ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2016 р. Справа № 914/1782/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М. Малех І.Б

розглянувши апеляційну скаргу б/н від 22.08.16 Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно - мистецький центр "Трускавець", м.Трускавець

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.08.16 про передачу справи за підсудністю

у справі № 914/1782/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно-мистецький центр "Трускавець", м. Трускавець Львівської області

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Дрогобич Львівської області

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс", м. Київ

та до відповідача-3: Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів2,3: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко Ірини Олександрівни, м. Київ

про: визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 01.12.2015 року

За участю представників:

від позивача - Бідак О.О. - представник;

від відповідача 2 - Данилів М.М. - представник;

від відповідачів 1,3 та третьої особи - не з'явилися;

Автоматизованою системою документообігу суду, справу № 914/1782/16 розподілено до розгляду судді - доповідачу Кордюк Г.Т. введено до складу судової колегії суддів Малех І.Б. та Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.09.16 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 13.10.16.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №674 від 13.10.16 у справі призначено автоматизовану заміну судді - члена колегії Давид Л.Л. у зв'язку з перебуванням її у відпустці.

Згідно протоколу проведення автоматизованої зміни складу суду до складу судової колегії - замість судді Давид Л.Л. введено суддю Гриців В.М.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.08.16 у справі № 914/1782/16 (ОСОБА_6) виключено з числа відповідачів Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2. Матеріали справи № 914/1782/16 надіслано за встановленою підсудністю у господарський суд м. Києва.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки позовних вимог до відповідача 1 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не заявлено, останнього слід виключити з числа відповідачів по справі.

Зважаючи на наведене, оскільки підставою для порушення провадження у справі господарським судом Львівської області стало саме зазначення в якості відповідача 1 - ФОП ОСОБА_2 за його місцезнаходженням, який не є стороною оспорюваного правочину та з огляду на те, що сторонами оспорюваного договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 01.12.2015 року є ПАТ "ВТБ Банк" та ТзОВ "Фінансова Компанія "Поліс", місцезнаходження яких м. Київ, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вказаний спір підлягає розгляду Господарським судом м. Києва.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.08.16 у даній справі про передачу справи за підсудністю скасувати.

При цьому, скаржник посилається на те, що справа підсудна Господарському суду Львівської області, оскільки позивач зобов'язаний передати предмет іпотеки у випадку настання умов, які передбачені іпотечним договором від 09.09.08, а договір відступлення прав вимоги, який предметом розгляду даної справи, є похідним від іпотечного договору.

Крім того, на думку апелянта, даний спір стосується нерухомого майна , яке знаходиться на території Львівської області, тому даний спір підсудний Господарському суду Львівської області.

Відповідачем 2 відзиву на апеляційну скаргу не подано, у судовому засіданні представником відповідача 2 наведено доводи щодо необґрунтованості апеляційної скарги.

Відповідачі 1, 3 та третя особа участі своїх уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили, причини неявки суду не повідомили.

Щодо цього судова колегія зазначає, що стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 26.09.16 участь представників сторін обов'язковою не визнавалась, в матеріалах справи наявні повідомлення про отримання сторонами та третьою особою ухвали про призначення справи до розгляду, беручи до уваги те, що у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду ухвали в апеляційному порядку та зважаючи на скорочений термін розгляду апеляційних скарг на ухвали місцевого суду, встановлений ст.102 ГПК України, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні присутні представники навели свої доводи міркування та заперечення.

Колегія суддів заслухавши пояснення присутніх представників, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права зазначає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Львівської області від 16.08.16 у справі № 914/1782/16 відсутні, зважаючи на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Культурно - мистецький центр «Трускавець» звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 01.12.15.

При цьому, позивачем заявлено зазначений позов до трьох відповідачів, а саме ФОП ОСОБА_2, ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» та ПАТ «ВТБ Банк».

Разом з цим, як встановлено місцевим господарським судом, ФОП ОСОБА_2 не є стороною спірного договору.

Враховуючи, що предметом позовних вимог є визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 01.12.15., який укладено між ПАТ "ВТБ Банк" (Первісний кредитор) та ТзОВ "Фінансова Компанія "Поліс" (Новий кредитор) , місцевий суд правомірно дійшов висновку про наявність підстав для виключення відповідача 1 - ФОП ОСОБА_2 із складу відповідачів, покликаючись на п.1 ч. 1 ст. 65 ГПК України.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 65 ГПк України до дій, які вчиняє суддя по підготовці справи до рогзгляду належить вирішення питання про залучення до участі у справі іншого відповідача та про виключення чи заміну неналежного відповідача.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що судом не порушено вимог ГПК України, зокрема процесуальна дія щодо виключення ФОП ОСОБА_2 з числа відповідачів вчинена судом в межах підготовки справи до розгляду.

В першому судовому засіданні від 26.07.2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів 2,3 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та відкладено розгляд справи. Тобто, судом не здійснювався розгляд справи по суті, а тому порушень процесуальних норм в діях суду не вбачається.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачем не додано до позову належним чином завіреної копії оспорюваного договору, вказана копія витребувана судом та подана відповідачем 2, а не позивачем. Таким чином, місцевим господарським судом встановлено той факт, що відповідач 1 не є стороною спірного договору лише після отримання копії договору, після порушення провадження у справі.

Також з тексту позовної заяви вбачається, що жодних вимог до ФОП ОСОБА_2 позивач не заявляє.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно підставності виключення ФОП ОСОБА_2 з числа відповідачів, а зазначення його відповідачем спрямоване на зміну територіальної підсудності справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Отже, одним з основних принципів судочинства, закріплених конституційно, є законність. Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен не лише правильно застосовувати норми матеріального права до взаємовідносин сторін, а й додержуватись норм процесуального права.

Вказаний конституційний принцип реалізується: положеннями ст.4 ГПК України, в силу якої, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, ГПК України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України, а також іншими нормами.

Так, відповідно до ст.13 ГПК України, місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам. При цьому, розмежування компетенції між господарськими судами щодо розгляду справ відбувається з урахуванням правил підсудності.

Згідно ч.1 ст.15 ГПК України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Згідно ч.1, 3 ст.17 ГПК України, якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи. Справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у питаннях визначення підвідомчості і підсудності справ зі спорів про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними слід враховувати також викладене у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" (п.20.3 Постанови Пленуму від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»).

Відповідно до п.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 15 ГПК, територіальна підсудність господарським судам справ у спорах про визнання договорів недійсними визначається за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

За наявності двох чи кількох відповідачів, які є зобов'язаними за договором, справа розглядається за місцезнаходженням одного з них за вибором позивача.

Тобто, справа розглядається за місцезнаходженням однієї із сторін, за вибором позивача за наявної умови, а саме якщо кілька відповідачів є зобов'язаними за договором.

Як вбачається із оспорюваного договору, відповідач 1 не є стороною договору, а тому і не є за ним зобов'я заним.

Встановивши дану обставину, місцевим господарським судом вірно виключено ФОП ОСОБА_2 з числа відповідачів.

За договором відступлення права вимоги, який є предметом спору, зобов'язаними є дві сторони - відповідачі 2 та 3, а саме відповідно до п. 3.1 договору первісний кредитор (ПАТ «ВТБ Банк») зобов'язаний протягом 5 календарних днів з дати укладення цього договору, повідомити іпотекодавців та заставодавців за договором іпетеки та застави про відступлення права вимоги за Договорами іпотеки та застави новому кредитору.

В день укладення цього договору первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає документи за актом прийому - предачі, що є невід'ємною частиною цього договору, за формою, зазначеною у додатку 1 до цього договору, що є невід'ємною частиною цього договору (п.3.1.2 договору).

Новий кредитор (Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс") зобов'язаний прийняти від первісного кредитора договори іпотеки, застави та всі документи, що підтверджують права вимоги, які є предметом цього договору, відповідно до акту прийому - передачі, що є невід'ємною частиною цього договору. Внести на власний рахунок до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відмості про відступлення прав за договорами іпотеки, в тому числі записи про зміну іптекодержателя за договором іпотеки та надати первісному кредитору копії витягів, що підтверджують здійснення таких дій (п. 3.2.2 договору про відступлення права вимоги).

Таким чином за оспорюваним договором у даній справі зобов'язаними є два відповідачі які знаходяться у місті Києві.

Згідно п.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р. "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" закріплено, що відповідно до статей 13, 15 ГПК підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (стаття 16 ГПК). Визначаючи територіальну підсудність справи, господарські суди повинні виходити з того, що місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

Згідно ст.93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно абз.2 п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", місцезнаходження юридичної особи а визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Дійсним місцезнаходженням відповідача необхідно вважати саме ту адресу, яка зазначена в його установчих документах та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оскільки такі відомості є обов'язковими для юридичної особи.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про виключення відповідача 1 зі складу відповідачів, та з урахуванням того, що належним відповідачем у справі та сторонами оспорюваного Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 01.12.2015 року є ПАТ "ВТБ Банк" (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка/вулиця Пушкінська, будинок 8/26) та ТзОВ "Фінансова Компанія "Поліс" (01004, м. Київ, вулиця Шовковична, будинок 42-44, офіс 13-В), (вказана обставина існувала на момент порушення провадження у справі), місцезнаходженням якого є: 03150, м.Київ, Голосіївський район, вул. Антоновича, 127, керуючись ч.1 ст.15 ГПК України, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що справа №914/1782/16 підсудна господарському суду м. Києва.

Посилання представника позивача у судовому засіданні на ч.3 ст.17 ГПК України колегією суддів не беруться до уваги, оскільки встановлено місцезнаходження сторін за спірним договором. При цьому підсудність справи на час порушення провадження та вчиненням судом дій до підготовки даної справи до розгляду не змінювалася.

Покликання апелянта на те, що саме позивач зобов'язаний за договором іпотеки передати предмет іпотеки, у випадку настання умов, які передбачені його умовами, а договір про відступлення права в вимоги є похідним, а тому справа підсудна господарському суду Львівської області , судом апеляційної інстанції до уваги не беруться, оскільки предметом позову є вимога про недійсність не іпотечного договору, а договору про відступлення права вимоги, сторонами якого є відповідач 2 та 3.

Як зазначено вище, безпідставним є покликання апелянта на ч.3 ст.15 ГПК України, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, таке правило застосовується якщо декілька відповідачів є зобов'язаними за договором (п.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" ), а , як вірно встановлено місцевим господарським судом, ФОП ОСОБА_2 не є стороною договору і ніяких зобов'язань за цим договором у нього немає.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, висновки суду відповідають обставинам справи. Відтак, скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу для задоволення скарги.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно ст.49 ГПК.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.08.16 у справі №914/1782/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Культурно - мистецький центр "Трускавець" без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.10.16

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Малех І.Б.