Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" жовтня 2016 р. Справа № 906/933/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Манько Я.В. (довіреність від 01.08.16.)

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельної компанії "Полісся-Продукт"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 13878,81 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 13878,81 грн. заборгованості за договором №84297 від 27.04.16., з яких 10268,62 грн. - основний борг, 955,67 грн. - пеня, 2567,15 грн. - 25% штрафу, 87,37 грн. - 3% річних.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив про те, що після подачі позову до суду, відповідач сплатив основну суму боргу.

Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника не направив. Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернулась до суду з відміткою поштового відділення:"за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його місцем реєстрації, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснюється за наявними в матеріалах справи документами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2016 року між ТОВ Торгівельна компанія "Полісся-Продукт" (позивач/постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач/покупець) укладено договір № 84297 (а.с.8).

Згідно п.1.1 договору, постачальник, на умовах передбачених даним договором, зобов'язався передати, а покупець зобов'язався прийняти та своєчасно оплатити переданий товар за цінами, обумовленими сторонами при складанні заявки. Товар передається партіями.

На виконання умов договору, позивач за період з 28.04.16 по 07.06.16 поставив відповідачу товар на загальну суму 27157,15 грн., що підтверджується видатковими накладними за вказаний період (а.с.10-18).

Відповідно до п.1.5 договору, сумою цього договору є сума усіх накладних по яких передавався товар покупцю в термін дії цього договору.

Кількість, асортимент та ціна товару зазначаються у видаткових накладних постачальника (п.2.2 договору).

Згідно п.3.1 договору, покупець зобов'язався перерахувати кошти за товар в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок або внести в касу підприємства постачальника не пізніше 5 календарних днів з моменту прийомки товару.

Відповідно до п.7.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017р. включно у частині поставки, у частині оплати - до повного виконання зобов'язань по даному договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно даних позивача,відповідач всупереч умовам договору оплату з позивачем за отриманий товар провів частково, тому на день звернення з позовом до суду сума боргу становила 10268,62 грн.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Після подачі позову до суду (16.09.16) відповідач сплатив суму боргу, що підтверджується довідкою позивача №551 від 26.10.16 та поясненнями представника позивача у судовому засіданні.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення 10268,62грн. підлягає припиненню за відсутності предмету спору на підставі ст.80 ч.1 п.1-1 ГПК України.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п.6.3 договору просить стягнути з відповідача 955,67грн. пені та 25% штрафу, що згідно розрахунку позивача становить 2567,15грн.(а.с.7).

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно,які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Відповідно до п.6.3 договору сторони погодили, що при порушенні терміну оплати, покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочки платежу, а також штраф у розмірі двадцяти п'яти відсотків від суми неоплаченого товару. Загальна сума пені та штрафу розраховується на весь період прострочення.

Суд, перевіривши розрахунки пені та штрафу, вважає їх нарахування правильними та такими, що підлягають задоволенню в сумі, що заявлені позивачем.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 87,37 грн. 3% річних . Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу не надав, у судове засідання не з'явився.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню в розмірі 3610,19грн.,з яких: 955,67грн. пені, 2567,15грн. 25% штрафу, 87,37грн. 3% річних. Провадження у справі в частині стягнення 10268,62грн. боргу підлягає припиненню за відсутності предмету спору.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49,80, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення 10268,62грн. боргу.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (10002, АДРЕСА_1; ідент. номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельної компанії "Полісся-Продукт" (10001, м.Житомир, вул.Кооперативна 12, ідентифікаційний код 32265298) - 955,67 грн. пені, 2567,15 грн. 25% штрафу, 87,37 грн. 3% річних, 1378,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-відповідачу (рек. з описом)