РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016Справа №910/7683/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта
До 1) Філії Центр забезпечення виробництва Публічного акціонерного товариства Українська залізниця 2) Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Джет
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Приватне підприємство Окко-Бізнес Контракт
Провизнання договору недійсним
Суддя Андреїшина І.О.

Представники:

Від позивачаОСОБА_2 за довіреністю від 11.08.2015 № 11/08/15
Від відповідача-1ОСОБА_3 за довіреністю від 19.07.2016
Від відповідача-2не зявився
Від третьої особиОСОБА_4 за довіреністю від 06.04.2016 № ОБК-2016/61

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта звернулося до суду з позовом про визнання недійсним договору про закупівлю, укладеного філією Центр забезпечення виробництва Публічного акціонерного товариства Українська залізниця та Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Джет 18.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 порушено провадження у справі № 910/7683/16 за вказаними позовними вимогами, розгляд якої призначено на 25.05.2016, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство Окко-Бізнес Контракт, зобовязано учасників провадження надати суду певні документи.

25.04.2016 позивач подав до суду клопотання про забезпечення позову шляхом зобовязання відповідача-1 зупинити виконання оскаржуваного договору щодо лоту № 3.

23.05.2016 від позивача до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/5859/16 за позовом Приватного підприємства Окко-Бізнес Контракт до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити дії за участю в якості третіх осіб Філії Центр забезпечення виробництва Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта.

24.05.2016 відповідачем-1 подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/5797/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення за участю в якості третіх осіб Філії Центр забезпечення виробництва Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Джет, Приватного підприємства Окко-Бізнес Контракт.

Розгляд справи неодноразово відкладався в порядку приписів ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у звязку з неявкою представників від учасників провадження у справі, необхідністю отримання доказів тощо (примірники ухвал в матеріалах справи).

За клопотанням представників учасників провадження строк вирішення спору у справі продовжувався згідно зі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з посиланням на § 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі Смірнова проти України з метою уникнення порушення права на судовий розгляд упродовж розумного строку.

03.08.2016 в судовому засіданні позивачеві було відмовлено у задоволення вимог про вжиття заходів до забезпечення позову та залишено без розгляду клопотання про зупинення провадження у справі на вимогу представника Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта.

14.09.2016 в судовому засіданні було відхилено клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі, а також, серед іншого, прийнято до розгляду заяву позивача про зміну підстави позову.

27.07.2016 та 05.10.2016 в судових засіданнях оголошувалася перерва відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду по суті заявленого Товариством з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта спору його представник позовні вимоги підтримував, стверджуючи, що оскаржуваний договір був укладений з порушенням порядку, визначеного Законом України Про здійснення державних закупівель (ст.ст. 1, 2, 5, 22, 29), що призвело до порушення прав позивача на обєктивний та неупереджений розгляд пропозицій конкурсних торгів і перемогу у відкритих торгах на закупівлю палива рідинного та газу, олив мастильних (дизельне паливо).

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на ч. 1 ст. 215, ст. 203, ч. 1 ст. 207, ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України та стверджує, що пропозицій від двох учасників конкурсних торгів (Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Джет і Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта) не відповідали документації конкурсних торгів, у звязку з чим процедура закупівлі повинна бути відмінена через допущення до оцінки пропозицій менше, ніж двох учасників.

У заяві про зміни підстав позову від 13.09.2016 № 876 позивач постилається на ті ж самі норми законодавства та просить позов задовольнити через порушення тих самих умов порядку здійснення державних закупівель, наголошуючи, при цьому, що факт невідповідності пропозицій двох учасників конкурсних торгів документації цих торгів встановлений судовим рішенням, що набрало законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2016 у справі № 826/5859/16.

Представники відповідачів проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні з підстав недоведення позивачем факту порушення його прав та законних інтересів внаслідок укладення спірного договору, а також недоведення невідповідності оскаржуваного правочину вимогам чинного законодавства, зокрема, ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України. Крім того, відповідачі посилалися на те, що договір від 18.03.2016 не зачіпає прав та/або інтересів позивача, оскільки укладений щодо лотів № 1, 2, 4, 5, тоді як позивач приймав участь у процедурі закупівлі щодо лоту № 3.

Третя особа у поданих до суду письмових поясненнях просила суд позов задовольнити з огляду на встановлені судовим рішенням факти порушення процедури проведення держаних закупівель, що передували укладенню спірного договору.

У судовому засіданні 19.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2015 на офіційному веб-порталі з питань державних закупівель (веб-порталі Уповноваженого органу, що здійснює державну політику у сфері закупівлі) було розміщено оголошення № 263542 про проведення відкритих торгів на закупівлю товарів за темою: ДК 19.20.2 Паливо рідинне та газ; оливи мастильні, замовником яких виступила філія Центр забезпечення виробництва Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (бюлетень від 30.12.2015 № 411/1/1).

Відповідно до вказаного оголошення та затвердженої документації конкурсних торгів предмет закупівлі був розподілений на пять лотів, а саме:

1) дизельне паливо; код ДК - 19.20.2; код продукції МТР УЗ - 25140; позначення нормативно-технічної документації - відповідає технічному регламенту згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927; кількість і одиниця виміру - 35 000,00 тон; грошова сума завдатку - 18 947 100,00 грн.;

2) дизельне паливо; код ДК - 19.20.2; код продукції МТР УЗ - 25140; позначення нормативно-технічної документації - відповідає технічному регламенту згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927; кількість і одиниця виміру - 35 000,00 тон; грошова сума завдатку - 18 947 100,00 грн.;

3) дизельне паливо; код ДК - 19.20.2; код продукції - МТР УЗ 25140; позначення нормативно-технічної документації - відповідає технічному регламенту згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927; кількість і одиниця виміру - 10 000,00 тон; грошова сума завдатку - 5 413 400,00 грн.;

4) дизельне паливо; код ДК - 19.20.2; код продукції - МТР УЗ 25140; позначення нормативно-технічної документації - відповідає технічному регламенту згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927; кількість і одиниця виміру - 10 000,00 тон; грошова сума завдатку - 5 413 400,00 грн.;

5) дизельне паливо; код ДК - 19.20.2; код продукції - МТР УЗ 25140; позначення нормативно-технічної документації - відповідає технічному регламенту згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927; кількість і одиниця виміру - 10 000,00 тон; грошова сума завдатку - 5 413 400,00 грн.

Кінцевим строком подання пропозицій конкурсних торгів було встановлено 09.02.2016 10:00, розкриття пропозицій 09.02.2016 о 16:45.

З матеріалів справи слідує, що дати кінцевого терміну прийняття пропозицій конкурсних торгів та їх розкриття у подальшому неодноразово змінювалися. Зокрема, відповідно до рішення комітету з конкурсних торгів учасників торгів (зміни № 2) кінцевий строк подання пропозицій учасників було продовжено до 10:00 19.02.2016, а розкриття призначено на 19.02.2016 о 15:00.

19.02.2016 відбулося розкриття пропозицій конкурсних торгів, що підтверджується протоколом розкриття пропозицій конкурсних торгів № 64/22, де визначено інформацію щодо отриманих щодо отриманих пропозицій:

1) Публічне акціонерне товариство Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта по лоту № 1 ціна 525 000 000,00 грн., по лоту № 2 525 000 000,00 грн., по лоту № 3 150 000 000,00 грн., по лоту № 4 150 000 000,00 грн., по лоту № 5 150 000 000,00 грн.;

2) Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Сокар Україна по лоту № 1 ціну не пропоновано, по лоту № 2 ціну не пропоновано грн., по лоту № 3 147 900 000,00 грн., по лоту № 4 148 980 000,00 грн., по лоту № 5 ціну не пропоновано;

3) Товариство з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта по лоту № 1 ціну не пропоновано, по лоту № 2 ціну не пропоновано грн., по лоту № 3 147 960 000,00 грн., по лоту № 4 ціну не пропоновано, по лоту № 5 ціну не пропоновано;

4) Приватне підприємство Окко-Бізнес Контракт по лоту № 1 ціна 530 214 300,00 грн., по лоту № 2 530 214 300,00 грн., по лоту № 3 151 489 800,00 грн., по лоту № 4 151 489 800,00 грн., по лоту № 5 151 489 800,00 грн.;

5) Товариство з обмеженою відповідальністю Ольміра по лоту № 1 ціну не пропоновано , по лоту № 2 530 250 000,00 грн., по лоту № 3 153 600 000,00 грн., по лоту № 4 ціну не пропоновано, по лоту № 5 ціну не пропоновано;

6) Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Джет по лоту № 1 ціна 488 565 000,00 грн., по лоту № 2 488 565 000,00 грн., по лоту № 3 139 590 000,00 грн., по лоту № 4 139 590 000,00 грн., по лоту № 5 139 590 000,00 грн.;

7) Товариство з обмеженою відповідальністю Дніпрозбуд по лоту № 1 ціну не пропоновано, по лоту № 2 ціну не пропоновано, по лоту № 3 168 000 000,00 грн., по лоту № 4 184 000 000,00 грн., по лоту № 5 187 500 000,00 грн.

Згідно з протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів від 23.02.2016 № 1/64, комітетом з конкурсних торгів допущено до оцінки пропозиції трьох учасників - Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Джет, Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта і Приватного підприємства Окко-Бізнес Контракт.

Відповідно до погодженої методики визначення найкращої пропозиції, заснованої на критерії цінової пропозиції, найбільш економічно вигідною пропозиціє конкурсних торгів на закупівлю по пяти ломам визнано пропозицію учасника Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Джет та вирішено підготувати і надіслати цьому учаснику повідомлення про акцепт, решті повідомлення про результати торгів із зазначенням переможця.

22.03.2016 на веб-порталі Уповноваженого органу оприлюднено оголошення про результати проведення процедури закупівлі № 55, 23.02.2016 оприлюднено повідомлення № 056411 про акцепт пропозиції конкурсних торгів.

18.03.2016 філія Центр забезпечення виробництва Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в якості замовника та Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Джет в якості постачальника уклали договір поставки № ЦЗВ-14-00816-01, за яким відповідач-2 зобовязався поставити, а відповідач-1 прийняти та оплатити паливо рідинне та газ; оливи мастильні (дизельне паливо), найменування, марка та кількість якого вказується в специфікаціях, які є невідємною частиною договору.

Відповідно до позовної заяви та заяви про зміну підстави позову, Товариство з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта вважає, що такий договір підлягає визнанню недійсним, адже його було укладено з порушенням права позивача на обєктивний та неупереджений розгляд пропозицій конкурсних торгів і перемогу у відкритих торгах на закупівлю палива рідинного та газу, олив мастильних (дизельне паливо) по лоту № 3, оскільки при проведенні процедури закупівлі були допущені порушення, факт чого встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Матеріалами справи підтверджується, що 29.02.2016 позивач звернувся до Антимонопольного комітету України зі скаргою № 177 на рішення відповідача-1 про визначення Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Джет переможцем процедури закупівлі.

12.03.2016 Антимонопольним комітетом України винесено рішення № 464-р/пк-ск про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта у задоволенні поданої скарги.

У подальшому позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель від 12.03.2016 № 464-р/пк-ск за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта щодо порушення філією Центр забезпечення виробництва Публічного акціонерного товариства Українська залізниця порядку проведення процедури закупівлі 19.20.2 Дизельне паливо - 5 лотів (оголошення № 263542, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу, бюлетень від 30.12.2015 № 411/1/1); зобов'язання Антимонопольний комітет України повторно розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта від 29.02.2016 № 177 та прийняти відповідне рішення за результатом розгляду такої скарги (справа № 826/5797/16).

Також, правом на оскарження процедури закупівлі за вказаними лотами скористалося Приватне підприємство Окко-Бізнес Контракт, подавши до Антимонопольного комітету України відповідну скаргу від 25.02.2016 і, отримавши відмову у її задоволенні (рішення від 12.03.2016 № 465-р/пк-ск), в тому подало до Окружного адміністративного суду міста Києва позов про визнання протиправним та скасування рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель від 12.03.2016 № 465-р/пк-ск та зобов'язання постійно діючу адміністративну колегію Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель повторно розглянути скаргу позивача від 25.02.2016 № 237 та прийняти рішення, яким зобов'язати філію Центр забезпечення виробництва Публічного акціонерного товариства Українська залізниця відмінити процедуру закупівлі 19.20.2. Дизельне паливо - 5 лотів (оголошення №263542, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу з питань державних закупівель, бюлетень від 30.12.2015 № 411/1/1 (30.12.2015) справа № 826/5859/16).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2016 у справі № 826/5859/16 позовні вимоги Приватного підприємства Окко-Бізнес Контракт було задоволено, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель від 12.03.2016 № 465-р/пк-ск, зобов'язано постійно діючу адміністративну колегію Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель повторно розглянути скаргу Приватного підприємства Окко-Бізнес Контракт від 25.02.2016, зареєстровану за вх. № 8-20/628-Д та прийняти рішення про зобовязання філії Центр забезпечення виробництва Публічного акціонерного товариства Українська залізниця відмінити процедуру закупівлі 19.20.2. Дизельне паливо - 5 лотів (оголошення № 263542, оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу з питань державних закупівель, бюлетень від 30.12.2015 № 411/1/1 (30.12.2015).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2016 у справі № 826/5859/16 залишено без змін.

Провадження у справі № 826/5797/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта згідно з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2016 було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 826/5859/16.

Судовими рішенням у справі № 826/5859/16 встановлено, що процедура закупівлі товарів за оголошенням № 263542 від 30.12.2015 була проведена з порушеннями, оскільки пропозиції двох учасників конкурсних торгів не відповідали деяким умовам документації конкурсних торгів, а саме:

1) пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Джет не відповідала умовам п.п. 3.1 п. 3 п. 3.7 розділу 3 документації конкурсних торгів та мала бути відхилена замовником, адже у колонці 6 таблиці Дані про товар не було вказано позначень національних стандартів нормативно-технічної документації, якій відповідає продукція, що пропонується для закупівлі, зокрема ДСТУ, ДСТУ ISO, ДСТУ EN, ДСТУ EN ISO, ДСТУ ГОСТ чи ГОСТ, перелік яких визначений у наказі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 01.10.2014 № 1179 Про затвердження переліку національних стандартів, добровільне застосування яких може сприйматися як доказ відповідності палив вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив.

Так, відповідача-2 у своїх пропозиціях вказав, що запропонований ним товар відповідає технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927- EN 590, СТБ 1658-2012, ТРТС 013/2011 у відношенні до екологічного класу № 5, СТБ 1658-2012, ТРТС 013/2011 у відношенні до екологічного класу № 4, ТУ BY 800011806.002-2015.

Тобто, відповідач-2, поряд з позначками про відповідність запропонованої продукції Технічному регламенту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України додав посилання на стандарти, застосування яких не передбачено чинними законодавством, тоді як відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України Про технічні регламенти та оцінку відповідності відповідність продукції вимогам технічних регламентів може бути забезпечена шляхом застосування національних стандартів та/або технічних специфікацій, посилання на які містяться у відповідних технічних регламентах. У технічному регламенті зазначається, чи відповідність продукції таким національним стандартам та/або технічним специфікаціям є єдиним способом, чи одним із способів задоволення відповідних вимог технічного регламенту.

2) пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта не відповідала умовам п.п. 1.1.1 п.п. 1 п. 3.7 розділу 3 документації конкурсних торгів та мала бути відхилена замовником, адже складена з порушенням Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднового та котельного палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927, оскільки декларація про відповідність запропонованої до закупівлі продукції не була підписується виробником або уповноваженим представником постачальника, який декларує відповідність палива. Крім того, позивачем не було підтверджено належними доказами правильність оформлення копії декларацій про відповідність згідно з вимогами документації конкурсних торгів.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта у процедурі закупівлі запропонувало по лоту № 3 дизельне паливо, виробником якого серед інших вказано АВ ORLEN Lietuva (Литва). У ході розгляду справи № 826/5859/16 Антимонопольний комітет України надав суду копії поданих Товариством з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта сертифіката відповідності 10 Хіммотологічного центру, зареєстрований в реєстрі органу з оцінки відповідності № 10хц.00079-15, виданий Akcine bendrove ORLEN Lietuva на палива дизельні, на якому вчинено напис, що його копія видана ООО Торговая компания Манго Трейд та декларації від 23.10.2015 № 23/10-079-15, виданої ТОВ Торгівельна компанія «Манго-Трейд на топливо дизельное классс Е….(виробник Akcine bendrove ORLEN Lietuva), проте докази, які б підтверджували, що ТОВ Торгівельна компанія Манго-Трейд є уповноваженим представником виробника палива та мало право на підписання декларації відповідності суду представлені не були. Крім того, не було звернуто увагу на розбіжності між назвами уповноваженої особи, що вказана у сертифікаті відповідності - ООО Торговая компания Манго Трейд та у декларації відповідності - ТОВ Торгівельна компанія Манго-Трейд.

Посилаючись на п. 5 і п. 22 ст. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 29, ч. 1 ст. 30 Закону України Про здійснення державних закупівель Окружний адміністративний суду міста Києва виніс описане рішення, наслідком якого має стати відміна процедури закупівлі за оголошенням № 263542 від 30.12.2015 після винесення Антимонопольним комітетом України відповідного рішення щодо замовника торгів.

Так, у п. 5 ст. 1 Закону України Про здійснення державних закупівель (тут і надалі - у редакції, чинній у період оголошення та проведення торгів встановлено, що документація конкурсних торгів - документація, що розробляється та затверджується замовником, оприлюднюється для вільного доступу та безоплатно подається замовником під час проведення торгів (конкурсних торгів) фізичним/юридичним особам. Документація конкурсних торгів не є об'єктом авторського права та/або суміжних прав;

Згідно з п. 22 ст. 1 названого Закону під пропозиціє конкурсних торгів слід розуміти пропозицію щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник подає замовнику відповідно до вимог документації конкурсних торгів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 29 Закону України Про здійснення державних закупівель замовник відхиляє пропозицію конкурсних торгів у разі, якщо пропозиція конкурсних торгів не відповідає умовам документації конкурсних торгів.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 30 Закону України Про здійснення державних закупівель торги підлягають відміні у разі подання для участі в них менше двох пропозицій.

Зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, суд не погоджується з правовою позицією позивача у заявленому спорі та не вбачає підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

У п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013 № 11 вказується, що якщо чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами ст.ст. 1 і 2 Господарського процесуального кодексу України. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У ст. 16 Цивільного кодексу України унормовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За змістом ст.ст. 1, 2 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Проте, наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації, встановленого вищевказаними нормами, права.

Так, вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною.

У справі, що розглядається, позивач просить суд визнати недійсним договір поставки, укладений відповідачами за результатами проведення процедури закупівлі дизельного палива (оголошення № 263542 від 30.12.2015, обґрунтовуючи своє право на звернення до суду прийняттям участі у цій процедурі закупівлі по лоту № 3.

Як вказувалося вище, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2016 у справі № 826/5859/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016, встановлено факт того, що пропозиція позивача не відповідала документації конкурсних торгів.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, задоволення заявленого позову не зможе відновити права позивача, оскільки останній згідно встановлених фактів також не може брати участі в торгах в силу того, що його пропозиція не відповідає документації конкурсних торгів.

Крім того, позивач приймав участь у відкритих торгах відносно лоту № 3 (одного з пяти інших), тоді як оскаржуваний договір укладений щодо поставки всіх пяти заявлених лотів, а тому вести мову про порушення прав чи законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта внаслідок підписання відповідачами такого договору, не видається правомірним. При цьому, позивач навіть не вказав, яким чином оскаржуваний договір порушує його права чи зачіпає законні інтереси щодо лотів №№ 1, 2, 4, 5, оскільки по даним лотам позивач участі не брав, та відповідно його права порушені не можуть бути.

У п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013 № 11 вказується, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься визнання правочину недійсним. Аналогічні положення містить ст. 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Враховуючи викладене, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі невідповідність волі та волевиявлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Щодо описаних дефектів елементів правочину суд зауважує, що поданий позов не містить достатнього, дійсного і ґрунтовного нормативного обґрунтування невідповідності оспорюваного договору ст.ст. 203 і 215 Цивільного кодексу України, ст. 207 Господарського кодексу України та звертає увагу га те, що станом на час розгляду справи № 910/7683/16 рішення Антимонопольного комітету України, винесене на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.05.2016 у справі № 826/5859/16, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2016 суду подано не було.

Провадження в адміністративній справі, відкрите за позовом позивача (справа № 826/5759/15), зупинене.

Закон України Про здійснення державних закупівель містить статтю Недійсність договору про закупівлю, де вказується, що договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення в період оскарження процедури закупівлі відповідно до ст. 18 цього Закону, а також у разі його укладення з порушенням строків, передбачених абз. 3 і 4 ч. 2 ст. 31, абз. 4 ч. 5 ст. 36 та абз. 2 ч. 3 ст. 39 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв'язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до ст. 18 цього Закону.

Звертаючись до суду з даним позовом та змінюючи підставу позову, позивач не посилався на ст. 41 Закону України Про здійснення державних закупівель, мотивуючи свої позовні вимоги, а тому суд не досліджує оскаржуваний договір на предмет його відповідності нормам цієї статті.

Зі змісту укладеного договору поставки та з аналізу наявних у справі доказів слідує відсутність дефекту волі та субєктного складу оскаржуваного договору, адже він підписаний уповноваженими представниками та спрямований на настання реальних наслідків, а тому підстави задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Тобто, в контексті наведеної норми має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту та виключно суб'єктивний характер заінтересованості як переконаності в необхідності судового захисту суб'єктивного матеріального права чи законного інтересу може підтверджуватися при зверненні до суду лише посиланням на таку необхідність самої заінтересованої особи.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права саме заходами, які прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

У звязку з цим, розгляд справи судом є наслідком субєктивного уявлення сторони про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та у процесі такого розгляду суд, на підставі наявних у справі доказів та пояснень учасників процесу, встановлених встановлює наявність або відсутність такого порушення.

Дійсною спрямованістю заявлення позивачем цього позову є бажання стати переможцем конкурсних торгів з наступними наслідками. Проте, спеціальне законодавче регламентування процедури закупівлі товарів, робіт і послуг для потреб держави хоча і має на меті створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, розвиток добросовісної конкуренції і запобігання проявам корупції, проте одночасно слугує захисту інтересів держави та, відповідно, кожної особи, котра в ній існує, а тому, така процедура спрямована, перш за все, на задоволення потреб держави у певних групах товарів, робіт і послуг в особі конкретних замовників, які фінансуються за рахунок бюджетних коштів. У звязку з викладеним, вимога позивача спрямована на задоволення його комерційного інтересу на укладення договору поставки, як субєкта господарювання, а не на встановлення законності і справедливості при проведенні спірної процедури, адже Товариство з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта не є органом контролю за такою процедурою. Проте, враховуючи наявність такого, що набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва з установленими ним фактами невідповідності пропозицій позивача конкурсній документації, посилання Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта на необхідність визнання недійсним укладеного відповідачами договору як на спосіб захисту і відновлення його прав та порушених інтересів є цілком безпідставним і хибним.

Виходячи з вищенаведеного, задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Елемент Нафта не може мати своїм наслідком захист чи відновлення прав позивача на обєктивний розгляд його пропозиції учасника конкурсних торгів, адже позивач скористався механізмом захисту свої прав, звернувшись зі скаргою до Антимонопольного комітету України.

Посилання позивача на порушення його права на визнання переможцем у торгах судом відхиляються, оскільки факт невідповідності його пропозиції конкурсній документації встановлений рішенням суду, що набрало законної сили.

Таким чином, суд відмовляє позивачеві у задоволенні позову, а тому судові витрати у справі покладаються на нього ж відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Дата складання повного тексту 24.10.2016

Суддя І.О. Андреїшина