ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Справа № 911/852/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Удовиченка О.С., Поліщука В.Ю., Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
на постанову та на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 господарського суду Київської області від 24.05.2016 (в частині відхилення вимог ПАТ "Укрексімбанк")
у справі господарського суду№ 911/852/16 Київської області
за заявою доПублічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторемзапчастина"
про арбітражний керуючийбанкрутство Новосельцев В.П.
в судовому засіданні взяли участь представники :

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України"Пистогова С.В.
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Київської області від 31.03.2016 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторемзапчастина" (далі - ТОВ "Авторемзапчастина"), визнано безспірні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" у розмірі 8224938,42 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна ТОВ "Авторемзапчастина" призначено арбітражного керуючого Новосельцева В.П., зобов'язано оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Авторемзапчастина".

Оголошення про порушення справи про банкрутство оприлюднене 01.04.2016.

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося 27.04.2016 до господарського суду з заявою з грошовими вимогами до боржника на суму 200 481 498,83 грн., в тому числі пеня 44 717 332,52 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.05.2016 (суддя Наріжний С.Ю.) в попередньому засіданні затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Авторемзапчастина", до якого включено вимоги ПАТ "Укрсоцбанк", вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у розмірі 200481498,83 грн. відхилено повністю; зобов'язано розпорядника майна включити визнані вимоги до реєстру вимог кредиторів, скликати загальні збори кредиторів, на яких прийняти рішення щодо подальшої судової процедури.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 (колегія суддів: Остапенко О.М., Верховець А.А., Разіна Т.І.) ухвалу господарського суду Київської області від 24.05.2016 в частині відхилення вимог ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" до ТОВ "Авторемзапчастина" у розмірі 200481498,83 грн. залишено без змін.

Судові рішення обґрунтовані тим, що оскільки ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" не звернулося до ТОВ "Авторемзапчастина", який є фінансовим поручителем за договором поруки і забезпечує виконання кредитного договору, за яким виникла заборгованість, протягом шести місяців після настання строку виконання основного зобов'язання, то відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука є припиненою і кредитор втратив право вимоги до боржника за договором поруки.

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 та ухвалу господарського суду Київської області від 24.05.2016 в частині відхилення вимог ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", ухвалити в цій частині нове рішення, яким заяву банку з грошовими вимогами до боржника від 27.04.2016 №010-5/431 задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги заявник посилався на порушення судами першої та апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваних судових рішень в частині вимог кредитора норм матеріального та процесуального права, зокрема: ст.629 ЦК України, ст.ст.43, 86, 101 ГПК України.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Укрексімбанк" звернулося до господарського суду в межах строку, встановленого ст.23 Закону з заявою про визнання кредиторських вимог до боржника.

В обґрунтування заяви кредитор посилався на кредитний договір №151407К33 від 30.07.2007 зі змінами та доповненнями, договір поруки №151407Р12 від 30.07.2007 зі змінами та доповненнями, банківські виписки. ПАТ "Укрексімбанк" зазначало, що боржник є фінансовим поручителем ТОВ "Автомобільна Група "Богдан" відповідно до договору поруки № 151407Р12 від 30.07.2007, яким забезпечено виконання останнім всіх його зобов'язань за кредитним договором № 151407К33 від 30.07.2007, а тому просив визнати грошові вимоги до боржника в частині неналежного виконання позичальником - ТОВ "Автомобільна Група "Богдан" зобов'язань за кредитним договором № 151407К33 від 30.07.2007 у сумі, яка станом на 31.03.2016 становить 200 481 498,83 грн.

Судами встановлено, що 30.07.2007 між ПАТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Автомобільна Група "Богдан" (позичальник) укладено кредитний договір №151407К33 зі змінами і доповненнями, за умовами якого банк відкриває позичальникові невідновлювальну кредитну лінію з лімітом 6 200 000,00 дол. США із кінцевим терміном погашення кредиту 31.03.2015 на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього договору.

На виконання умов вищезазначеного кредитного договору кредитором перераховано позичальнику кредитні кошти в межах ліміту кредитування, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками.

Проте, позичальник у встановлений договором строк до 31.03.2015 (згідно графіку платежів останній у графіку строк) свої зобов'язання за умовами кредитного договору № 151407К33 від 30.07.2007 щодо сплати кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за управління кредитом не виконав, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість перед банком, яка і заявлена останнім в межах даної справи.

Судами встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 151407К33 від 30.07.2007 між ПАТ "Укрексімбанк" (банк - кредитор), ТОВ "Автомобільна Група "Богдан" (позичальник) та ТОВ "Авторемзапчастина" (поручитель - боржник) 30.07.2007 укладено договір поруки № 151407Р12, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов'язання, а також відшкодувати понесені кредитором витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного (неповного) виконання основного зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що в договорі поруки не встановлено строку припинення договору, а зазначено лише загальна умова про дію поруки до повного виконання основного зобов'язання за кредитним договором. У зв'язку з чим, кредитор, посилаючись на те, що дія договору поруки припиняється після повного виконання основного зобов'язання, а боржник несе солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору, просив визнати його кредитором у справі про банкрутство фінансового поручителя в частині неналежного виконання позичальником ТОВ "Автомобільна Група "Богдан" зобов'язань за кредитним договором.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовляючи банку у визнанні його вимог послалися на ст.ст. 546, 553, 554, 251, 252, ч.4 ст.559 ЦК України та виходили з того, що порука - це строкове зобов'язання, оскільки строк її дії встановлено або договором або законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора на звернення з вимогами до поручителя. Враховуючи, що сторони кредитного договору встановили строк виконання зобов'язання, а договором поруки не встановлено строку в розумінні ст.251, 252 ЦК України, після якого порука припиняється, кредитором не надано доказів звернення з вимогами до поручителя протягом шести місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов'язання по погашенню кредиту, кредитор втратив суб'єктивне право вимоги до поручителя - боржника за договором поруки.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, вважає, що застосування судами ст.ст. 546, 553, 554, 251, 252, ч.4 ст.559 ЦК України здійснено без порушень та з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 17.09.2014 у справі №6-53цс14.

Доводи касаційної скарги про те, що судами не взято до уваги те, що дія договору поруки згідно п.7.4 статті 7 припиняється після повного виконання основного зобов'язання, а зобов'язання відповідно до ст.599 ЦК України припиняється виконанням, проведеним належним чином не можуть бути підставою для скасування законних та обґрунтованих судових рішень з огляду на наступне.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч.1 ст. 553 ЦК України).

Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Згідно з ч.1 ст.252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч.4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, оскільки строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою.

Відповідно до ч.1 ст.11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 та ухвала господарського суду Київської області від 24.05.2016 (в частині відхилення вимог ПАТ "Укрексімбанк") є законним та обґрунтованими, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016 та ухвалу господарського суду Київської області від 24.05.2016 (в частині відхилення вимог ПАТ "Укрексімбанк") у справі №911/852/16 залишити без змін.

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді В.Ю. Поліщук

Н.Г. Ткаченко