ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2016 р.Справа № 916/2283/16

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.

при секретарі судового засідання Бобошко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Чорноморської міської ради Одеської області (м. Чорноморськ);

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУДТЕХ" (м. Херсон);

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Іллічівське об`єднання Державної податкової інспекції Головне управління ДФС в Одеській області (м. Чорноморськ);

про стягнення, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки 522870,13 грн.;

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

Від третьої особи: не з`явився.

встановив:

Позивач, Чорноморська міська рада Одеської області (м. Чорноморськ), звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУДТЕХ" (м. Херсон), про розірвання договору оренди землі від 17.05.2008, зобовязання повернути земельну ділянку та про стягнення 522870,13грн. заборгованості по орендній платі за землю.

В обґрунтування своїх вимог посилається на Рішення Іллічівської міської ради від 30.03.2007 № 197/36-V „Про передачу в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУДТЕХ" земельної ділянки площею 0,925га, укладання з відповідачем договору оренди землі від 17.05.2008, неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань щодо сплати орендної плати, стягнення з відповідача заборгованості за вказаним договором Рішенням господарського суду Одеської області від 01.10.2015 по справі № 916/3349/15 за період з 08.07.2014 по 30.06.2015 та на інші зазначені у позовній заяві та поясненнях обставини.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на отримання земельної ділянки під будівництво, здійснення такого будівництва, передачу збудованої нерухомості в якості статутного внеску до ТОВ „Пересувна механізована колона № 19, припинення права землекористування відповідача, практику Верховного суду України та чинне законодавство з цього приводу, а також на інші обставини зазначені у відзиві на позовну заяву та поясненнях по справі.

Також надав до суду клопотання про направлення справи за підсудністю (зареєстровано за вх.№ 2-4585/16 від 02.09.2016).

Після зясування в судовому засіданні обставин справи на розгляді клопотання не наполягає. Суд зазначає, що виходячи з вимог ст.16 Господарського процесуального Кодексу України, позивачем вірно визначено підсудність справи і підстав для передачі її до іншого суду не вбачається.

Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Іллічівська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області, позовні вимоги підтримала, посилаючись на наявність у відповідача заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Між позивачем та відповідачем 17.05.2008 було підписано договір оренди землі, який був зареєстрований у Одеській регіональній філії державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах 20.06.2008 за № 87.

Відповідно до п.1 договору, позивач надає, а відповідач приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою м.Іллічівськ, вул.Карла Маркса.

Згідно з п.2 договору, в оренду передавалась земельна ділянка площею 0,925га землі відведені під забудівлю.

Строк дії договору визначений сторонами на 49 років до 30.03.2056 (п.8).

Пунктом 14 сторони визначили, що земельна ділянка передається для будівництва та обслуговування торговельного центру.

Питання щодо визначення розміру та порядку сплати орендної плати врегульовано пунктами 9-12 договору.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Фактична передача ділянки в оренду підтверджується наданим до матеріалів справи актом прийому-передачі земельної ділянки.

Відповідачем будівництво на вказаній земельній ділянці здійснено відповідно до її цільового призначення, збудовано виставковий центр з торгівельними площами, отримано свідоцтво про право власності на вказаний обєкт площею 6277,5 кв.м. В подальшому відповідач увійшов до складу засновників товариства з обмеженою відповідальністю „Пересувна механізована колона № 19 та в якості статутного внеску передав нерухоме та інше майно, зокрема будівлю виставкового центру з торгівельними площами, загальною площею 6277,5 кв.м. за адресою м.Іллічівськ, вул.Карла Маркса, 4-а, що підтверджується протоколами № 8 та 20 загальних зборів засновників ТОВ „Пересувна механізована колона № 19 від 10.09.2014. Також відповідачем надано копію свідоцтво про право власності ТОВ „Пересувна механізована колона № 19 на вказане нерухоме майно від 14.10.2014.

Позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за друге півріччя 2015 року та 8 місяців 2016 року. При цьому він зазначає, що Рішенням господарського суду Одеської області від 01.10.2015 по справі № 916/3349/15 з відповідача вже було стягнуто орендну плату з 08.07.2014 по 30.06.2015.

Таким чином, позивачем заявлена до стягнення орендна плата за період, коли право власності на нерухоме майно вже перейшло від відповідача іншій юридичній особі.

З урахуванням цього, представник позивача в судовому засіданні в обґрунтування своїх вимог звернув увагу на п.29 договору, відповідно до якого „до переоформлення міською радою прав третіх осіб на користування земельною ділянкою або її частиною (при переході права власності на будинок, споруду чи її частину)орендна плата за земельну ділянку сплачується Орендарем за всю ділянку в повному обсязі.

Позивач вважає що право на користування землею виникає у нового власника нерухомого майна лише після отримання правовстановлюючого документу на землю, як це передбачено статтями 125, 126 Земельного Кодексу України, а до цього часу орендну плату повинен сплачувати відповідач.

Разом з цим, суд вважає такі посилання позивача недоречними виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.2 ст.120 Земельного Кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Крім того, суд звертає увагу позивача на правову позицію, висловлену у Постанові Верховного суду України від 24.12.2010 № 21-54а10:

„Виконуючи покладені на Верховний Суд України завдання, у контексті розглядуваних правовідносин, суд виходить із того, що аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що з моменту набуття права власності на жилий будинок (будівлю або споруду) у набувача виникає право (власності чи користування) на земельну ділянку, на якій знаходиться цей обєкт, а з ним і обовязок сплачувати земельний податок чи орендну плату.

Також Верховним судом України у вказаній Постанові надана оцінка доводам відносно моменту переходу права користування з урахуванням вимог статей 125 та 126 Земельного Кодексу України:

„Питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтями 120 ЗК та 377 Цивільного кодексу України.

Нинішня редакція цих норм чітко встановлює, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені.

Водночас стаття 120 ЗК і в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, не давала підстав для іншого розуміння її змісту.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди на обґрунтування своїх рішень посилалися на те, що право власності чи право користування земельною ділянкою виникає лише після державної реєстрації документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, а також державної реєстрації договору оренди.

Цей висновок є наслідком порушення правил застосування норм права: перевагу було надано положенням Закону № 2535-ХІІ та ЗК (статті 125, 126), які регулюють випадки набуття права власності чи права користування на земельну ділянку, як окремий обєкт та які щодо спірних відносин є загальними. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що регулюють випадки набуття права власності на землю чи права користування нею внаслідок придбання споруди, розміщеної на земельній ділянці, за наведених обставин, - стаття 120 ЗК та стаття 377 Цивільного кодексу України (щодо відносин, які виникли після 1 січня 2004 року).

Аналогічним чином вказані питання врегульовані й у п.1 ст.377 Цивільного Кодексу України, відповідно до якої До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Ч.3 ст.7 Закону України „Про оренду землі також зазначає, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку.

За таких обставин суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення орендної плати.

Наявність заборгованості та як наслідок неналежне виконання умов договору визначено позивачем як підстава для позовних вимог про розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Щодо вказаних вимог, то вони є похідними від вимоги про стягнення орендної плати, обґрунтовані саме наявністю заборгованості та як наслідок неналежним виконанням умов договору, але головне ґрунтуються на невірній тезі про наявність між сторонами діючих відносин щодо землекористування у визначеному позивачем періоді. Фактично такі відносини між сторонами припинились з моменту переходу права власності на нерухоме майно до іншої особи.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 202, 377, 526, 626, 629 ЦК України, ст.ст,120, 125, 126 Земельного Кодексу України, ст.7 Закону України „Про оренду землі, ст.ст. 22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Чорноморської міської ради Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОБУДТЕХ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Іллічівське об`єднання Державної податкової інспекції Головне управління ДФС в Одеській області про стягнення, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки 522870,13 грн. -відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 21.10.2016 року.

Повний текст рішення складений 26 жовтня 2016 р.

Суддя Р.В. Волков