РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016Справа №905/1640/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Дтек Пем-Енерговугілля"

до Державного підприємства "Укшахтгідрозахист"

про стягнення 1 222 404, 44 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Єпішев О.В. за довіреністю №84 від 31.12.2015

Від відповідача: Лукяненко О.В. за довіреністю № 1-7-116 від 04.04.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Дтек Пем-Енерговугілля" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Укшахтгідрозахист", в якому просить суд стягнути з відповідача борг за активну електроенергію у розмірі 1 211 330,43 грн., спожиту за період: квітень, травень, червень 2013 р.; борг за реактивну електроенергію у розмірі 11 074,01 грн., спожиту за період: квітень, травень, червень 2013 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2016 р. порушено провадження у справі № 905/1640/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 15.06.2016 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

13.06.2016 р. через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому Державне підприємство "Укшахтгідрозахист" заперечує проти позову з підстав, наведених у відзиві.

15.06.2016 р. через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва позивач подав клопотання про відкладення розгляду даної справи.

Розгляд даної справи відкладено в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 17.07.2016 р. представник позивача підтримав позов та заявив клопотання про продовження строку розгляду спору у даній справі на п'ятнадцять днів.

Представник відповідача в судове засідання 17.07.2016 р. на виклик суду не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Вимог суду в повному обсязі не виконано.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Господарського суду м. Києва Латко І.О. від 02.08.2016 р. № 04-23/1474, у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя суддею Пригуновою А.Б., відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 905/1640/16.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2016 р., справу № 905/1640/16 передано для розгляду судді Андреїшиній І.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2016 дану справу № 905/1640/16 прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 07.09.2016, зобов'язано сторін надати певні документи.

Представник позивача у судовому засіданні 07.09.2016 на виконання вимог ухвали суду надав суду оригінали документів для огляду у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач уповноважених представників до судового засідання 07.09.2016 не направив, проте, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав, про причини неявки не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2016 відкладено розгляд справи до 21.09.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання, не виконанням ним вимог ухвали суду та для дослідження доказів у справі.

Через відділ діловодства суду 20.09.2016 від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та клопотання про витребування у позивача додаткових доказів у справі, зокрема, оригіналу договору та належним чином засвідчених копій договору № 373 пр./147/04 від 09.01.2013 року та додатків до нього, а також інших документів, які стосуються виконання зобов'язань по вказаному договору, та оригіналу договору № 373пр/147/07 від 20.03.2007 для огляду в суді.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.09.2016 підтримав дане клопотання, просив його задовольнити.

Разом з тим, представник відповідача подав клопотання про продовження строку розгляду спору.

Розглянувши клопотання представника відповідача про продовження строку розгляду спору, суд його задовольнив для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Позивач уповноважених представників до судового засідання 21.09.2016 не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2016 відкладено розгляд справи до 12.10.2016, зв'язку з неявкою представника позивача у призначене судове засідання та для витребування додаткових доказів у справі.

Сторони уповноважених представників до судового засідання 12.10.2016 не направили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, позивач вимог ухвали суду не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 12.10.2016 відкладено розгляд справи до 26.10.2016, з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, для забезпечення принципів рівності змагальності сторін у справі, недопущення порушення прав охоронюваних законом інтересів сторін, визнає за доцільне відкласти розгляд даної справи, у зв'язку з неявкою представників сторін у призначене судове засідання та для витребування додаткових доказів у справі.

Через відділ діловодства суду 26.10.2016 від позивача надійшли письмові пояснення, які залучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 26.10.2016 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.10.2016 заперечив проти позову з підстав, які наведені у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 26.10.2016 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Дтек Пем-Енерговугілля" ( далі - позивач, постачальник) та Державним підприємством "Укшахтгідрозахист" (далі - відповідач, споживач) 20.03.2007 укладено договір №373пр/147/07 про постачання електричної енергії (далі - договір), відповідно до п.1.1. якого, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.1. договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Позивач зазначив, що він належним чином виконував свої зобов'язання з постачання відповідачу електричної енергії та поставив за період квітень, травень, червень 2013 року активну електроенергію та за період квітень, травень, червень 2013 року реактивної електричної енергії, що підтверджується актами прийому - передачі товарної продукції.

Позивач пояснив суду, що оформив та надав відповідачу рахунки за період квітень, травень, червень 2013 року за спожити електричну енергію на загальну суму 1 211 330,43 грн. та за період квітень, травень, червень 2013 року за спожиту реактивну енергію на загальну суму 11 074,01 грн., а останній отримав за спожиту електроенергію, що підтверджується особистою відміткою представника відповідача.

Згідно з п.3.2. додатку №2 «Порядок розрахунків» до договору, споживач здійснює оплату отриманих від постачальника рахунків за спожиту активну електроенергію самостійно, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника № 31 у Донецькому обласному управлінні ВАТ «Державний ощадбанк України», МФО 335106, в наступні терміни та в наступному розмірах:

- до 5 числа поточного місяця сплачує суму за фактично спожиту в звітному розрахунковому періоді активну електроенергію з урахуванням сум планових рахунків;

- до 05 числа поточного місяця здійснює оплату поточного споживання електроенергії у розмірі 100% суми одержаного планового рахунку;

Відповідно до п. 3.3. додатку №2 «Порядок розрахунків» до договору, споживач зобов'язаний протягом розрахункового місяця сплатити не менше ніж 100 % вартості договірного обсягу поточного споживання електроенергії, при необхідності привести договірну величину електроспоживання у відповідність до очікуваних обсягів споживання електричної енергії розрахунковому періоді.

Згідно з п. 4 додатку №2 «Порядок розрахунків» до договору, постачальник зобов'язується щомісячно надавати, а споживач зобов'язується щомісячно сплачувати одержані рахунки за послуги за перетікання реактивної електричної енергії (з урахування ПДВ) у такому порядку:

4.1. 01 числа щомісячно постачальник надає уповноваженому представнику споживача, з'являтися у відділ розрахунків з юридичними особами постачальника відповідно до п.2.4 цього додатку, розрахунок за перетікання реактивної електроенергії у звітному розрахунковому періоді.

4.2. Споживач у 5-ти денний термін після отримання рахунку сплачує вартість послуг за перетікання реактивної електроенергії шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника.

Позивач пояснив суду, що відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов'язання зі сплати вартості активної електричної енергії, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість за активну електричну енергію у розмірі 1 211 330,43, спожитої за період квітень, травень, червень 2013 року та за реактивну електроенергію в розмірі 11 074,01 грн. за період квітень, травень, червень 2013 року.

Станом на день подачі позовної заяви відповідач не погасив заборгованості перед позивачам, у зв'язку з цим заборгованість відповідача становить 1 222 404,44 грн.

За таких обставин Публічне акціонерне товариство "Дтек Пем-Енерговугілля" звернулося з позовом до Державного підприємства "Укшахтгідрозахист" про стягнення боргу за активну електроенергію у розмірі 1 211 330,43 грн., спожиту за період: квітень, травень, червень 2013 р.; борг за реактивну електроенергію у розмірі 11 074,01 грн., спожиту за період: квітень, травень, червень 2013 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

За умов ч. 1, 2 ст. 275 Господарського кодексу України, договором енергопостачання є господарський договір, за яким енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до п. 5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національною комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 (із змінами) зазначено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність і закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін електричної енергії без договору не допускається.

Судом встановлено, що відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в позові повністю, в зв'язку з недоведеністю.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивач посилається на акти прийому-передачі товарної продукції (електроенергії) за квітень, травень, червень 2013 року. З вказаних актів не можливо встановити, що вони стосуються виконання позивачем своїх зобов'язань до договору ПЕЕ або договору про державні закупівлі.

Дане твердження відповідача суд вважає безпідставним, оскільки з пояснень сторін встановлено, що між ними укладено лише один договір, інші не укладалися і акти стосуються строку дії договору.

Також відповідач стверджує, що позивач не надав до договору актів звірки взаєморозрахунків між сторонами складеного станом на дату звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

Проте господарський суд зазначає, що акти звірки не є первиними бухгалтерськими документами.

Відповідач зазначив у відзиві, що позивач до позовної заяви надав копії договору ПЕЕ та додатка до нього не можуть вважатися належними письмовими доказами по заявленим позовних вимогам в розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України. У відповідача оригінали договору ПЕЕ відсутні, оскільки вся первинна документація знаходиться в м. Макіївка, за місцем знаходження відповідача до грудня 2014 року, і на даний час не має можливості отримати вказану документацію, у зв'язку з проведенням на вказаній території АТО, та за відсутністю поштового обслуговування.

Згідно довідки з відділу кадрів, станом на 10.06.2016, особа яка укладала та підписувала договір ПЕЕ та додатки до нього генеральний директор ДП «Укршахтгідрозахист» ОСОБА_5 (період роботи на підприємстві листопад 2006 по жовтень 2014), на підприємстві не працює, крім того уповноважені особи відповідача які підписували акти прийому-передачі товарної продукції на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог головний енергетик ОСОБА_6 (період роботи на підприємстві 2003 по 2014). За таких обставин відповідач не може підтвердити факт укладання та підписання спірного договору то додатків до нього.

Проте господарський суд зауважує, що жодна із сторін не посилається на те, що, договір не укладено або визнано недійсним.

Крім того відповідач звернув увагу суду на ті обставини, що термін дії договору ПЕЕ визначено до 01.10.2007.

Проте позивач надав докази пролонгації даного договору.

Також судом було встановлено, що між позивачем та відповідачем 09.01.2013 року був укладено договір про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 09.01.2013 року. Згідно п.3.1 договору, ціна цього договору становить 6 095 469,00 грн.

Розділом IV договору про закупівлю товарів передбачено, що розрахунки проводяться згідно з умовами, визначеними в договорі ПЕЕ. До рахунку додаються документи згідно з умовами, визначеними в договорі ПЕЕ. У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за тендерним договором, сторони несуть відповідальність, передбачену діючим законодавством, договором про закупівлю та договором ПЕЕ (п.7.1 договору).

Пунктом 5.1 договору про закупівлю визначено, що строк (термін) поставки (передачі) товарів за цим договором - з 09.01.2013 року до 31.12.2013 року.

Умови закупівлі товару, не передбачені договором, регулюються чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією та договором ПЕЕ. Договір про закупівлю товарів та договір ПЕЕ мають однакову юридичну силу.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" та п.6.1 Правил користування

Електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28, споживання електричної енергії можливе тільки на підставі договору з енергопостачальником.

Враховуючи зазначені умови договору про закупівлю товарів, що до правовідносин щодо порядку розрахунків за отриману електричну енергію за період 2013р. мають бути застосовані умови діючого на час виникнення спірних відносин договору № 373пр/147/07 про постачання електричної енергії.

Зазначена позиція є також позицією Вищого господарського суду, викладеною в Постанові віл 03.04.2013р но справі № 5006/17/72/2012.

Зазначений факт також встановлений рішенням господарського суду суд міста Києва від 17.03.2016 по справі № 910/163/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дтек Пем-Енерговугілля" до Державного підприємства "Укшахтгідрозахист".

Зазначеним рішенням суд вже дав правову оцінку взаємовідносин між позивачем та відповідачем стосовно наявності договору на постачання електричної енергії №373пр/147/07 від 20.03.2007 та договору №5/13/147/04 про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти від 09.01.2013, в якому, зокрема, наявні посилання на договір №373пр/147/07 від 20.03.2007.

Стосовно актів приймання - передачі товарної продукції судом встановлено, що відповідно до п. 6.13. Правил користування електричною енергією у передбачений договором термін за результатами розрахункового періоду споживачем, постачальником електричної енергії, електропередавальною організацією (основним споживачем) на підставі даних розрахункового обліку електричної енергії визначається фактичний обсяг переданої та поставленої споживачу (субспоживачу) електричної енергії та оформляється акт про використану електричну енергію (акт прийняття- передавання товарної продукції).

Враховуючи викладене, господарський суд визнає позов Публічного акціонерного товариства "Дтек Пем-Енерговугілля" до Державного підприємства "Укшахтгідрозахист" обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укшахтгідрозахист" (03680, м. Київ, провулок Приладний, 2-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дтек Пем-Енерговугілля" (84302, м. Краматорськ, Донецької області, вул. Островського, 8, ) 1 211 330 (один мільйон двісті одинадцять тисяч триста тридцять) грн. 43 коп. боргу за активну електроенергію за користування квітень, травень, червень 2013 року, 11 074 (одинадцять тисяч сімдесят чотири) грн. 01 коп. боргу за реактивну електроенергію спожиту за період квітень, травень, червень 2013 року та 18 336 (вісімнадцять тисяч триста тридцять шість) грн. 08 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 31.10.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина