ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" жовтня 2016 р. Справа № 911/2977/16

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства «Антонов», м. Київ
до Державного авіаційного підприємства «Україна», м. Бориспіль
про стягнення 370666,60 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 дов. від 06.07.2016 № 35/94-д
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Антонов» (далі позивач) до Державного авіаційного підприємства «Україна» (далі відповідач) про стягнення 370666,60 грн., з яких 315369 грн. основний борг, 7189,31 грн. інфляційні втрати, 3833,89 грн. 3% річних та 44274,40 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором від 09.10.2015 № 052015/02 щодо сплати вартості наданих послуг у строк визначений договором.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір від 09.10.2015 № 052015/02 (далі договір), відповідно до умов якого позивач виконавець надає послуги з технічного обслуговування відповідно до програми технічного обслуговування літаків, а також послуги з усунення невідповідностей, виявлених в процесі технічного обслуговування (п. 2.2 договору).

Згідно п. 9.3 договору загальна вартість надання послуг по технічному обслуговуванню становить 1890000 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 20%, який становить 315000 грн.

Відповідно до п. 10.2 договору замовник протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку та акту наданих послуг зобовязаний сплатити вартість отриманих послуг та передати виконавцю підписаний акт чи мотивовану відмову від прийому наданих послуг.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2015. Сторони встановили, що відповідно до п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 10.04.2015 (п. 15.1 договору).

Додатковою угодою № 1 від 31.12.2015 до договору сторони відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» досягли взаємної згоди продовжити дію договору від 09.10.2015 № 052015/02 до 31.03.2016 на строк, достатній для проведення процедури закупівлі у 2016 році в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у договорі на 2015 рік. Обсяг закупівлі буде визначений після затвердження річного плану закупівель на 2016 рік, про що сторонами буде укладено додаткову угоду.

Додатковою угодою № 2 від 29.02.2016 до договору сторони відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» домовились здійснити надання послуг на загальну суму 378000 (в т.ч. ПДВ), яка не перевищує 20% від суми, визначеної договором від 09.10.2015 № 052015/02 та додатковою угодою від 31.12.2015 № 1 до цього договору.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу передбачені договором послуги на загальну суму 414157,50 грн., що підтверджується наступними актами наданих послуг: від 29.02.2016 на суму 154957,50 грн., від 31.03.2016 на суму 259200 грн., які підписані в двохсторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Для оплати наданих послуг позивач виставив рахунки фактури: від 29.02.2016 № АА-3899 на суму 154957,50 грн., від 31.03.2016 № АА-3910 на суму 259200 грн., завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач в порушення своїх договірних зобовязань за надані послуги в повному обсязі не розрахувався, в звязку з чим за ним рахується борг в розмірі 315369 грн. різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартість наданих послуг.

Відповідач в своєму листі від 27.07.2016 адресованому позивачу зазначив, що сплата заборгованості в добровільному порядку не можлива, у звязку з тим, що кошти по договору використані і оплатити виставлені рахунки замовник немає можливості. Стягнення боргу буде проводиться на підставі рішення суду. Завірена копія вказаного листа залучена до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобовязань щодо здійснення повного розрахунку за надані послуги, у звязку з чим за останнім на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі 315369 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 315369 грн. заборгованості за надані послуги.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошових зобовязання щодо здійснення розрахунку за надані послуги, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з простроченої суми за загальний період прострочення з березня 2016 року по травень 2016 року складають 7189,31 грн., 3 % річних з прострочених сум за загальний період прострочення з 26.03.2016 по 28.08.2016 складають 3833,89 грн.

Передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи індекс інфляції, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання та є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держстатом України та публікується в газеті «Урядовий кур'єр» і на офіційному веб-сайті Державної служби статистики України (http://www.ukrstat.gov.ua).

Порядок проведення підрахунку інфляційних втрат передбачено листом Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», відповідно до якого розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції проводиться шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення сплати заборгованості. При цьому сума боргу, яка сплачується в період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Суд зазначає, що позивач нараховує інфляційні втрати на прострочену суму грошового зобовязання з оплати наданих послуг за актом наданих послуг від 29.02.2016 на суму 154957,50 грн.. Відповідно до умов договору відповідач повинен букв сплатити вказану суму протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку та акту наданих послуг. Оскільки зазначений акт наданих послуг підписаний повноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств 29.02.20016, рахунок на оплату виставлений та датований 29.02.2016 суд приходить висновку, що початок перебігу строку оплати вказаних послуг, якій дорівнює 10 банківських днів, розпочався 01.03.201 та закінчився 15.03.2016 включно, з огляду на вихідні та святкові дні 5-8.03.2016, 13.03.2016 (Розпорядження КМУ від 11.11.2015 № 1155 "Про перенесення робочих днів у 2016 році"), які не є банківськими днями.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який зроблений судом, з урахуванням рекомендацій щодо порядку проведення підрахунку інфляційних втрат викладених в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р та заявленого позивачем періоду нарахування інфляційних втрат, стягненню підлягають інфляційні втрати за період прострочення з 01.04.2016 по 31.05.2016 в розмірі 5583,89 грн.

Період заборгованості Сума боргу (грн.) Сукупний індекс інфляції за період1Інфляційне збільшення суми боргу2Сума боргу з врахуванням індексу інфляції3
01.04.2016 - 31.05..50 1.036 5583.89 160541.39
В решті заявленої до стягнення суми інфляційних втрат за період прострочення березень 2016 року в розмірі 1605,42 грн. суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність, позаяк відповідно до вказаних вище рекомендацій щодо порядку проведення підрахунку інфляційних втрат викладених в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р, якщо сума боргу сплачується в період з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. Оскільки початок прострочення виконання відповідачем зобовязання з оплати наданих послуг за актом наданих послуг від 29.02.2016 на суму 154957,50 грн. мало місце з 16.03.2016, то позивач безпідставно здійснює розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції за період березень 2016 року.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який зроблений судом, з урахуванням заявленого позивачем періоду нарахування 3% річних, стягненню підлягають 3% річних в розмірі 3706,06 грн.

Сума боргу (грн)Період прострочення Кількість днів простроченняРозмір процентів річних Загальна сума процентів
154957.5026.03.2016 - 30.05.2016 66 3 % 840.59
5616931.05.2016 - 28.08.2016 90 3 % 415.50
25920006.05.2016 - 28.08.2016115 3 % 2449.97
В решті заявленої до стягнення суми 3% річних в розмірі 127,83 грн. суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність.

На підставі п. 10.6 договору позивач просить стягнути з відповідача за порушення строків оплати за надані послуги, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочення платежу, яка за розрахунком позивача за загальний період прострочення з 26.03.2016 по 28.08.2016 складає 44274,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно із частиною 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який зроблений судом, з урахуванням заявленого позивачем періоду нарахування пені, стягненню підлягає пеня в розмірі 43619,21 грн.

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів прострочення Розмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в день Сума пені за період прострочення
154957.5026.03.2016 - 21.04.2016 2722.0000 % 0.120 %* 5029.77
154957.5022.04.2016 - 26.05.2016 35 19.0000 % 0.104 %*5630.97
154957.5027.05.2016 - 30.05.2016 4 18.0000 % 0.098 %* 609.67
5616931.05.2016 - 23.06.2016 24 18.0000 % 0.098 %* 1325.96
5616924.06.2016 - 28.07.2016 35 16.5000 % 0.090 %* 1772.55
5616929.07.2016 - 28.08.2016 3115.5000 %0.085 %* 1474.82
25920006.05.2016 - 26.05.2016 2119.0000 % 0.104 %* 5651.41
25920027.05.2016 - 23.06.2016 2818.0000 % 0.098 %* 7138.62
25920024.06.2016 - 28.07.2016 35 16.5000 % 0.090 %* 8179.67
25920029.07.2016 - 28.08.2016 31 15.5000 % 0.085 %* 6805.77
В решті заявленої до стягнення суми пені в розмірі 655,19 грн. суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 315369 грн. основного боргу, 5583,89 грн. інфляційних втрат, 3706,06 грн. 3% річних та 43619,21 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті вимог суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного авіаційного підприємства «Україна» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2, ідентифікаційний код 25196197) на користь Державного підприємства «Антонов» (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1, ідентифікаційний код 14307529) 315369 (триста п'ятнадцять тисяч триста шістдесят девять) грн. основного боргу, 5583 (пять тисяч пятсот вісімдесят три) грн. 89 коп. інфляційних втрат, 3706 (три тисячі сімсот шість) грн. 06 коп. 3% річних, 43619 (сорок три тисячі шістсот девятнадцять) грн. 21 коп. пені, 5524 (пять тисяч пятсот двадцять чотири) грн. 17 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 20.10.2016.