ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.10.2016 Справа № 920/802/16

Господарський суд Сумської області, у складі судді Заєць С.В. при секретарі судового засідання Завалій Г.В., розглянувши матеріали справи № 920/802/16:

за позовом: Керівника Конотопської місцевої прокуратури в інтересах

держави в особі позивача - Відділу комунального майна

Конотопської міської ради Сумської області, м. Конотоп,

Сумська область,

до відповідача: Фірми «Юнона» товариства з обмеженою відповідальністю,

м. Суми,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальний заклад «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка ОСОБА_1», м. Конотоп, Сумська область,

про повернення майна та стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 5264,58 грн.,

Представники сторін:

Від позивача: представник ОСОБА_2 (довіреність № 198 від 05.09.2016);

Від відповідача: не зявився;

Прокурор: Мороз А.В. службове посвідчення № 031733.

Від третьої особи: не зявився.

Суть спору: прокурор у позовній заяві просить суд зобов'язати фірму «Юнона» товариство з обмеженою відповідальністю повернути орендоване нежитлове приміщення площею 22,2 м. кв., яке розташоване по вул. Миколи Амосова, 3, м. Конотоп шляхом складання акту приймання-передачі майна відділу комунального майна Конотопської міської ради Сумської області, стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення № ф-2007/02-47 від 02.04.2007 у розмірі 5264,58 грн., з яких 5111,24 грн. складає заборгованість за орендну плату з урахуванням індексу інфляції з ПДВ та 153,34 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості.

10.10.2016 Конотопською місцевою прокуратурою подано клопотання № 82-24263-16 від 04.10.2016, в якому зазначається, що під час судового розгляду відповідачем по справі сплачено заборгованість з орендної плати в повному обсязі. В зв'язку з чим просить припинити провадження у справі в частині стягнення з фірми «Юнона» товариства з обмеженою відповідальністю заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення № ф-2007/02-47 від 02.04.2007 у розмірі 5264,58 грн., з яких 5111,24 грн. складає заборгованість за орендну плату з урахуванням індексу інфляції з ПДВ та 153,34 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості, повернути на рахунок прокуратури Сумської області судовий збір у розмірі 1 378 грн. 00 коп.. В частині зобов'язання фірму «Юнона» товариство з обмеженою відповідальністю повернути орендоване нежитлове приміщення площею 22,2 м. кв., яке розташоване по вул. Миколи Амосова, 3, м. Конотоп шляхом складання акту приймання-передачі майна відділу комунального майна Конотопської міської ради Сумської області, прокуратура позовні вимоги підтримує.

11 жовтня 2016 року від Сумської Дирекції Українського державного підприємства «Укрпошта» надійшов лист № 03-21/1-392 від 10.10.2016, в якому вказано, що надати інформацію щодо підтвердження пересилання листів, які відправлені 23.03.15р. та 23.07.15р. за адресою: фірма «Юнона», 40030, м. Суми, вул. Засумська, 5/6, відправник: Відділ комунального майна Конотопської міської ради Сумської області (41600, Сумська обл., м. Конотоп, пр. Миру, 8), немає можливості, оскільки збіг термін зберігання виробничої документації. Термін зберігання журналу реєстрації реєстрованих поштових відправлень ф.8 відповідно до вимог «Переліку типових документів, що утворюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій i підприємств iз зазначенням термінів зберігання документів», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12.04.12р., становить 1 рік.

24 жовтня 2016 року від позивача надійшов лист № 244 від 21.10.32016, в якому зазначено, що станом на 21.10.2016 у фірми «Юнона» ТОВ заборгованості за користування нежитловим приміщенням комунальної форми власності немає. Також позивач зазначив, що 01.10.2015 господарський суд Сумської області було прийнято рішення про відмову у задоволенні позову фірми «Юнона» ТОВ про визнання протиправним та скасування пункту 3, абз. 2, 3 пункту 4 рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради № 25 від 26.01.2015 року (яким відмовлено в продовженні терміну дії договору оренди нежитлового приміщення) 01.12.2015 Харківським апеляційним господарським судом апеляційну скаргу залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області без змін. 16.03.2016 Вищий господарський суд України касаційну скаргу залишив без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду залишив без змін. Проте, як вказує позивач, незважаючи на результат розгляду справи в трьох судових інстанціях, фірма «Юнона» ТОВ продовжила використовувати нежитлове приміщення, не маючи на те законних підстав.

Подані документи прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 24 жовтня 2016 року прокурор зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги щодо повернення майна.

Представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги стосовно повернення майна.

Представник третьої особи у судове засідання 24.10.2016 не з'явився, проте надіслав заяву № 01-12/3799 від 21.10.2016 року про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання 24 жовтня 2016 року не прибув, обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву не подав, але надіслав клопотання б/н б/д (вх. № 9438), в якому просить суд відкласти розгляд справи у звязку з неможливістю прибуття представника відповідача в судове засідання через перебування в судовому засіданні у Вищому господарському суді України.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони.

Приписами пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», встановлено, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Водночас, відповідач не був позбавлений права надати суду відзив на позовну заяву.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України встановлені обставини, за яких господарський суд відкладає в межах строків, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Крім того, згідно ст. 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов'язковою, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та розглядає справу в даному судовому засіданні за наявними в ній матеріалами згідно приписів статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

2 квітня 2007 року між управлінням комунального майна Конотопської міської ради (позивач) (Рішеннями конотопської міської ради від 23.12.2008 року управлінням комунального майна міської ради перейменоване на Відділ комунального майна міської ради, а Рішеннями конотопської міської ради від 25.11.2009 року Відділ комунального майна міської ради перейменовано у Відділ комунального майна Конотопської міської ради Сумської області) та Фірмою «Юнона» ТОВ (відповідач) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № ф-2007/02-47.

Відповідно до пункту 1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення (майно), площею 22,2 м. кв., яке розташоване на 1 поверсі 4-х поверхової будівлі поліклініки за адресою: м. Конотоп, вул. Семашка, 3, та перебуває на балансі Центральної районної лікарні.

Розпорядженням міського голови № 339-ОД від 14.12.2015 «Про перейменування вулиць» назва «вул. Семашка» перейменована на «вул. Миколи Амосова», таким чином Майно передане в оренду за договором розташоване за адресою вул. Миколи Амосова, 3.

Факт передачі позивачем відповідачеві в оренду приміщення підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі нерухомого майна від 02.04.2007 року підписаного сторонами та скріпленого печатками сторін (а.с. 20).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на даний час відповідач безпідставно використовує нежитлове приміщення, які належать позивачеві, тим самим порушуючи права позивача. Позивач неодноразово надсилав відповідачеві листи з проханням звільнити орендоване приміщення та передати приміщення по акту приймання передачі, а саме листи № 3-0 від 23.03.2015, № 13-0 від 23.07.2015, № 75 від 31.03.2016 року, але відповіді на дані листи позивачем так і не були отримані, а приміщення не було повернуто. Разом з тим, як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що такі дії відповідача перешкоджають в повному обсязі реалізовувати позивачеві свої права, тому позивач вимушений звернутися до суду з вимогою про повернення приміщення.

Представник відповідача в судовому засіданні 28 вересня 2016 року зазначив, що позивач і третя особа продовжують приймати кошти за оплату саме орендної плати, тому відповідач вважає, що договір є продовженим. Також відповідач зазначив, що не отримував від позивача листів про звільнення приміщення.

Суд не погоджується з позицією відповідача з огляду на наступне.

Пунктом 10.1. Додаткової угоди № 2012/02-40 до договору оренди нежитлового приміщення від 02.04.2007 № ф-2007/02-47 сторони погодили, що договір діє до 29.02.2015 включно.

Відповідно до пункту 6.1 «Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Конотоп» затвердженого Рішенням Конотопської міської ради від 24.12.2014, підставою для укладання договору оренди комунального майна (додаткової угоди до договору) є рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради.

Згідно з пунктом 6.10 Положення зміни та доповнення до договорів оренди вносяться на підставі рішень виконавчого комітету шляхом укладення додаткових угод, які є невід'ємною частиною договорів оренди.

Відповідно до пункту 6.13 Положення у разі продовження терміну дії договору оренди зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною договору за наявності згоди комісії міської ради з питань розгляду заяв на оренду та проведення конкурсів та прийняття рішення виконкому.

Відповідно до пункту 10.6. договору в редакції додаткової угоди №ф-2008/02-127 від 01.09.2008 року, у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення або зміну умов цього Договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною Договору за наявності згоди комісії міської ради з питань розгляду заяв на оренду та проведення конкурсів та прийняття рішення виконкому.

19 січня 2015 року відповідач з листом звернувся до міського голови міста Конотоп із заявою про продовження строку дії Договору на 2 роки 11 місяців.

Як свідчать матеріали справи Рішенням виконавчого комітету Конотопської міської ради № 25 від 26.01.2015 р. «Про оренду комунального майна територіальної громади м. Конотоп» пунктом 3 вирішено відмовити фірмі «Юнона» ТОВ у продовжені терміну дії договору оренди нежитлового приміщення від 02.04.2007 № ф-2007/02-47, в звязку із закінченням строку, на якій його було укладено, та пунктом 4 рішення зобов'язано позивача підготувати акт приймання-передачі майна по Договору та розпочати процедуру передачі майна.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Конотопської міської ради фірма «Юнона» ТОВ звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою про визнання протиправним та скасування пункту 3, абз. 2, 3 пункту 4 рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради № 25 від 26.01.2015 року.

Рішенням господарського суду Сумської області у справі №920/1225/15 від 01.10.2015 за позовом: Фірми «Юнона» товариства з обмеженою відповідальністю, м. Суми, до відповідача: Виконавчого комітету Конотопської міської ради, м. Конотоп, Сумська область про визнання протиправним та скасування пункту 3, абз. 2, 3 пункту 4 рішення виконавчого комітету Конотопської міської ради № 25 від 26.01.2015 року, у позові було відмовлено.

Вищевказане судове рішення по справі № 920/802/16 залишено без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі № 920/1225/15 від 01.12.2015 та постановою Вищого господарського суду від 16.03.2016.

Договором оренди нежитлового приміщення № ф-2007/02 від 02.04.2007 року, чітко визначено, що у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення або зміну умов цього Договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною Договору за наявності згоди комісії міської ради з питань розгляду заяв на оренду та проведення конкурсів та прийняття рішення виконкому ( п. 10.6. договору в редакції додаткової угоди №ф-2008/02-127 від 01.09.2008року).

В матеріалах справи відсутні докази укладення додаткової угоди про продовження договору після закінчення терміну його дії з 29.02.2015 року.

Стосовно тверджень відповідача, що оскільки позивач і третя особа продовжують приймати кошти за оплату саме орендної плати то договір є продовженим, суд не погоджується так як умовами пункту 3.10 Договору в редакції додаткової угоди №ф-2008/02-127 від 02.04.2007 року передбачено, що у разі припинення (розірвання) договору Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передачі включно.

Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно приписів статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється, в тому числі, в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно статті 133 Господарського кодексу України основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління, а відповідно до статті 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 387 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

З огляду на викладені обставини, оскільки строк дії договору оренди нежитлового приміщення № ф-2007/02-47 від 02.04.2007 року закінчився 29.02.2015 року, додаткової угоди про продовження дії договору сторонами не укладалась, у відповідача відсутні підстави для користування орендованим приміщенням, тому суд вважає правомірним, обґрунтованим та задовольняє позовні вимоги в частині зобов'язання фірми «Юнона» товариства з обмеженою відповідальністю повернути орендоване нежитлове приміщення площею 22,2 м. кв., яке розташоване по вул. Миколи Амосова, 3, м. Конотоп шляхом складання акту приймання-передачі майна відділу комунального майна Конотопської міської ради Сумської області.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення 5264,58 грн., з яких 5111,24 грн. складає заборгованість за орендну плату з урахуванням індексу інфляції з ПДВ та 153,34 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості позивач вказує, що пунктом 3.10 Договору в редакції додаткової угоди №ф-2008/02-127 від 01.09.2008 року передбачено, що у разі припинення (розірвання) договору Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє Орендаря від обов'язку сплатити Орендодавцю заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції.

Пунктом 3.1 Договору (у новій редакції згідно додаткової угоди від 07.06.2012 встановлено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку і порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади м. Конотоп, затвердженої рішенням Конотопської міської ради від 25.05.2011 і становить без ПДВ за базовий місяць (травень 2012) - 322, 78 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Згідно до п. 3.2 Договору орендна плата за кожний наступний місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за цей місяць.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що орендна плата перераховується у такому співвідношенні: 50% орендної плати до державного бюджету, 50% - на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно статей 526, 629 Цивільного кодексу України, пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

З матеріалів справи вбачається, що після порушення провадження у справі відповідачем була погашена заборгованість в сумі 5264,58 грн., з яких 5111,24 грн. складає заборгованість за орендну плату з урахуванням індексу інфляції з ПДВ та 153,34 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості, яка є предметом спору в даній справі. Зазначене підтверджується платіжним дорученням № 1936 від 26.09.2016 року.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки 5111,24 грн. заборгованість за орендну плату з урахуванням індексу інфляції з ПДВ та 153,34 грн. 3% річних, які є предметом спору в даній справі сплачені відповідачем, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони, також якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що відповідач порушив умови договірних зобовязань, з нього на користь Прокуратури Сумської області підлягають стягненню 1 378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат останнього зі сплати судового збору.

Керуючись статтями 44, 49, п. 1-1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобовязати Фірму «Юнона» товариство з обмеженою відповідальністю (40030, м. Суми, вул. Засумська, 5/6, код 23291715) повернути орендоване нежитлове приміщення площею 22,2 м. кв., яке розташоване по вул. Миколи Амосова, 3, м. Конотоп шляхом складання акту приймання-передачі майна Відділу комунального майна Конотопської міської ради Сумської області (41600, Сумська область, м. Конотоп, пр. Миру, 8, код 23051879).

3. В частині стягнення 5264,58 грн., з яких 5111,24 грн. складає заборгованість за орендну плату з урахуванням індексу інфляції з ПДВ та 153,34 грн. 3% річних - провадження у справі припинити.

4. Стягнути з Фірми «Юнона» товариство з обмеженою відповідальністю (40030, м. Суми, вул. Засумська, 5/6, код 23291715) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, код 03527891, р/р 2983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 1 378 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.10.2016 року.

Суддя С.В. Заєць