ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 року Справа № 904/200/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Подобєда І.М., Дарміна М.О.

При секретарі Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , довіреність б/н від 12.03.2016 р.;

від позивача: ОСОБА_2 директор, наказ №01-ОК від 28.10.2004 р.;

від відповідача: ОСОБА_3 , довіреність №7/10-667 від 31.05.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року у справі № 904/200/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « ЮКОН-СТАТУС ЛТД», м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про визнання незаконним рішення та зобовязання вчинити певні дії

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст.85, 99, 105 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року (суддя Кеся Н.Б.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю « ЮКОН-СТАТУС ЛТД» до Дніпропетровської міської ради задоволені.

Суд визнав незаконним в повному обсязі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.02.2013р. №136/32 Про відмову ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД, . в поновленні права користування земельною ділянкою, по проспекту Кірова у районі буд. № 93 (Кіровський район) для завершення будівництва торговельно-виставочного комплексу з продажу автомобілів (II черга) та зобов'язав Дніпропетровську міську раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) повторно розглянути питання стосовно затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю ЮКОН-СТАТУС ЛТД, , права користування земельною ділянкою, площею 0,1153 га (кадастровий номер :06:015:0148), по просп. Кірова у районі буд. №93(Кіровський район) для завершення будівництва торговельно-виставочного комплексу з продажу автомобілів (II черга).

Не погодившись з рішенням суду, відповідач Дніпропетровська міська рада, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та відмовити у позові.

В обґрунтування своєї скарги відповідач посилається на те, що спірне рішення відповідає вимогам ст.ст. 2, 6, 16 Закону України "Про оренду землі", ст.ст. 123, 124, 134 Земельного кодексу України отже, є законним, а висновки суду першої інстанції в цій частині безпідставними.

Крім того, апелянт вважає, що провадження у даній справі стосовно вимоги про зобовязання відповідача повинно бути припинено, оскільки є постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №2а-403/515/2012 від 05.07.2012р., яким спір між сторонами вже вирішено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 липня 2016 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 05 вересня 2016 року колегією суддів у складі : головуючого судді Величко Н.Л. ( доповідача); суддів: Подобєд І.М., Чус О.В.

Зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження керівника апарату суду ОСОБА_4 від 05 вересня 2016 року та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05 вересня 2016 року , у зв»язку з відпусткою судді Чус О.В. справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Величко Н.Л. ( доповідача); суддів: Подобєд І.М., Іванов О.Г.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05 вересня 2016 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 21 вересня 2016 року колегією суддів у складі : головуючого судді Величко Н.Л. ( доповідача); суддів: Подобєд І.М., Іванов О.Г.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_4 від 14 вересня 2016 року та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 вересня 2016 року , у зв»язку з закінченням терміну повноважень судді Величко Н.Л. справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. ( доповідача); суддів: Подобєд І.М., Іванов О.Г.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15 вересня 2016 року апеляційна скарга була прийнята до свого провадження, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 18 жовтня 2016 року.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_4 від 17 жовтня 2016 року та протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17 жовтня 2016 року , у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю судді Іванова О.Г. справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. ( доповідача); суддів: Подобєд І.М., Дармін М.О.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та відмовити у позові.

Представники позивача в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Дніпропетровської міської ради № 427/31 від 30.11.2005 земельну ділянку площею 0,1153 га (кадастровий номер :06:015:0148), по просп. Кірова в районі буд. № 93 (Кіровський район) було передано в оренду строком на 2 роки ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД для будівництва торговельно-виставочного комплексу з продажу автомобілів (II черга).

На виконання вказаного рішення між Дніпропетровською міською радою та ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД було укладено договір оренди від 12.01.2006.

Рішенням № 2083 від 10.07.2008 виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради погодив проект рішення міської ради Про продовження ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД строку користування земельною ділянкою по просп. Кірова в районі буд. № 93 (II черга) та виніс питання на розгляд міської ради, проте останньою вказане питання не було вирішене.

При цьому, як вбачається з відповіді Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради №7/7-913 від 14.07.2011, ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД відповідно до порядку оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки було в повному обсязі надано всі необхідні матеріали щодо підготовки проекту рішення про поновлення ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД права користування земельною ділянкою по проспекту Кірова в районі будинку № 93 (Кіровський район) площею 0,1153 га (кадастровий номер :06:015:0148) для завершення будівництва торгівельно-виставкового комплексу з продажу автомобілів (II черга).

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2012 в адміністративній справі № 403/835/12, яка набрала законної сили 13.08.2012 року, було визнано протиправною бездіяльність та зобовязано Дніпропетровську міську раду на найближчому пленарному засіданні (сесії) вирішити питання стосовно поновлення ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД права користування земельною ділянкою, площею 0,1153 га (кадастровий номер :06:015:0148), по просп. Кірова в районі буд. № 93 (Кіровський район) для завершення будівництва торговельно-виставочного комплексу з продажу автомобілів (II черга) та прийняти за результатами розгляду рішення.

На виконання рішення суду, рішенням Дніпропетровської міської ради № 136/32 від 27.02.2013 відмовлено ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД, , у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та поновленні права користування земельною ділянкою, площею 0,1153 га (кадастровий номер :06:015:0148), по просп. Кірова в районі буд. № 93 (Кіровський район) для завершення будівництва торгівельно-виставкового комплексу з продажу автомобілів (II черга).

Звертаючись до Дніпропетровської міської ради із позовом про визнання незаконним рішення та зобовязання вчинити певні дії, позивач - ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД посилався на порушення його прав як землекористувача на поновлення договору оренди, та безпідставність відмови міської ради у поновленні договору оренди, формальному підходу відповідача до виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення прийнято Відповідачем на підставі виконавчого листа на виконання судового рішення, однак, саме формальний підхід Відповідача до виконання судового рішення привів до нового факту порушення прав та інтересів Позивача, що потребує судового захисту, у тому числі шляхом подання Позивачем даного позову. Також суд не знаходить підстав для припинення провадження у справі за клопотанням Відповідача на підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки у справі відсутнє рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Так, Позивач просить зобов'язати Відповідача саме повторно розглянути спірне питання на сесії міської ради через обставини, які виникли після першого судового вирішення спору між Позивачем та Відповідачем.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування передбачений статтею 123 Земельного кодексу України.

Частиною 1 вказаної статті встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 10 ст. 123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (ч. 13 ст. 123 ЗК України).

Статтею 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення Дніпропетровської міської ради № 427/31 від 30.11.2005 про передачу земельної ділянки площею 0,1153 га (кадастровий номер :06:015:0148), по просп. Кірова в районі буд. № 93 (Кіровський район) в оренду строком на 2 роки ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД для будівництва торговельно-виставочного комплексу з продажу автомобілів (II черга), між Дніпропетровською міською радою та ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД було укладено договір оренди від 12.01.2006 року.

Відповідно до статті 33 Закону України Про оренду землі по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Відповідно до статті 35 ГПК України, факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2012 в адміністративній справі № 403/835/12, яка набрала законної сили 13.08.2012 року, були встановлені обставини, які не підлягають доказуванню по означеній справі, а саме- підготовка позивачем та розроблення землевпорядної документації із землеустрою, підготовку проекту рішення міської ради та виконавчого комітету « Про продовження строку користування земельною ділянкою по проспекту Кірова в м. Дніпропетровську в районі будинку № 93.

Проте, внаслідок примусового виконання означеного судового рішення, відповідач прийняв оспорюване рішення № 136/32 від 27.02.2013 про відмову ТОВ ЮКОН-СТАТУС ЛТД, , у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та поновленні права користування земельною ділянкою, площею 0,1153 га (кадастровий номер :06:015:0148), по просп. Кірова в районі буд. № 93 (Кіровський район) для завершення будівництва торгівельно-виставкового комплексу з продажу автомобілів (II черга).

Відповідно до ч. 1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

В силу ч.2 ст.20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи оспорювань рішення, відповідач посилався на невідповідність технічної документації із землеустрою вимогам статті 56 Закону України Про землеустрій, п. 3 ст. 24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки у м. Дніпропетровську, затвердженого рішенням міської ради № 34/31 від 30.01.2013.

Як вбачається із статті 56 Закону України « Про землеустрій» , вона регламентує порядок виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок.

В той же час, земельна ділянка, щодо якої позивач просив поновити право користування, не обєднувалась, не ділилась, цільове призначення та її розміру з часу передачі в оренду не змінювались, а тому посилання у рішенні міської ради на невідповідність технічної документації статті 56 означеного закону, є безпідставним.

Відповідно до п. 3 статті 26 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності» у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється.

В той же час, земельна ділянка, щодо якої позивач просив поновити строк користування, вже знаходилась у користуванні позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ані зі змісту спірного рішення, ані в судових засіданнях Відповідачем не вказано, та не надано доказів того, в чому саме технічна документація не відповідає чинному законодавству України з огляду на лист Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради про те, що позивачем в повному обсязі надано до управління всі необхідні матеріали, передбачені чинним законодавством щодо поновлення прав користування земельною ділянкою.

Відповідач не довів, що оскаржуване рішення прийнято ним внаслідок належного розгляду звернення Позивача із технічною документацією у відповідності з Регламентом міської ради, що призвело до прийняття міською радою необґрунтованого рішення, чим були порушені права та інтереси Позивача у земельних правовідносинах.

Доводи відповідача щодо припинення провадження у даній справі стосовно вимоги про зобовязання відповідача вчинити певні дії з тих підстав, що є постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у справі №2а-403/515/2012 від 05.07.2012р., яким спір між сторонами вже вирішено, є необґрунтованими.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп,2009 від 16.04.2009 року зазначено, що закріплені у статті 144 Конституції України і статті 59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування. В законі встановлено, що ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та законами України до їх відання, і що рішення відповідної ради може бути внесено на повторний розгляд цієї ж ради ( стаття 25, ч. 4 ст. 59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні»

Так, з матеріалів справи вбачається, що спірне рішення прийнято Відповідачем на підставі виконавчого листа на виконання судового рішення, проте, саме формальний підхід Відповідача до виконання судового рішення привів до нового факту порушення прав та інтересів Позивача, що потребує судового захисту.

Крім того, колегія суддів зауважує, що у справі відсутнє рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, оскільки позивач просить зобов'язати Відповідача саме повторно розглянути спірне питання на сесії міської ради через обставини, які виникли після першого судового вирішення спору між Позивачем та Відповідачем, а тому суд першої інстанції законно та обґрунтовано вирішив про необхідність захисту прав позивача.

Колегія суддів також не погоджується з доводами апелянта про те, що для поновлення договору оренди землі з позивачем необхідно проведення земельних торгів.

Так, дійсно, відповідно до статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів,

Проте, як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка вже була передана в оренду на підставі законодавства, що діяло на час укладання договору оренди, і спір виник щодо поновлення права користування вже наданою земельною ділянкою.

Крім того, за час оренди позивачем на орендованій земельній ділянці частково збудовано торговельно-виставочний комплекс з продажу автомобілів.

Доводи відповідача про те, що суд першої інстанції зобовязав Дніпропетровську міську раду затвердити технічну документацію на земельну ділянку, речові права на яку не зареєстровані, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, з рішення суду вбачається, що відповідач був зобовязаний повторно розглянути питання стосовно затвердження технічної документації, а не зобовязав відповідача затвердити технічну документацію.

Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними і висновків суду вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і обєктивно встановив обставини справи, надав їм належну правову оцінку, що у відповідності до ст. 104 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23 березня 2016 року у справі № 904/200/16 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя І.М.Подобєд