РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016Справа №910/13951/16

За позовом Державної служби України у справах ветеранів та учасників антитерористичної операції

до Благодійної організації "Надія на щастя"

про стягнення 245 828, 88 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Максимчук О.О.;

від відповідача: Бойчук І.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна служба України у справах ветеранів та учасників антитерористичної операції (далі-позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Благодійної організації "Надія на щастя" (далі-відповідач) про стягнення 245 828, 88 грн., у тому числі: збитки у розмірі 180 000, 00 грн., інфляційні втрати у сумі 8 907, 57 грн., 3 % річних у розмірі 2 921,31 грн. та неустойка у вигляді штрафу у сумі 54 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю за державні кошти послуг з надання психологічної реабілітації постраждалим учасникам антитерористичної операції № 14 від 28.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 22.08.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано виконати вимоги суду.

Розгляд справи відкладався згідно п.п. 1-2 ст. 77 ГПК України.

22.09.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав заяву про витребування доказів, в якій просить суд витребувати у Державної служби України у справах ветеранів та учасників антитерористичної операції оригінали та належним чином завірені копії тендерної документації, яка була надана Благодійною організацією "Надія на щастя".

Також, 22.09.2016 представник відповідача подав письмові пояснення, в яких зазначає, що Оболонський у м. Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, який направляв осіб для реабілітації, є структурним підрозділом соціального захисту населення.

Крім того, 22.09.2016 представник відповідача через відділ автоматизованого документообігу суду подав документи для долучення до матеріалів справи № 910/13951/16.

У судовому засіданні 22.09.2016 представник позивача надав письмові пояснення, в яких зазначив, що унеможливлений надати для огляду оригінали доданих до позовної заяви документів (договору про закупівлю за державні кошти та акту приймання-передачі наданих послуг), оскільки 18-19.08.2016 працівниками Служби безпеки України та Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва проведено обшук та вилучено вищезазначені документи в приміщенні Державної служби України у справах ветеранів та учасників антитерористичної операції у зв'язку з проведенням досудового слідства у кримінальному провадженні № 0000112.

У судовому засіданні 22.09.2016 оголошувалась перерва до 10.10.2016 згідно ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 10.10.2016 представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що Оболонський у м. Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді утворений Оболонською РДА і належить до сфери її управління, діяльність Центру спрямовується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення Оболонської РДА, а до повноважень Центру відноситься здійснення заходів щодо соціальної та/або психологічної підтримки учасників антитерористичної операції.

У судовому засіданні 10.10.2016 оголошувалась перерва до 24.10.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

20.10.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник позивача подав додаткові пояснення, в яких зазначає, що відповідач не повернув грошові кошти у розмірі 180 000, 00 грн., чим порушив умови договору та завдав державному бюджету збитки у сумі 180 000, 00 грн., при цьому позивач відзначає, що вказані грошові кошти не можуть розцінюватися як борг відповідача перед позивачем.

24.10.2016 через відділ автоматизованого документообігу суду представник відповідача подав письмові пояснення, в яких зазначає, що позивач не довів наявність у нього збитків, протиправність поведінки (вину) відповідача, а тому відсутній причинно-наслідковий зв'язок між збитками та протиправною поведінкою.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 24.10.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 між Державною службою України у справах ветеранів та учасників антитерористичної операції (далі - замовник) та Благодійною організацією "Надія на щастя" (далі - виконавець) укладено договір № 14 про закупівлю за державні кошти, умовами якого передбачено, що виконавець зобов'язується у 2015 році надати послуги щодо здійснення за ДКПП 016-2010 код 74.90.2. послуги професійні, технічні та комерційні, інші, н.в.і.у. заходів з психологічної реабілітації постраждалих учасників антитерористичної операції згідно із специфікацією, що зазначена в Додатку № 1 до даного договору у порядку, встановленому цим договором, а замовник зобов'язується оплатити надані послуги, у порядку, за цінами та у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. договору, виконавець зобов'язується надати послуги:

1.2.1. для учасників бойових дій - послуги (послуги включають поетапну реалізацію заходів з психологічної реабілітації) для осіб, які постраждали під час проведення антитерористичної операції та яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19 та 20 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Оподаткування податком на додатну вартість провадиться на загальних підставах;

1.2.2. для інвалідів війни - послуги (послуги включають поетапну реалізацію заходів з психологічної реабілітації) для осіб, які постраждали під час проведення антитерористичної операції та яким встановлено статус інваліда війни відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (І, ІІ або ІІІ група інвалідності). Операції з постачання реабілітаційних послуг для інвалідів звільнено від оподаткування податком на додану вартість згідно із п. 197.1.6. Податкового кодексу України.

Обсяги закупівлі, передбачені додатком № 1 до договору, можуть бути зменшені з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника (п. 1.3. договору).

Згідно п. 3.1. договору, ціна даного договору становить 180 000, 00 грн., без податку на додану вартість. Розрахунок ціни договору наведено у додатку № 1 до даного договору.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що замовник щоквартально до 10 числа місяця, наступного за звітним періодом, подає списки учасників антитерористичної операції органові виконавчої влади Автономної республіки Крим, структурним підрозділам обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій з питань соціального захисту населення, для надсилання їх до 15 числа структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських рад.

Умовами п. 4.4. договору передбачено, що виконавець протягом 30 календарних днів х дня надходження коштів як попередньої оплати, підтверджує їх використання надаючи замовнику акт приймання - передачі наданих послуг. У випадку не здійснення попередньої оплати акт складається щомісячно до 2-го числа наступного місяця.

Сторони п. 4.6. договору погодили, що виконавець протягом 10 календарних днів після завершення відповідного кварталу здійснює узагальнення інформації щодо загальної кількості учасників антитерористичної операції, які отримали послуги протягом звітного періоду (кварталу) відповідно до встановленої замовником форми за результатами якого складається акт наданих послуг за відповідний квартал, та у випадку необхідності, здійснюються остаточні розрахунки.

Відповідно до п. 5.3.6. договору, виконавець зобов'язаний забезпечити надання послуг у повному обсязі включно учасникам антитерористичної операції, які направляються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим договором та законодавством. Виконавець веде облік осіб, які прибули для проходження заходів щодо психологічної реабілітації в тому числі щодо їх належності до категорій, передбачених п.п. 1.2.1.-1.2.2. даного договору.

Даний договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2015 року, а в частині виконання зобов'язань - до повного та належного їх виконання сторонами за цим договором (п. 10.1 договору).

Специфікацією (додаток № 1 до договору) сторони погодили перелік заходів щодо психологічної реабілітації учасників антитерористичної операції:

Психологічна просвіта та консультування;

Психологічна діагностика;

Підбір методів психологічної реабілітації;

Психологічна допомога (терапія);

Психологічна корекція та проектування майбутнього;

Профілактика та запобігання кризовим явищам психологічного стану людини;

Кількість отримувачів послуг - 40;

Загальна вартість послуг - 180 000, 00 грн.

Так, 28.12.2015 між Державною службою України у справах ветеранів та учасників антитерористичної операції та Благодійною організацією "Надія на щастя" підписано акт № 1 приймання - передачі наданих послуг, відповідно до якого виконавець надав протягом звітного періоду з 18.12.2015 по 31.12.2015 послуги із здійснення визначених специфікацією до договору заходів щодо психологічної реабілітації 40 постраждалим учасникам антитерористичної операції на загальну вартість 180 000, 00 грн., в тому числі податок на додану вартість (далі - ПДВ) 0 грн.

Відповідно до п. 2 акту, виконавець здійснив реабілітаційні заходи учасникам антитерористичної операції, які були направлені структурними підрозділами з питань соціального захисту населення, в повному обсязі, в тому числі відповідно до технічних, якісних та кількісних характеристик психологічної реабілітації передбачених договором. Про результати проходження учасники антитерористичної операції психологічної реабілітації (реабілітаційних заходів) виконавець повідомив відповідні структурні підрозділи з питань соціального захисту населення.

Підлягає перерахуванню замовником виконавцю згідно п. 4.4. договору кошти в сумі 180 000, 00 грн. (п. 5 акту).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідно до умов договору, з урахуванням п. 5 акту № 1 приймання - передачі наданих послуг від 29.12.2015 перераховано на рахунок відповідача 180 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 784 від 29.12.2015.

Так, керуючись п. 4.6. договору, відповідачем здійснено узагальнення інформації щодо загальної кількості учасників антитерористичної операції, яким надані послуги зі здійснення визначених специфікацією до договору заходів щодо психологічної реабілітації протягом ІV кварталу 2015 року, про що складено акт № 1 надання послуг за ІV квартал 2015 року.

Відповідно п. 2 акту, відповідачем здійснено протягом ІV кварталу 2015 року реабілітаційні заходи 40 постраждалим учасникам антитерористичної операції на загальну вартість 180 000, 00 грн., в тому числі податок на додану вартість 0 грн.

Згідно направлень на психологічну реабілітацію, Благодійною організацією "Надія на щастя" забезпечено надання послуг 40 учасникам антитерористичної операції, які були направлені до відповідача Оболонським районним у м. Києві центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді.

Як стверджує позивач, відповідно до Загального положення про центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від І серпня 2013 р. № 573, центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді - це спеціальний заклад, що проводить соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги, який утворюється, реорганізується та ліквідується відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування і належить до сфери його управління.

Проте, Оболонський районний у м. Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не є структурним підрозділом з питань соціального захисту населення, у зв'язку з чим позивачем не підписано акт № 1 надання послуг за ІV квартал 2015 року.

Так, з метою підтвердження направлення учасників антитерористичної операції до відповідача, позивач листом від 26.05.2016 № 2591/01/08.1-16 звернулася до Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Листом від 07.06.2016 № 051/9146/1-015/1 Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надано відповідь, в якій повідомлено, що за інформацією управлінь праці та соціального захисту населення районних в місті Києві державних адміністрацій до реабілітаційних установ, зазначених у листі, постраждалі учасники антитерористичної операції протягом 2015 року не направлялися.

Крім того, відповідно до довідки Державної фінансової інспекції України від 22.04.2016 № 04-22/61з «Зустрічної звірки, проведеної у Благодійній організації "Надія на щастя" з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Державної служби у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції за період з 16.09.2014 по 01.04.2016», відповідно до якої зустрічною звіркою не підтверджено:

- наявність в організації під час надання послуг учасникам антитерористичної операції приміщень для здійснення занять, санітарної зони (приміщення для особистої гігієни), приміщень для фізичного відновлення (спортивна зала, майданчик тощо), обладнання, апаратури, витратних матеріалів та інших об'єктів матеріально-технічної бази;

- наявність в організації необхідних дозвільних документів на здійснення психологічної реабілітації;

- фактичну наявність в організації практичного психолога з дипломом про повну вищу освіту за спеціальністю: «психологія», «практична психологія», або «медична психологія» та з досвідом роботи за вказаними спеціальностями не менше 5 років;

- ведення обліку благодійною організацією осіб, які прибули для проходження психологічної реабілітації;

- прибуття до організації та проходження учасниками антитерористичної операції курсу з психологічної реабілітації.

Враховуючи наведене, зустрічною звіркою документально не підтверджено надання організацією послуг Службі щодо психологічної реабілітації постраждалих учасників антитерористичної операції за договором № 14 на загальну суму 180 000, 00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що в порушення умов договору № 14 від 28.12.2015 відповідач не забезпечив надання послуг з психологічної реабілітації у встановленому порядку - особам, направленим структурними підрозділами з питань соціального захисту населення, внаслідок чого державному бюджету завдано збитків на суму 180 000, 00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 8 907, 57 грн., 3 % річних у розмірі 2 921,31 грн. та неустойку у вигляді штрафу у сумі 54 000, 00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 14 про закупівлю за державні кошти від 28.12.2015, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом вище, 28.12.2015 між Державною службою України у справах ветеранів та учасників антитерористичної операції та Благодійною організацією "Надія на щастя" підписано акт № 1 приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого виконавець надав протягом звітного періоду з 18.12.2015 по 31.12.2015 послуги із здійснення визначених специфікацією до договору заходів щодо психологічної реабілітації 40 постраждалим учасникам антитерористичної операції на загальну вартість 180 000, 00 грн.

Позивач, в свою чергу, відповідно до умов договору, з урахуванням п. 5 акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 29.12.2015 перерахував на рахунок відповідача 180 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 784 від 29.12.2015.

Пунктом п. 4.6. договору сторони погодили, що виконавець протягом 10 календарних днів після завершення відповідного кварталу здійснює узагальнення інформації щодо загальної кількості учасників антитерористичної операції, які отримали послуги протягом звітного періоду (кварталу) відповідно до встановленої замовником форми за результатами якого складається акт наданих послуг за відповідний квартал, та у випадку необхідності, здійснюються остаточні розрахунки.

Відповідно до наявних у матеріалах справи направлень на психологічну реабілітацію, Благодійною організацією "Надія на щастя" забезпечено надання послуг 40 учасникам антитерористичної операції, які були направлені до відповідача Оболонським районним у м. Києві центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, у зв'язку з чим, керуючись п. 4.6. договору, відповідачем здійснено узагальнення інформації щодо загальної кількості учасників антитерористичної операції, яким надані послуги зі здійснення визначених специфікацією до договору заходів щодо психологічної реабілітації протягом ІV кварталу 2015 року, про що складено акт № 1 надання послуг за ІV квартал 2015 року.

Проте, як зазначає позивач, Оболонський районний у м. Києві центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не є структурним підрозділом з питань соціального захисту населення, у зв'язку з чим позивачем не підписаний акт № 1 надання послуг за ІV квартал 2015 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про місцеве самоврядування», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать зокрема делеговані повноваження щодо забезпечення здійснення передбачених законодавством заходів щодо поліпшення житлових і матеріально-побутових умов інвалідів, ветеранів війни та праці, громадян, реабілітованих як жертви політичних репресій, військовослужбовців, а також військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, сімей, які втратили годувальника, багатодітних сімей, громадян похилого віку, які потребують обслуговування вдома, до влаштування в будинки інвалідів і громадян похилого віку, які мають потребу в цьому, дітей, що залишилися без піклування батьків, на виховання в сім'ї громадян.

Згідно п. 1 Загального положення про центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2013 р. № 573, Центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді (далі - центр) - спеціальний заклад, що проводить соціальну роботу з сім'ями, дітьми та молоддю, які перебувають у складних життєвих обставинах та потребують сторонньої допомоги.

Центр утворюється, реорганізується та ліквідується відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування і належить до сфери його управління.

Діяльність центру спрямовується відповідно Міністерством соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурним підрозділом з питань соціального захисту населення обласної, Київської та Севастопольської міської, районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу відповідної ради (п. 2 Загального положення про центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2013 р. № 573).

На підтвердження виконання своїх зобов'язань за договором, відповідачем надано суду договір № 00000042 від 15.09.2015 оренди нежитлового приміщення, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТПС СЕРВІС» про оренду нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська, буд. 14, для створення центру психологічної реабілітації, а також відповідні рахунки на оплату оренди приміщення та акти надання послуг.

Крім того, з метою надання послуг з організації, утримання та оперативного управління колл-цетром, підвищення кваліфікації психологів (тренінги, індивідуальні зайняття, проведення тестів); юридичний супровід учасників антитерористичної операції, відповідачем було укладено договір про надання послуг № 3885622/1 від 10.12.2015 з Громадською організацією «Право на зміни».

Також, у матеріалах справи наявні довідки з відмітками про проходження психологічної реабілітації учасниками АТО у Благодійної організації "Надія на щастя", які були направлені Оболонським районним у м. Києві центром соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді.

Проте, за твердженням позивача, в порушення умов договору № 14 від 28.12.2015 відповідач не забезпечив надання послуг з психологічної реабілітації у встановленому порядку - особам, направленим структурними підрозділами з питань соціального захисту населення, внаслідок чого державному бюджету завдано збитків на суму 180 000, 00 грн.

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з приписами статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)шкоди;

3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження вчинення відповідачем протиправних дій під час виконання умов спірного договору, як і не надано доказів наявності вини відповідача.

Надана позивачем довідка Державної фінансової інспекції України від 22.04.2016 № 04-22/61з про проведення зустрічної звірки у Благодійній організації "Надія на щастя" з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку Державної служби у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції за період з 16.09.2014 по 01.04.2016 не є підставою для безспірного і безумовного визначення наявності порушення в діях відповідача і стягнення коштів, отриманих на виконання договірних відносин.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач не довів суду належними засобами доказування причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та заподіянням збитків, зокрема, протиправність поведінки відповідача як заподіювача збитків та докази вини останнього.

Таким чином, суд дійшов висновку, про недоведеність позивачем порушення відповідачем узгоджених договірних зобов'язань, як підстави для застосування до нього цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі 180 000, 00 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення збитків є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та задоволенню не підлягають, відповідно позовні вимоги Державної служби України у справах ветеранів та учасників антитерористичної операції в частині стягнення з Благодійної організації "Надія на щастя" інфляційних втрат у сумі 8 907, 57 грн., 3 % річних у розмірі 2 921,31 грн. та неустойки у вигляді штрафу у сумі 54 000, 00 грн. відповідно до ст. ст. 611, 625 ЦК України також не підлягають задоволенню, як похідні вимоги від основного зобов'язання, в задоволенні якого судом відмовлено.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 28.10.2016.

Суддя Бондарчук В.В.