, відповідно до п. 8.6 договору № 1/130715, у випадку недотримання позивачем строку виставлення рахунку-фактури відповідач має право затримати виплату винагороди на користь позивача на строк, рівний кількості календарних днів затримки надання позивачем рахунку-фактури.

Аналогічного змісту положення мітить договір № 2/130715.

Оплата вартості рекламних послуг за договором № 1/130715 також повинна була бути здійснена на підставі виставлених рахунків-фактур (п. 6.7 договору № 1/130715 та п. 3.1 додатку № 2 до нього).

За твердженням позивача, стосовно чого не заперечує відповідач, з 05.12.2015 припинилось надання послуг за договором № 1/130715 та договором № 2/130715.

Також сторони визнають факт наявності несплаченої винагороди за послуги, що була надана у 2015 році. Зокрема, є несплаченою вартість прав на використання матчів за договором № 1/130715 з терміном платежу до 31.12.2015 у розмірі 39999,99 грн., вартість рекламних послуг за договором № 1/130715 з терміном платежу до 31.12.2015 у розмірі 307692,29 грн., та вартість прав на здійснення телевізійної зйомки матчів за договором № 2/130715 з терміном платежу до 31.12.2015 у розмірі 3652307,75 грн..

Крім того, існує різниця між вартістю наданих послуг за договорами у 2015 році і сумами, які підлягали сплаті у 2015 році. За договором № 1/130715 вона становить 160473,36 грн. і складається з 18461,53 грн. вартості прав (98461,52 грн. вартість наданих 79999,99 грн. таких, що підлягали оплаті у 2015 році) та 142011,83 грн. вартості рекламних послуг (757396,4 грн. вартість наданих 615384,57 грн. таких, що підлягали оплаті у 2015 році). За договором № 2/130715 вона становить 1685680,49 грн. (8990296 грн. вартість наданих 7304615,51 грн. таких, що підлягали оплаті у 2015 році).

Після припинення надання послуг сторони не змінили умови договорів, з огляду на що вказана різниця підлягає оплаті у черговий строк оплати за ними, яким є 31.03.2016.

Вирішуючи питання настання строку оплати суду виходить з такого.

Оцінка умов договорів на предмет зясування строку оплати підлягає здійсненню виходячи з положень ст. 530 ЦК України. Оскільки строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення (ст. 251 ЦК України), виходячи з положень ст. 530 ЦК України строк є встановленим у разі зазначення даного періоду (моменту) у часі, або вказівки на подію, яка неминуче має настати.

Як зазначено вище, у додатках № 1 та № 2 до договору № 1/130715 та у додатку № 1 до договору № 2/130715 чітко визначено строк оплати 31.12.2015 та 31.03.2016.

Рахунок-фактура є документом, який передбачає лише виставлення визначених сум до оплати покупцем за товари, які поставляються (фактично поставлені) або послуги, що надаються (фактично надані). Рахунок-фактура не фіксує факт наданих отримання товарів, виконаних робіт або наданих послуг, оскільки не є первинним документом в розумінні Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України».

Отже, за умови отримання послуг та наявності договірного врегулювання розміру, строку і порядку платежу, відсутність рахунку-фактури не є тією обставиною, за якої існує неможливість виконання боржником свого обовязку. Вказане свідчить про відсутність прострочення кредитора та права боржника на відстрочення (ст. 613 ЦК України).

Крім того, на підтвердження свого обовязку надсилання відповідачу рахунку-фактури № СФ-0000028 від 08.12.2015 на оплату 307692,29 грн. рекламних послуг за договором № 1/130715, рахунку-фактури № СФ-0000027 від 08.12.2015 на оплату 39999,99 грн. прав на використання матчів за договором № 1/130715 та рахунку-фактури № СФ-0000029 від 08.12.2015 на оплату 3652307,75 грн. вартості прав за договором № 2/130715 позивач надав: рекомендоване повідомлення від 10.12.2015, відповідно до якого 14.12.2015 відповідачу вручено поштове відправлення; книгу реєстрації вихідної кореспонденції, у якій за 10.12.2012 зареєстровано відправлення даних рахунків відповідачу.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, оскільки позивачем підтверджено надсилання 10.12.2015 відповідачу кореспонденції і отримання її останнім 14.12.2015, спростування доводів позивача про те, що предметом надсилання були спірні рахунки-фактури можливо шляхом надання документів, які фактично були отримані 14.12.2015. Даний обовязок, виходячи з вимог ст. 33 ГПК України, покладається на відповідача. Водночас, жодних доказів зворотного відповідачем суду не подано.

Таким чином, за правилами оцінки доказів (ст. 43 ГПК України), суд вважає доведеним позивачем надсилання відповідачу відповідних рахунків-факту.

З огляду на викладене, доводи позивача про прострочення відповідачем свого обовязку щодо оплати вартості прав на використання матчів за договором № 1/130715 з терміном платежу до 31.12.2015 у розмірі 39999,99 грн. та з терміном платежу до 31.03.2016 у розмірі 18461,53 грн., вартості рекламних послуг за договором № 1/130715 з терміном платежу до 31.12.2015 у розмірі 307692,29 грн. та з терміном платежу до 31.03.2016 у розмірі 142011,83 грн., вартості прав на здійснення телевізійної зйомки матчів за договором № 2/130715 з терміном платежу до 31.12.2015 у розмірі 3652307,75 грн. та з терміном платежу до 31.03.2016 у розмірі 1685680,49 грн. - є обґрунтованим.

Оцінюючи наведені сторонами доводи щодо припинення зобовязання відповідача на суму 1019487,15 грн. шляхом зарахування, суд виходить з недоведеності вказаного юридичного факту. Зокрема, відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, зарахування є одностороннім правочином, для вчинення якого необхідні зустрічність та однорідність вимог.

Постановою Господарського суду Запорізької області у справі № 908/487/16 від 02.03.2016 позивача визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура щодо нього, призначений ліквідатор. Вказаною постановою зобовязано ліквідатора здійснити ліквідаційну процедуру згідно із Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвалою Господарського суду Запорізької області у справі № 908/487/16 від 02.03.2016 введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. 03.03.2016 здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання позивача банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобовязані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Отже, враховуючи вимоги спеціального Закону, будь-які вимоги кредиторів до боржника, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, мають бути заявлені виключно в межах процедури банкрутства, в порядку та строк передбачений Законом про банкрутство.

Викладене свідчить про неможливість припинення зобовязань іншим шляхом, ніж тим, що визначений Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у тому числі і шляхом зарахування.

Станом на день розгляду справи 5846153,88 грн. боргу відповідач не сплатив.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт порушення відповідачем зобовязання на суму 5846153,88 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

За п. 8.8. ліцензійного договору № 1/130715 від 13.07.2015 та договору № 2/130715 від 13.07.2015 у випадку прострочення ліцензіатом своїх грошових зобов'язань перед ліцензіаром на строк більш ніж 30 (тридцять) календарних днів, ліцензіат зобов'язаний сплатити ліцензіару пеню у розмірі 0,03% від суми заборгованості, за кожен день затримки платежу, але не більше 10% від суми заборгованості.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 270553,85 грн. пені.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобовязаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2016 заходи забезпечення позову підлягають скасуванню в порядку ст. 68 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 68, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіс-Кіно» (вул. Фрунзе, 23, Подільський район, м. Київ, 04080, код 36257228) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» (вул. 12 Квітня, 2, м. Запоріжжя, 69037, код 32811,88 грн. боргу, 270553,85 грн. пені.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіс-Кіно» (вул. Фрунзе, 23, Подільський район, м. Київ, 04080, код 36257228) до Державного бюджету України 91750,62 грн. судового збору.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.10.2016, після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 25.10.2016.

Суддя С. А. Ковтун