ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.10.16р. Справа № 904/2405/16

За заявою: Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання"

про відстрочку виконання рішення суду від 31.05.16р.

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства " Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій за неналежне виконання грошових зобов'язань

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Стягувача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

Боржника - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

28.07.16р. ПрАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відстрочку виконання рішення суду у даній справі. Заява мотивована тим, що о Боржник перебуває у складному фінансовому становищі, у зв'язку з важкою фінансово-економічною ситуацією гірничо-металургійного комплексу на світовому ринку, яка викликана низьким попитом та падіння цін на продукцію гірничо-металургійного комплексу.

У зв'язку з поданням ПрАТ "Криворізький завод гірничого обладнання" касаційної скарги та направленням справи №904/2405/16 до Вищого господарського суду України, розгляд заяви відкладено до повернення справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Після повернення справи з Вищого господарського суду України, подана заява призначена до розгляду у судовому засіданні на 19.10.16р.

У судове засідання, що відбулось 19.10.16, Заявник (Боржник) та Стягувач не з'явилися, причини неявки суду не повідомили.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 визначено, що господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку предявлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи. Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання другій стороні копії цієї заяви і доказів на її обґрунтування.

Частина третя статті 121 ГПК вимагає від господарського суду винесення ухвали про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку його виконання. За відсутності підстав для вчинення зазначених процесуальних дій господарський суд виносить ухвалу про відмову відповідно у відстрочці або розстрочці виконання рішення, у зміні способу і порядку його виконання.

Обґрунтовуючи заяву про відстрочку виконання рішення суду, Боржник вказує на те, що він перебуває у складному фінансовому становищі. Від Стягувача заперечення чи інші пояснення на заяву про відстрочку виконання рішення не надходили.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Беручи до уваги те, що Боржником не доведено винятковість випадку, з наявністю якого закон пов'язує можливість надання розстрочки виконання рішення суду, обставини на які посилається Боржник, є звичайними обставинами при веденні господарської діяльності, яку Відповідач здійснює на свій ризик, суд вважає, що Позивач і Відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності, тому заява Боржника про відстрочку виконання рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" у порядку ст. 121 ГПК України - відмовити

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1