ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 жовтня 2016 року Справа № 922/4971/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Жукової Л.В., Полякова Б.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Харківської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Харківській області
на постанову та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 року Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 року
у справі господарського суду№ 922/4971/15 Харківської області
за заявою до Київської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-Україна"
провизнання банкрутом,
ВСТАНОВИВ:

Подана Харківською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Харківській області (далі - заявник) касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України з наступних підстав.

Як вбачається, предметом касаційного оскарження є постанова Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 року, якою залишено без змін ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 року у справі № 922/4971/15, якою затверджено розпоряднику майна ТОВ "Спецбуд-Україна" арбітражному керуючому Сиволобову М.М. грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна у справі № 922/4971/15 в сумі 23688,57 грн. Стягнуто з Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області (61046, м. Харків, пров. Академіка Підгорного, 3, код 39859695) на користь арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича (місцезнаходження: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна у справі № 922/4971/15 в сумі 14046,71 грн. Стягнуто з Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 41, код 39893720) на користь арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича (місцезнаходження: АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна у справі № 922/4971/15 в сумі 9641,86 грн.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI, далі - Закон про банкрутство) визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого господарського суду у справі про банкрутство в апеляційному та в касаційному порядку.

Так, згідно з ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство, якими врегульовані питання щодо касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство, у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

При цьому за змістом ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження процесуального документа суду апеляційної інстанції визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його перегляду в апеляційному порядку та, відповідно, зміст резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції.

У даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції, якою переглянуто ухвалу суду першої інстанції про затвердження арбітражному керуючому грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна, можливість оскарження якої не передбачена ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство.

Відповідна правова позиція щодо порядку касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство викладена у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 27.01.2016 у справі №Б11/009-12, від 04.11.2015 у справі № 916/2019/13, від 18.11.2015 у справі № 910/15007/14, від 23.12.2015 у справі № 903/33/15 та згідно зі ст. 11128 ГПК України повинна враховуватись всіма судами України.

За таких обставин заявник позбавлений права на касаційне оскарження вказаної постанови суду апеляційної інстанції.

У зв'язку з чим касаційна скарга не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийнятті необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 1115, 1117, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Харківській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Харківській області в прийнятті касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 року та ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.06.2016 року у справі № 922/4971/15.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді Л.В. Жукова

Б.М. Поляков