ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.10.16 Справа № 904/7693/16
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТМС", м. Павлоград Дніпропетровської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Сателіт-ГШО", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 1 103 964,17 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 15 вересня 2016 року, головний юрисконсульт

Від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТМС" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сателіт-ГШО" заборгованість у розмірі 1 103 964,17 грн., з яких:

- основна заборгованість 915 697,18 грн.;

- 3 % річних у розмірі 10 988,00 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 40 576,72 грн.

- пеня у розмірі 136 702,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу № 20150812 від 12 серпня 2015 року в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 17.03.2016 по 10.08.2016 у сумі 10 988,00 грн. та інфляційні збитки за період з березня 2016 року по серпень 2016 року.

На підставі пункту 6.6 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 136 702,27 грн. за загальний період з 17.03.2016 по 10.08.2016.

Відповідач у судове засідання призначене для розгляду справи не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду) №780 міститься в матеріалах справи)/

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи був відкладений з 27 вересня 2016 року на 18 жовтня 2016 року.

У судовому засіданні 18 жовтня 2016 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "ТМС", як постачальником, та товариством з обмеженою відповідальністю "Сателіт-ГШО", як покупцем, був укладений договір купівлі-продажу №20150812, відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник зобовязується передати у власність покупцю товар у кількості, асортименті, за цінами та стандартами, вказаними у додатках (специфікаціях), що є невід'ємною його частиною договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2015 року, або до повного виконання постачальником та покупцем своїх зобовязань за договором (п.10.1. договору).

Розділом 2 договору визначено умови, порядок та терміни поставки товару.

Так, поставка товару здійснюється на умовах, обумовлених в специфікаціях. Умови поставки продукції - DАР (Інкотермс 2010). Місце пункту призначення зазначається сторонами у специфікаціях до договору. Зобов'язання постачальника за поставкою вважаються виконаними в момент передачі товару покупцю або перевізнику, про що свідчить дата позначки залізничної транспортної накладної на станції відправлення, дата виписки автомобільної транспортної накладної або дата акту здачі-приймання товару (накладної).

Ціни на товар обумовлюються сторонами у специфікаціях, які є невід'ємною частиною до цього договору. Загальна вартість кожної партії продукції, що поставляється постачальником продукції зазначається в відповідних специфікаціях до цього договору (п.п. 5.1, 5.2 договору).

Пунктом 5.3. договору визначено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника у вигляді 100% попередньої оплати.

Датою оплати товару вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 5.4. договору).

15 лютого 2016 року сторонами була підписана Специфікація на поставку обладнання, а саме: корпус поворотного редуктора правого комбайна МВ-410Е у кількості 1 шт., вартістю 381 540,49 грн. без ПДВ та корпус поворотного редуктора лівого комбайна МВ-410Е у кількості 1 шт., вартістю 381 540,49 грн. без ПДВ.

Загальна вартість з урахуванням ПДВ 915 697,18 грн.

Термін поставки визначений у Специфікації протягом 5 календарних днів від дати підписання Специфікації.

Пунктом 2 Специфікації сторонами визначені умови оплати: покупець здійснює оплату за даною Специфікацією протягом 30 (тридцяти календарних днів) з дати виставлення рахунку постачальником.

Умови поставки: DАР (Інкотермс 2010), вул. Тернівська, 11, м. Павлоград, Дніпропетровська область (п. 2 Специфікації).

На виконання умов договору купівлі-продажу №20150812 від 12 серпня 2016 року позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 915697,18 грн., що підтверджується відповідними Видатковими накладними та Рахунками №2 від 15.02.2016 на суму 457 848,59 грн., №3 від 15.02.2016 на суму 457 848,59 грн. (а.с.17-20 том 1):

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару, що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору та специфікації до нього, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище видатковими накладними, є таким, що настав 17 березня 2016 року.

Відповідач у встановлений строк свої зобовязання по оплаті не виконав, доводи позивача, наведені в позовній заяві не спростував.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену продукцію у сумі 915 697,18 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату за договором передбачена п.6.6. договору. Так, у випадку несвоєчасної оплати товару покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі 5 % від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

При здійсненні розрахунку пені позивачем застосовано подвійну облікову ставку Національного банку України, що відповідає вимогам Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Розрахунок пені, перевірено судом, є правильним, отже вимога про стягнення пені є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у сумі 136 702,27 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути три відсотки річних за загальний період з 17.03.2016 по 10.08.2016 у сумі 10 988,00 грн., розмір інфляційних збитків за період з березня 2016 року по серпень 2016 року складає 40 576,72 грн.

При перевірці правильності розрахунку 3% річних судом встановлено правильність такого нарахування. У звязку з чим вимога про стягнення 3% річних підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до абзацу 3 п.3.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

За змістом пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

При здійсненні розрахунку втрат від інфляції позивачем не враховані рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р., та положення пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права", відповідно до якого, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Сума інфляційних втрат за період з квітня по червень 2016 року складає 31 099,76 грн. виходячи з наступного розрахунку: 915 697,18 грн. х 103,396293% (сукупний індекс інфляції за період з квітня по червень 2016 року) = 946 796,94 грн. 915 697,18грн. = 31 099,76 грн.;

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 1 094 487,21 грн., з яких: основний борг у сумі 915 697,18 грн., три відсотки річних у сумі 10 988,00 грн., пеня у сумі 136 702,27 грн. та втрати від інфляції у сумі 31 099,76 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 16 417,31 грн.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сателіт-ГШО" (51409, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, 1 Ж, ідентифікаційний код 38329257) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТМС" (51409, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 37172711) заборгованість у сумі 915 697 (девятсот п'ятнадцять тисяч шістсот девяносто сім) грн. 18 коп., пеню у сумі 136 702 (сто тридцять шість тисяч сімсот дві) грн. 27 коп., три відсотки річних у сумі 10 988 (десять тисяч девятсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп., втрати від інфляції у сумі 31 099 (тридцять одна тисяча дев'яносто дев'ять) грн. 76 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 16 417 (шістнадцять тисяч чотириста сімнадцять) грн. 31 коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 20.10.2016