ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Справа № 914/441/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого, Гольцової Л.А., Іванової Л.Б.,

за участю представника ПАТ "НАК "Нафтогаз України" - Громніцького Ю.П. дов. № 14-132 від 13 травня 2014 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року у справі Господарського суду Львівської області за позовом ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Моршинтеплоенерго" про стягнення суми,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) звернулось до Комунального підприємства "Моршинтеплоенерго" (далі - відповідач) з позовом про стягнення основного боргу в розмірі 2901683 гривні 54 коп., пені в розмірі 329995 гривень 84 коп., три відсотки річних у розмірі 174443 гривні 78 коп., 795307 гривень 75 коп. суми втрат коштів від інфляції, всього - 4201431 гривня 01 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано неналежним виконанням умов договору купівлі-продажу природного газу № 13/3748-БО-21 від 28 грудня 2012 року.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 6 квітня 2015 року позов задоволено частково.

З Комунального підприємства "Моршинтеплоенерго" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" стягнуто 2901683 гривні 54 коп. основного боргу, 164997 гривень 92 коп. пені, 174443 гривні 78 коп. - 3 % річних, 795307 гривень 75 коп. втрат коштів від інфляції.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26 листопада 2015 року рішення Господарського суду Львівської області від 6 квітня 2015 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 17 лютого 2016 року касаційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26 листопада 2015 року - без зміни.

У квітні 2016 року Комунальне підприємство "Моршинтеплоенерго" звернулось до місцевого господарського суду з заявою, у якій просило розстрочити виконання рішенням Господарського суду Львівської області від 6 квітня 2015 року строком на 120 місяців рівними частинами по 30 850 грн. 27 коп.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11 травня 2016 року заяву Комунального підприємства "Моршинтеплоенерго" задоволено частково.

Комунальному підприємству "Моршинтеплоенерго" надано розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 6 квітня 2015 року у справі №914/441/15 на 12 місяців шляхом стягнення 45 000грн. щомісячно з 11 травня 2016 року по 30 квітня 2017 року та стягнення 3614512 грн. 99 коп. в травні 2017 року (після закінчення опалювального сезону).

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 11 травня 2016 року - без змін.

У касаційній скарзі ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 11 травня 2016 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року, відмовити Комунальному підприємству "Моршинтеплоенерго" у наданні розстрочки виконання рішення Господарського суду Львівської області від 6 квітня 2015 року.

Посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм ст. 124 Конституції України, ст. ст. 4, 5, 121 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначає, що зазначені у заяві про розстрочку виконання рішення суду підстави не є тими виключними обставинами, за наявності яких суд має право розстрочити виконання рішення.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Враховуючи, що про час та місце розгляду касаційної скарги відповідач повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, підставою для відстрочки, розстрочки рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає та не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких суд може відстрочити чи розстрочити виконання прийнятого ним рішення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно довідки Комунального підприємства "Моршинтеплоенерго" № 1-06/94 від 22 квітня 2016 року станом на 1 квітня 2016 року дебіторський борг споживачів теплової енергії становить 2 274, 3 тис. гривень, в т. ч. населення - 1 216, 7 тис. гривень, міського бюджету - 77 тис. гривень, інші споживачі - 980, 6 тис. гривень.

За вказаною довідкою невідшкодована різниця в тарифах для населення субвенції з державного бюджету за 2015 рік становить 466, 3 тис. гривень, за січень - березень 2016 року - 244, 9 тис. гривень.

Судами також досліджена довідка Комунального підприємства "Моршинтеплоенерго" про стан претензійно-позовної роботи станом на 1 квітня 2016 року, згідно якої протягом 2014 - 2015 років подано в Стрийський міськрайонний суд 81 заяву про видачу судових наказів на суму 486, 29 тис. грн. Відділом державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції відкрито 49 проваджень на суму 333, 698 тис. грн. про стягнення боргу з фізичних осіб на користь Комунального підприємства "Моршинтеплоенерго".

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, необхідно враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так, оскільки відповідач є єдиним постачальником теплової енергії у місті Моршин, надає послуги з опалення школи-ліцею, дитячого садочка, медичних закладів та теплопостачання мешканцям, які невчасно розраховуються за надані послуги, одночасне стягнення усієї суми боргу позбавить комунальне підприємство можливості забезпечити безперервний виробничий цикл виробничо-господарської діяльності, суди дійшли обгрунтованого висновку про наявність визначених ст. 121 Господарського процесуального кодексу України підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду.

За таких обставин ухвала місцевого та постанова апеляційного господарських судів грунтуються на достовірно та повно з'ясованих обставинах справи, яким надано належну правову оцінку, а тому підстави для зміни чи скасування прийнятих у справі рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 111-5, 111-7 - 111-9, 111-11, 111-13 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 22 червня 2016 року - без зміни.

Головуючий Т. Козир

Судді Л. Гольцова

Л. Іванова