ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 жовтня 2016 року Справа № 902/460/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого суддіНєсвєтової Н.М. (доповідач),
суддів:Вовка І.В.,
Стратієнко Л.В.
розглянувши матеріали касаційної скарги
голови ліквідаційної комісії підприємства "Валді-Україна" - Мороза Д.
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 року
за заявоююридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited"
провжиття заходів до забезпечення позову
у справі№ 902/460/16 господарського суду Вінницької області
за позовомюридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited"
до1.приватного підприємства "Альянс груп" 2.підприємства "Валді-Україна"
провизнання права власності, визнання права власника на витребування майна з чужого незаконного володіння та витребування майна з чужого незаконного володіння

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга голови ліквідаційної комісії підприємства "Валді-Україна" - Мороза Д. на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 року у справі № 902/460/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга підлягає поверненню без розгляду якщо до скарги не додано належних доказів сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 №928-VШ мінімальна заробітна плата на 2016 р. з 01.01.2016р. встановлена на рівні 1378 грн.

Предметом оскарження є постанова апеляційного господарського суду, якою залишено без змін ухвалу господарського суду.

Відповідно до п.п. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

До касаційної скарги скаржником не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Натомість ним було заявлено клопотання про відстрочення та звільнення від сплати судового збору у зв'язку з тим, що майновий стан компанії на даний час є сталою "нульовою" величиною. В обґрунтування заявленого клопотання скаржник посилається на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.06.2013 року у справі №10/189-2001 про ліквідацію підприємства "Валді-Україна" як юридичної особи, яка є банкрутом, а також відсутністю у скаржника ліквідаційної маси. В підтвердження вищезазначеного скаржник також посилається на ліквідаційний баланс підприємства "Валді-Україна" від 25.06.2003 року та лист Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у місті Києві від 28.02.2014 року №1890/1026-59-10-02.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, цією статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо звільнення від сплати судового збору. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Розділом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, визначено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В пункті 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України, від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Скаржником до клопотання про відстрочення та звільнення від сплати судового збору не додано жодних доказів відсутності коштів, які призначені для сплати судового збору.

Таким чином, наведені скаржником у клопотанні обставини не є підставою для відстрочення та звільнення від сплати судового збору, оскільки стала величина майнового стану компанії не є тією виключною обставиною, з якою Закон пов'язує наявність у господарського суду права відстрочити сплату судового збору або звільнити особу, яка звертається до суду від його сплати, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

При цьому, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення та звільнення від сплати судового збору. З урахуванням приписів п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що подана головою ліквідаційної комісії підприємства "Валді-Україна" - Морозом Д. касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 86, 107, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання голови ліквідаційної комісії підприємства "Валді-Україна" - Мороза Д. про відстрочення та звільнення від сплати судового збору при поданні касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 року у справі № 902/460/16.

Касаційну скаргу голови ліквідаційної комісії підприємства "Валді-Україна" - Мороза Д. на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 року у справі № 902/460/16 повернути без розгляду.

ГоловуючийН.М. Нєсвєтова
Судді:І.В. Вовк
Л.В. Стратієнко