РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016Справа №910/15189/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.М"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські водні технології"

про стягнення 219 562, 19 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Жебраткіна Т.С. за довіреністю № н/б від 08.09.2016

Від відповідача: Тесленко О.О. - директор

Бутейко П.Д. за довіреністю № 130916-01 від 13.09.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "А.С.М" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські водні технології" про стягнення 219 562, 19 грн., у зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань за умовами договору № 041613-01 від 16.04.2013 на постачання обладнання та надання послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2016 за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/15189/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.09.2016, зобов'язано сторін надати певні документи.

Через відділ діловодства суду 07.09.2016 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який залучено до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 12.09.2016 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю з'явитися у судове засідання через зайнятість у іншому судовому засіданні.

У судове засідання 14.09.2016 позивач у повноважених представників не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.09.2016 заперечив проти клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши дане клопотання, суд його відхилив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 14.09.2016 відкладено розгляд справи до 12.10.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання та невиконання ним вимог ухвали суду.

Через відділ діловодства суду 12.10.2016 від позивача надійшло власне письмове підтвердження, яке залучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 12.10.2016 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник віповідача в судовому засіданні 12.10.2016 надав усні пояснення по суті спору.

Суд оголосив перерву у судовому засіданні до 26.10.2016, для дослідження доказів у справі.

У судовому засіданні 26.10.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 26.10.2016 проти позову заперечив.

У судовому засіданні 26.10.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «А.С.М.» (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські водні технології» (далі - відповідач, виконавець) було укладено договір № 041613-01 від 16.04.2013 на постачання обладнання та надання послуг ( далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, виконавець постачає та передає у власність замовника технологічне обладнання озонової дезінфекції води для розливу виготовлення на базі системи Bottled Water System Series, Part#30221, виробництва OZOTECH Inc., США, дала обладнання, в кількості та ціною, які зазначені у специфікації (додаток№1), що додається до цього договору і є його невід'ємною частиною, на умовах Київ, франко-склад виконавця.

Згідно з п. 2.2. договору, загальна сума договору складає 561 372, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 93 562, 00 грн., згідно з протоколом узгодження договірних цін (додаток №2) в т.ч.:

2.2.1. загальна вартість обладнання складає 507 908, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 84 651, 33 грн., згідно з протоколом узгодження договірних цін (додаток №2).

2.2.2. вартість монтажних та пусконалагоджувальних робіт складає 53 464, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 8 910, 67 грн., згідно з протоколом узгодження договірних цін (додаток №2).

Відповідно до п. 3.1. договору, замовник здійснює попередню оплату обладнання в обсязі 253 954, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 42 325, 67 грн. після підписання договору, на підставі рахунку-фактури.

Згідно з п. 4.1. договору, виконавець здійснює постачання обладнання на умовах Київ франко-склад виконавця, в 60 денний термін після попередньої оплати згідно п. 3.1. договору, відвантаження обладнання замовнику здійснюється наступного дня, з дня зарахування другої частини оплачених коштів на розрахунковий рахунок виконавця у відповідності з п. 3.2. договору.

Відповідно до п. 9.2. договору, в разі, якщо затримка поставки обладнання перевищить 15 днів терміну, обумовленого в п.4.1. договору, замовник має право призупинити дію договору в односторонньому порядку і поставити вимогу про негайне повернення всіх грошових коштів одержаних виконавцем від замовника, як оплату за обладнання.

Позивач зазначив, що на виконання умов договору 14.06.2013 та 23.07.2013 Товариством з обмеженою відповідальністю «А.С.М.» було здійснено попередню оплату за технологічне обладнання згідно рахунку №19 від 18.04.2013 виконавця у відповідності з п. 3.1. договору у розмірі 102 000, 00 грн.

Проте, всупереч п.4.1. договору відповідачем так і не було виконано обов'язку щодо постачання вищевказаного обладнання.

Позивач пояснив суду, що Товариство з обмеженою відповідальністю «А.С.М.» зверталося до відповідача з претензією від 17.05.2016 (вих. 17/05-1), відповідно до якої просило розглянути дану претензію у місячний термін та перерахувати суму попередньої оплати у розмірі 102 000, 00 грн. на рахунок позивача. Проте, вимога позивача так і залишилася без задоволення, а проведена позивачем попередня оплата товару Товариству з обмеженою відповідальністю «А.С.М.» повернута не була.

В свою чергу, відповідно до п. 9.1. договору, у випадку затримки поставки товару в термін, передбачений п. 4.1. договору, виконавець сплачує пеню від повної вартості обладнання, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на момент сплати за кожен день такої затримки.

Відповідно до п. 9.3. договору, в разі, якщо обладнання не буде поставлене виконавцем і настане ситуація обумовлена в п.9.2. договору, виконавець зобов'язується повернути всі грошові кошти одержані від замовника як попередню оплату, та заплатити штраф в розмірі 5% від повної вартості обладнання в 5-ти денний термін з дня одержання письмового повідомлення про повернення грошових коштів.

Представник позивача пояснив суду, що оскільки відповідач так і не виконав зобов'язання за договором та не поставив товар, то Товариство з обмеженою відповідальністю «А.С.М.» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські водні технології» про стягнення суму попередньої оплати у розмірі 102 000,00 грн., 8 730,79 грн. 3% річних, 83 436,00 грн. інфляційних втрат, 25 395,40 грн. штрафу, у зв'язку з неналежним виконанням договору на постачання обладнання та надання послуг № 041613-01 від 16.04.2013.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином та відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом було встановлено, що між позивачем та відповідачем 16.04.2013 було укладено договір № 04613-01 на постачання обладнання та надання послуг по його монтажу на загальну суму 561 372, 00 грн., вартість обладнання становила 507 908, 00 грн., вартість монтажу та пуско-налагоджувальних робіт становила 53 464, 00 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору, замовник зобов'язався провести частково попередню оплату вартості обладнання в сумі 253 954, 00 грн. після підписання договору, а згідно п. 3.2. договору, замовник зобов'язався оплатити решту вартості обладнання в сумі 253 954, 00 грн. по факту письмового підтвердження наявності обладнання на складі виконавця до його відвантаження замовнику.

Відповідач пояснив суду, що в договорі замовник вказав адресу: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 9, кв.38. однак, в зазначеній квартирі посадові особи замовника не перебували, а від безпосередньої зустрічі відмовилися. Тому всі контакти між замовником та виконавцем по виконанню договірних зобов'язань проводилися в телефонному режимі.

Також відповідач пояснив, що позивач провів часткову попередню оплату вартості обладнання 14.06.2013 та 23.07.2013, однак сума попередньої оплати склала лише 102 000,00 грн., а не 253 954,00 грн., як це передбачено п.3.1. договору.

Суд встановив, що відповідно до вищевикладеного позивач частково виконав свої зобов'язання перед відповідачем, у зв'язку з чим після оплати 102 000,00 грн., у виконавця не виник обов'язок по поставці обладнання, оскільки такий обов'язок згідно п. 4.1. та п.3.1. договору виникає після оплати 253 954,00 грн.

Також відповідач зазначив, що на його адресу надходила претензія від позивача про повернення суми часткової оплати вартості обладнання. В претензії була зазначена інша адреса відповідача: 01001, м. Київ, вул. Софіївська, 10, прим. 4. На зазначену адресу відповідачем була направлена відповідь на претензію із пропозицією щодо дії договору та стосовно суми часткової попередньої оплати вартості обладнання. Зазначена відповідь відповідача не була направлена позивачу і повернута із двох поштових відділень, у зв'язку з закінченням строку її зберігання.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, строком виконання відповідачем зобов'язання з поставки обладнання, відповідно до п. 4.1. договору, є 60-дений термін після попередньої оплати позивача у розмірі 253 954,00 грн.

Судом встановлено, що позивач не здійснив попередню оплату на суму, передбачену договором, у зв'язку з чим станом на день звернення з даним позовом до суду і станом на день прийняття рішення у даній справі прострочення відповідачем зобов'язання не настало.

За таких обставин позивач необґрунтовано просить господарський суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські водні технології" 102 000,00 грн. основного боргу, 8 730,79 грн. 3% річних, 83 436,00 грн. інфляційних втрат, 25 395,40 грн. штрафу, у зв'язку з неналежним виконання відповідачем зобов'язань за умовами договору № 041613-01 від 16.04.2013 на постачання обладнання та надання послуг.

Таким чином, в порушення статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надав господарському суду належних доказів порушення відповідачем прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «А.С.М.», не довів факту порушення зобов'язань за договором № 041613-01 від 16.04.2013 відповідачем, у зв'язку з чим господарський суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити повністю.

2. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 31.10.2016

Суддя І.О. Андреїшина