ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016 року Справа № Б26/161-09

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Виноградник О.М.

Секретар судового засідання Логвіненко І.Г.

За участю представників:

від ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго": Клещ О.В., довіреність №354/1001 від 16.08.2016 р.;

інші учасники процесу не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2016 року у справі № Б26/161-09

за заявою ОСОБА_2, м. Дніпро

до боржника Відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування", м. Кривий Ріг

про визнання грошових вимог на суму 8 604 952 грн. та 2 756 грн. судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2016р. у справі № Б26/161-09 (Головуючий суддя: Камша Н.М., судді: Калиниченко Л.М., Владимиренко І.В.) грошові вимоги ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування" на суму 8 604 952, 00 грн. - відхилено.

Згадана ухвала обґрунтована посиланням на те, що ОСОБА_2 не подано доказів повернення придбаного майна банкрута у ліквідаційну масу, його грошові вимоги підлягають відхиленню.

Не погодившись з даною ухвалою, ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати заявника кредитором ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування", визнати грошові вимоги ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування" на суму 8 604 952, 00 грн. та 2756, 00 грн., зобов»язати ліквідатора Вернигору В.П. внести до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги заявника у першу чергу.

Скаржник вважає, що господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали не було взято до уваги надані останнім докази на підтвердження своїх вимог, а саме: лист б/н від 16.04.16 року адресований ліквідатору ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" про повернення майна до ліквідаційної маси та акт приймання-передачі майна до ліквідаційної маси ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" від 16.04.16р.

У відзиві на апеляційну скаргу Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду залишити без змін.

У запереченнях на апеляційну скаргу ліквідатор арбітражний керуючий Вернигора В.П. просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі. Крім того ліквідатором зазначено, що 17.05.16р. він направив до заявника вимогу на заяву про визнання грошових вимог про повернення майна за актом приймання -передачі у власність боржника на виконання рішення суду, придбане за договором купівлі-продажу нерухомого та рухомого майна банкрута від 22.12.2014р., у стані який існував на момент укладення вказаного договору, передачу майна здійснити за юридичною адресою боржника.

Ліквідатором вказано, що замість реального повернення майна ОСОБА_2 направлено на адресу банкрута лише лист з актом приймання-передачі майна до ліквідаційної маси боржника.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженої ухвали нормам діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2009р. порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого машинобудування".

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2013р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Аксюк В.В.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.06.14р. повноваження ліквідатора банкрута Аксюк В.В. - припинені, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Москаленко Т.О.

29.07.2014р. відбувся аукціон з продажу майна банкрута.

11.08.14р. до господарського суду надійшла заява учасника аукціону з продажу майна банкрута - ТОВ "Ремгірмаш" про визнання аукціону недійсним, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.14р. у задоволенні цієї заяви судом відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.14р. задоволено апеляційну скаргу ТОВ "Ремгірмаш" в частині визнання недійсним результатів аукціону з продажу частини майна банкрута, оформлених протоколом від 29.07.14р., визнані недійсними результати аукціону.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.12.14р. постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.14р. у даній справі - скасовано, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.14р. - залишено без змін.

22.12.14р. між ліквідатором банкрута та гр. ОСОБА_2 укладено договір купівлі - продажу частини комплексу від 22.12.14р., нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., що зареєстрований у реєстрі за № 1889.

За умовами даного договору від 22.12.14р. ОСОБА_2 придбано частину майна банкрута за ціною 8 604 952 грн., сплата коштів підтверджується договором.

24.12.14р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла скарга учасника торгів, які проводилися 29.07.14р. - ТОВ "Ремгірмаш", за результатами розгляду якої ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.15р. визнано дії арбітражного керуючого Москаленко Т.О. з укладання договору купівлі-продажу частини майна банкрута від 22.12.14р. - неправомірними, визнано недійсним договір купівлі-продажу частини майна банкрута, укладений між ліквідатором та громадянином ОСОБА_2, припинено повноваження арбітражного керуючого Москаленко Т.О. як ліквідатора банкрута, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Вернигору В.П.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.02.15р. скасовано ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.15р., в задоволенні скарги ТОВ "Ремгірмаш" від 24.12.14р. - відмовлено.

Однак постановою Вищого господарського суду України від 25.03.15р. скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.02.15р., ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.15р. залишено в силі.

30.04.15р. ліквідатор банкрута Вернигора В.П. направив до господарського суду заяву про скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на 262/1000 об'єкту нерухомості та зобов'язання реєстраційної служби зареєструвати право власності на майно за банкрутом, яка господарським судом Дніпропетровської області - задоволена.

19.04.2016р. гр. ОСОБА_2 подано до господарського суду заяву про визнання грошових вимог на суму 8 604 952 грн. з включенням їх до першої черги задоволення з посиланням на правові наслідки визнання правочину недійсним, які встановлені ст. 216 Цивільного Кодексу України та на ч. 3 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду від 25.04.16р. заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду, окрім іншого, зобов'язано кредитора подати докази повернення майна до ліквідаційної маси.

Ухвалою господарського суду від 08.06.16р. розгляд грошових вимог відкладено на 10.08.16р., повторно зобов'язано ОСОБА_2 подати докази повернення майна до ліквідаційної маси, а ліквідатора банкрута - подати докази прийняття майна до ліквідаційної маси чи обгрунтування та докази, які унеможливлюють його прийняття.

У зв'язку з неподанням ОСОБА_2 доказів повернення придбаного майна банкрута у ліквідаційну масу, ухвалою господарського суду від 10.08.2016 року грошові вимоги ОСОБА_2 до ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" на суму 8 604 952 грн. - відхилено.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо відповідності закону та обґрунтованості винесеної судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Чинний Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає спеціальної, окремої процедури визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону. Вказаний договір визнається недійсним внаслідок визнання недійсними результатів аукціону, проведеного з порушенням вимог Закону.

Як було зазначено вище, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.15р., яку постановою Вищого господарського суду України від 25.03.15р. залишено в силі, зокрема, визнано дії арбітражного керуючого Москаленко Т.О. з укладання договору купівлі-продажу частини майна банкрута від 22.12.14р. - неправомірними, визнано недійсним договір купівлі-продажу частини майна банкрута, укладений між ліквідатором та громадянином ОСОБА_2

Відповідно до ст..129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання.

Колегія суддів зазначає, що виходячи із положень загальних норм ст.ст. 41, 44, 45, 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ліквідаційна процедура направлена на здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів, шляхом продажу майна банкрута.

Основним завданням визнання недійсними результатів аукціону є повернення майна боржника до ліквідаційної процедури, за рахунок якого в подальшому будуть задовольнятись вимоги кредиторів банкрута.

Статтею 216 Цивільного кодексу України передбачено загальні наслідки недійсності правочину - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, а згідно зі статтею 236 Цивільного кодексу України такий правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності до набувача.

Виходячи зі змісту частини першої статті 216 Цивільного кодексу України наслідком недійсності правочину є застосування двосторонньої реституції незалежно від добросовісності сторін правочину.

Як вбачається з матеріалів грошових вимог, 17.05.16р. ліквідатор арбітражний керуючий Вернигора В.П. направив до заявника вимогу на заяву від 19.04.2016р. про визнання грошових вимог про повернення майна за актом приймання -передачі у власність боржника на виконання рішення суду, придбане за договором купівлі-продажу нерухомого та рухомого майна банкрута від 22.12.2014р., у стані який існував на момент укладення вказаного договору, передачу майна здійснити за юридичною адресою боржника (а.с.31-33).

Також з матеріалів грошових вимог вбачається, що ОСОБА_2 було надіслано лист б/н від 16.04.16р. адресований ліквідатору ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" про повернення майна до ліквідаційної маси та акт приймання-передачі майна до ліквідаційної маси ВАТ "Криворізький завод гірничого машинобудування" від 16.04.16р., однак фактично ОСОБА_2 не було здійснено будь-яких дій щодо повернення в натурі нерухомого та рухомого майна банкрута, придбаного за договором купівлі-продажу від 22.12.2014р.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що доказів повернення майна до ліквідаційної маси ОСОБА_2 не надано, а отже його грошові вимоги підлягають відхиленню.

Посилання скаржника на те, що рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу та скасування державної реєстрації набрало законної сили, є підставою для визнання грошових вимог на суму 8 604 952 грн. відповідно до положень ст. 216 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів не вважає обґрунтованими та такими, що є підставою для задоволення заяви про визнання грошових вимог, виходячи з вище викладеного.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За наведених обставин, суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про відмову ОСОБА_2 у задоволенні заяви про визнання грошових вимог на суму 8 604 952грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу господарського суду внесено у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2016 року у справі №Б26/161-09 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 25.10.2016 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя С.Г. Антонік

Суддя О.М. Виноградник