ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016 року Справа № 904/550/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Науменко І.М. (доповідач),

суддів: Вечірка І.О., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання: Петровська А.В.

за участю представників:

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № б/н від 09.10.15;

ОСОБА_2, директор

від відповідача-1: ОСОБА_3, представник, довіреність № 0116-103/0/334-16 від 20.01.16;

від відповідача-2: ОСОБА_4, представник, довіреність № б/н від 28.10.15;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Павлоградської районної державної адміністрації, м.Павлоград Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2016р. у справі №904/550/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство, с.Вільне Дніпропетровської області

до відповідача 1 Павлоградської районної державної адміністрації, м.Павлоград Дніпропетровської області

відповідача 2 Селянського (фермерського) господарства Ставки, с.Кочережки Дніпропетровської області

відповідача 3 Приватного підприємства Фірма Комус, м.Павлоград Дніпропетровської області

про визнання недійсними розпоряджень Павлоградської районної державної адміністрації № 128р-03 від 12.03.2003р., № 275р-03 від 15.05.2003р., № 198р-04 від 07.04.2004р., № 296р-04 від 21.05.2004р. та договору оренди земельної ділянки від 15.04.2004р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2016р. (суддя Мельниченко І.Ф.) у справі №904/550/16 скасовано Розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації №128р-03 від 12.03.2003 р. "Про переоформлення права постійного користування землею".

Скасовано Розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації № 275р-03 від 15.05.2003 р. "Про надання дозволу на відведення земель водного фонду в оренду для рибгосподарських потреб".

Скасовано Розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації № 198р-04 "Про надання в оренду земель водного фонду селянсько-фермерському господарству "Ставки".

Скасовано Розпорядження голови Павлоградської районної державної адміністрації № 296р-04 "Про надання в оренду земельної ділянки Приватному підприємству "Фірма "Комус".

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 15.04.2004 р., укладений між Павлоградською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області та Селянським фермерським господарством "Ставки", посвідчений приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу ОСОБА_5 зареєстровано в реєстрі за № 275 та зареєстровано у ПРВ ДРФ ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 16.04.2004 р. за № 41.

Стягнуто з Павлоградської районної державної адміністрації (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Карла Маркса, 98, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство" (51260, Дніпропетровська обл., с. Вільне, ) 6 890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто гривень) судового збору.

Стягнуто з Селянського (фермерського) господарства Ставки (51451, Дніпропетровська обл., Павлоградський район, с. Кочережки, вул. Шевченко, 86, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство" (51260, Дніпропетровська обл., с. Вільне, ) 689 (шістсот вісімдесят девять гривень) судового збору.

Рішення мотивовано тим, що розпорядження Павлоградської районної державної адміністрації, на підставі яких укладено спірний договір, є такими, що не відповідають вимогам закону, зважаючи на те, що вони прийняті районною державною адміністрацією з перевищенням меж власних повноважень.

Отже, вимоги позивача щодо визнання договору оренди земельної ділянки від 15.04.2004 р. недійсним, є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з зазначеним вище рішенням, апелянт (Павлоградська районна державна адміністрація, м.Павлоград Дніпропетровської області) звернувся до апеляційної інстанції зі скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позовної заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач добровільно відмовився від права постійного користування земельною ділянкою, площею 115, 901 га, подавши до Павлоградської районної державної адміністрації заяву від 05.02.2003 р.

Отже, скаржник вважає, що розпорядження голови Районної державної адміністрації від 12.03.2003 р. № 128р-03, як і розпорядження № 275р-03 від 15.05.2003 р., № 198-р-04 від 07.04.2004 р., № 296-р-04 від 21.05.2004 р., були видані з дотриманням вимог чинного законодавства.

Приватне підприємство Фірма Комус у свої поясненнях підтримав вимоги апеляційної скарги, просить рішення господарського суду скасувати та відмовити в задоволенні позовної заяви.

Відповідно до ст.101 ГПК України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку щодо обґрунтованості викладених в апеляційній скарзі заперечень, з огляду на викладене нижче.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, 22 березня 1999 року Кочережківською сільською радою народних депутатів Павлоградського району був виданий Новомосковському рибгоспу Державний акт на право постійного користування землею 115.901 га в межах згідно плану землекористування, для розміщення ставків, вказаний сільською радою в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею № 158.

У відповідності до плану приватизації, затвердженої наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 11 серпня 1999 року за №12/338-АО Про створення відкритого акціонерного товариства Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство Новомосковське державне виробниче сільськогосподарсько-рибоводне підприємство було перетворено у Відкрите акціонерне товариство Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство" (Позивач), засновником якого виступає Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області.

До статутного фонду позивача не увійшли деякі об'єкти державної власності, зокрема, й землі водного фонду, які згідно земельного законодавства не підлягають приватизації, наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 26 квітня 2001 року №12/496-АД правлінню товариства доручено підготувати документи для укладення договору оренди майна строком на 1 рік. Такий договір оренди землі було укладено починаючи з 01.04.2001 року.

06.02.2003 року голова правління підприємства позивача звернувся до Павлоградської РДА (Перший відповідач) із завою про вилучення земельної ділянки площею 115.901 га та скасування Державного акту на право постійного користування землею із її подальшою передачею в оренду заявнику, у зв'язку з реформування Земельного законодавства.

Павлоградською РДА розпорядженням Про переоформлення права постійного користування землею від 12.03.2003 року №128р-03 відмінено акт на право користування землею площею 115.901 га, виданий Новомосковському рибгоспу 22 березня 1999 року та п. 3 цього ж розпорядження передбачено розглянути на черговому засіданні комісії з надання водних об'єктів в оренду питання про надання вищезазначених земель в оренду на загальних засадах.

На підставі рішення комісії з надання об'єктів водного фонду в оренду головою Павлоградської РДА розпорядженням від 15 травня 2003 року №275р-03 надано дозвіл на оформлення матеріалів по відведенню земель водного фонду для рибогосподарських потреб на території Кочережківської сільської ради Приватному підприємству Комус (Третій відповідач) площею 75,6 га в оренду на 20 років та Фермерському господарську Ставки (Другий відповідач), площею 35 га в оренду на 1 рік з наступним продовженням договору оренди до 20 років.

Розпорядженням голови Павлоградської РДА від 07.04.2004 року № 198р-04 Про надання земельної ділянки з земель водного фонду для рибогосподарських потреб, було затверджено проект відведення земельної ділянки водного фонду площею 46, 98 та ФГ Ставки та надано в оренду строком на 20 років земельну ділянку водного фонду, що розташована на території Кочережківської сільської ради (за межами населеного пункту) загальною площею 46.98 га (в.т.ч. площа водного дзеркала 30.7 га, прибережної смуги 16.28 га) для рибогосподарських потреб.

15.04.2004 року між Павлоградською РДА та Селянсько-фермерським господарством Ставки укладено договір оренди земельної ділянки площею 46.98 га, що розташована на території Кочережківської сільської ради строком на 20 років.

Розпорядженням голови Павлоградської РДА від 21.05.2014 року №296-р-04 Про надання земельної ділянки з земель водного фонду для рибогосподарських потреб було затверджено проект відведення земельної ділянки водного фонду площею 98.4968 га ПП Фірма Комус та надано в оренду строком на 20 років земельну ділянку водного фонду, що розташована на території Кочережківської сільської ради (за межами населеного пункту) загальною площею 98,4968 га (в т.ч. під ставком 74.345 га) для рибогосподарських потреб.

25.05.2004 року між Павлоградською РДА та ПП Фірма Комус було укладено договір оренди земельної ділянки площею 98.4968 га, що розташована на території Кочережківської сільської ради строком на 20 років.

Звертаючись із даним позовом, позивач оскаржує правомірність прийнятих Павлоградською РДА розпоряджень №128р-03 Про переоформлення права постійного користування землею, №275р-03 Про надання дозволу на відведення земель водного фонду в оренду для рибогосподарських потреб, №198р-04 Про надання в оренду земель водного фонду селянсько-фермерському господарству Ставки та №296р-04 Про надання в оренду земельної ділянки Приватному підприємству Фірма Комус, посилаючись на те, що до компетенції першого відповідача не належить питання розпорядження водними об'єктами місцевого значення.

Крім того, позивач зазначає, що на спірних земельних ділянках знаходиться нерухомість - гідротехнічні споруди, які належать останньому і до яких останній не має доступу.

Позивач вважає, що першим відповідачем порушено порядок вилучення земельних ділянок, а саме, вимоги ст. 149 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим просить скасувати спірні розпорядження, а також визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений на підставі зазначених розпоряджень.

У відповідності до ст. 2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно до ст. 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації;

в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності;

г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування";

ґ) вищі навчальні заклади незалежно від форми власності;

д) співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.

Право постійного користування земельними ділянками може вноситися державою до статутного капіталу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту, утвореного відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування".

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови райдержадмінітсрації від 12.03.2003р. № 128-р-03 "Про переоформлення права корристування землею" було відмінено акт на право постійного користування землею площею 115,901 га на території Кочережівської сільської ради, виданий Новомосковському рибгоспу 22.03.1999р. № 158. Дане розпорядження прийнято на підставі заяви директора ВАТ «Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство» від 05.02.2003р. про вилучення земельної ділянки та відміну державного акту на право постійного користування землею у зв'язку з реформуванням державного підприємства.

Після реорганізації ВАТ «Новомосковське рибоводне сільськогосподарськое підприємство» втратило право постійного користування землею і може бути тільки орендарем земельної сіянки, відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України, в редакцій чинній на час виникнення спірних відносин, громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2005 року переоформити в установленому порядку право власності або право оренди на них.

Рішенням Конституційного суду України від 22.09.2005р. по справі № 1-17/2005 визнано неконституційною норму п. 6 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Проте, на час прийняття розпорядження від 12.03.2003р. № 128-р-03 «Про переоформлення права користування землею» дана норма Земельного кодексу України була чинною.

Вилучення земельної ділянки площею 115,901 га відбулося на підставі добровільної відмови директора ВАТ «Новомосковське рибоводне сільськогосподарськое підприємство», що відповідає вимогам ст. 141 Земельного Кодексу України.

Посилання суду на те, що Павлоградська районна державна адміністрація порушила вимоги ст. 149 Земельного кодексу України та ст. 8 Водного кодексу України прийнявши розпорядження про відміну Державного акту судова колегія вважає безпідставними виходячи з наступного.

Згідно до ст. 141 Земельного кодексу України, Підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

За частинами 1,2 ст. 149 Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Відповідно до ч. 3,4 ст. 142 Земельного кодексу України, припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Повноваження районної державної адміністрації по розпорядженню землями водного фонду визначенні ст. 17 Земельного кодексу України та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття оспорюваних розпоряджень), в яких зазначено, зокрема, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих в приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

З матеріалів справи вбачається, що Павлоградська райдержадміністрація не зверталась до ВАТ «Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство», як землекористувача про надання його згоди на вилучення земельної ділянки для суспільних та інших потреб, а саме ВАТ «Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство» звернулось до Павлоградської райдержадміністрації з відповідною заявою про вилучення земельної ділянки площею 115,901 га, що знаходиться у користуванні товариства на підставі Даржавного акту на право постійного користування землею від 22.03.1999р. та відмінити Державний акт у звязку з реформуванням державного підприємства у акціонерне товариство за підписам голови правління, що є фактично добровільною відмовою від права постійного користування, що передбачено ст. ст. 141,142 Земельного кодексу України, а не ст. 149 Земельного кодексу України.

Однак, суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо вилучення зазначеної земельної ділянки саме за нормами ст. 149 Земельного кодексу України.

Крім того колегія суддів не погоджується з тим, що на час виникнення спірних правовідносин Земельним та Водним законодавством, питання щодо вилучення земельної ділянки за межами населених пунктів для всіх потреб, а також обєктів водного фонду було віднесено до повноважень обласних державних адміністрацій.

Посилаючись на ст.8 Водного кодексу України суд суперечить своєму висновку, що розпорядження землями водного фонду та обєктами водного фонду віднесено до повноважень обласних державних адміністрацій, оскільки ст. 8 Водного кодексу України передбачено, що до відання Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних. Київської та Севастопольської міських Рад у галузі регулювання водних відносин на їх території зокрема належить розпорядження водними об'єктами місцевого значення..

Відповідно ст.1 Водного кодексу України водний об'єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт).

Згідно ст. 58 Земельного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті:

а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами;

б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм;

в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них;

г) береговими смугами водних шляхів.

Крім того, судом не взято до уваги норми ст. 51 Водного кодексу України ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої орендодавцями водних об'єктів (їх частин) місцевого значення є Верховна Рада Автономної Республіки Крим і обласні Ради. Окремі повноваження щодо надання водних об'єктів (їх частин) місцевого значення в користування Верховна Рада Автономної Республіки Крим та обласні Ради можуть передавати відповідним органам виконавчої влади на місцях.

Статтею 85 Водного кодексу України визначено порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Відповідно до ч.4 ст. 59 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Повноваження районної державної адміністрації по розпорядженню землями водного фонду визначені статтями 17,122 Земельного кодексу України та пунктом Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття оспорюваних розпоряджень).

З огляду на викладене, вилучення зазначеної земельної ділянки з земель водного фонду відносилось до повноважень райдержадміністрацій та розпорядження голови райдержадміністрації від 12.03.2003 року № 128-р-03 було видане з дотриману вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

Розпорядженням голови райдержадміністрації від 15.05.2003р. № 275-рі „Про надання дозволу на відведення земель водного фонду для рибогосподарських потреб надано дозвіл на оформлення матеріалів по відведенню земель водного фонду для рибогосподарських потреб площею 75,6 га та 35 га на території Кочережківської сільської ради в оренду приватному підприємству „Комус та фермерської господарству „Ставки. Дане розпорядження було видане на підставі заяви зазначених підприємств та клопотання комісії з надання водних обєктів в оренди. Зазначена комісія діяла при Павлоградській райдержадміністрації на підставі Положення про комісію з надання водних обєктів в оренду, затвердженого голови райдержадміністрації. Рішенням комісії від 07.05.2003р. № 2 запропоновано зазначені землі водного фонду надати в оренду ПП „Комус та ФГ „Ставки. Рішення приймалося на конкурсній основі за результатами розгляду заяв ВАТ „Новомосковске рибоводне сільськогосподарське підприємство, ПП „Тайга, ПП „Комус, ФГ „Ставки та клопотань голови Кочережківської сільської ради від 21.03.03р. № 25, та від 14.04.03р. № 42, де сільський голова прохає надати в оренду вказані земель| ділянки водного фонду ПП „Комус та ФГ „Ставки.

Згідно із ст. 124 Земельного кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Проте, суд першої інстанції застосовує норми ст. 124 Земельного кодексу України в редакції чинній на даний час, а не на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно із ст. 123 Земельного кодексу України (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт.

Юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.

До клопотання про відведення земельної ділянки додаються документи, що обґрунтовують її розмір, призначення та місце розташування.

Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Згідно із ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння та користування земельною ділянкою, необхідною орендарю для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини, повязані з орендою землі, регулюються законом.

Таким чином, стаття 93 Земельного кодексу України містить в собі посилочну норму, а саме посилання на спеціальний нормативний акт. Спеціальним нормативним актом, який регулює відносини, повязані з орендою землі, є Закон України „Про оренду землі.

Статтею 15 Закону України „Про оренду землі (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що особа, яка бажає одержати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування заяву (клопотання).

Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Частиною 8 цієї статті передбачено, що у разі надходження двох або більше клопотань (заяв) на оренду однієї й тієї ж земельної ділянки, що є у державній або комунальній власності, відповідні орендодавці проводять земельний аукціон (конкурс) щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом не встановлено інший спеціальний порядок. Порядок набуття права оренди земельної ділянки на конкурентних засадах визначається орендодавцями з дотриманням вимог законодавства про добросовісну конкуренцію.

Таким чином, законодавством не встановлено обов'язок орендодавця з надання земельної ділянки в оренду виключно попередньому користувачу при надходженні двох або більше заяв.

В такому ж порядку набувається право оренди земель водного фонду відповідно до ст. 85 Водного кодексу України, де зазначено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Повноваження районної державної адміністрації по розпорядженню землями водного фонду визначені статтями 17,122 Земельного кодексу України та пунктом Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент прийняття оспорюваних розпоряджень), де зазначено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження по розпорядженню землями за межами населених пунктів здійснюють відповідні органи виконавчої влади.

Так, ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Таке положення узгоджується з нормами Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) орендар земельної ділянки має переважне право на отримання орендованої земельної ділянки у власність у випадках і порядку, визначених Земельним кодексом України.

ВАТ «Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство» орендарем спірної земельної ділянки водного фонду не являлось, жодних договорів оренди землі водного фонду з ВАТ „Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство не укладалось, тому дана норма законодавства не могла бути застосована комісією з надання водних обєктів в оренду.

Посилання суду, що ВАТ „Новомосковське рибоводне сільськогосподарське» підприємство мало пріоритетне право на дострокову оренду займаної земельної ділянки, оскільки поняття «пріоритетне право» не означає, що не повинно проводитись конкурсної процедури надання у користування земельних ділянок, передбаченої чинним законодавством.

До того ж, судом помилково зазначено, що позивач відмовившись від права постійного користування землею в порядку переоформлення цього права виявив бажання укласти договір оренди земельної ділянки строком на 1 рік із подальшою його пролонгацією. Однак, в жодній з заяв ВАТ „Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство не зазначалось строку в 1 рік.

Також не можна погодитись з твердженням суду щодо загальних правил надання в оренду земельних ділянок, оскільки надання в оренду земельних ділянок здійснюється виключно у відповідності до Земельного кодексу України та Закону України «Про оренду земель».

Судом не взято до уваги пояснень Павлоградської райдержадміністрації, що підчас розгляду питання на засіданні комісії з надання водних обєктів в оренду позивач не довів своє право власності або користування на нерухоме майно.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем на розгляд комісії з надання водних обєктів в оренду було надано лише заяву та копію державного акту на право постійного користування земельної ділянкою від 22.03.1999 року, будь-яких інших документів, що б дійсно підтверджували пріоритетне право оренди земельної ділянки водного фонду, надано не було.

Відповідно спільного наказу Міністерства аграрної політики України та фонду Державного майна України від 06.05.2003 року №126/752 (копія наказу знаходиться у матеріалах справи) гідротехнічні споруди, які не увійшли до статутного фонду ВАТ „Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство, в т.ч. і «пруд дільниця Кочережки», було передано на баланс Державного підприємства «Укрриба» та закріплено за ним на праві повного господарського відання. Відповідно до акту приймання-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду ВАТ „Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство від 26.06.2003 року, на баланс державного підприємства «Укрриба» передаються гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди (копія додана до матеріалів справи). В даному акті зазначено, що гідроспоруди знаходились у користуванні ВАТ „Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство на підставі договору оренди з регіональним відділенням фонду держмайна Дніпропетровської області від 01.04.2001 року №12/496-АД, укладеного строком на 1 рік. Тобто на час проведення засіданні комісії з надання водних обєктів в оренду 07.05.2003 року № 2 строк дії договору оренди закінчився, інформація щодо його подовження в акті відсутня.

Оскільки під час розгляду питання на засіданні з надання водних обєктів в оренду позивач не довів своє право власності чи користування на нерухоме майно на території Кочережківської сільської ради, то не має підстав виділення йому в оренду земельної ділянки в порядку ст. 120 Земельного кодексу України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що розпорядження голови райдержадміністрації від 12.03.2003р. №128-р-03, від 15.05.2003 року № 275-р-ОЗ, від 07.04.2004 року №198-р-04 та від 21.05.2004 року №296-р-04 були видані з дотриманням вимог чинного законодавства.

Крім того, апеляційна інстанція вважає неповажною причину пропуску строку позовної давності на право звернення до суду позивачем щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки між Павлоградською райдержадміністрацією та СФГ «Ставки».

Оспорюваний договір було укладено 15 квітня 2004 року, а позивач звернувся із даним позовом лише у жовтні 2015 року, тобто більше ніж через 11 років після укладення договору, хоча про даний договір йому було відомо.

До того ж, що позивач взагалі не просить поновити йому строк позовної давності на право звернення до суду з позовом, а лише пропущений процесуальний строк на оскарження розпоряджень голови райдержадміністрації.

Відповідно ст. 50 Господарського процесуального кодексу України процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом. У тих випадках, коли процесуальні строки не встановлено, вони призначаються господарським судом.

Тобто, процесуальний строк - це встановлені законом або судом строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії.

Строк звернення до суду не вважається процесуальним строком, а позивач просить поновити саме процесуальний строк.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарським судом Дніпропетровської області не було надано належної правової оцінки наявним у справі доказам та не перевірено всі обставини справи, що мають значення для повного та обєктивного вирішення спору, що у підсумку призвело до прийняття неправомірного рішення про задоволення позову за відсутності підстав для визнання правочину недійсним.

Витрати на апеляційне оскарження, згідно вимог ст.49 ГПК України, покладаються на позивача.

З огляду на викладене вище, керуючись ст.ст.101-103, 105-106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Павлоградської районної державної адміністрації, м.Павлоград Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2016р. у справі №904/550/16 - скасувати.

В позові Публічному акціонерному товариству Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Новомосковське рибоводне сільськогосподарське підприємство на користь Павлоградської районної державної адміністрації, м.Павлоград Дніпропетровської області судовий збір у розмірі 7579,00 грн.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18.10.16р.

Головуючий суддя І.М. Науменко

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов