ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016р. Справа№ 914/1581/14

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради (м. Перемишляни, Львівська обл.)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхбудсервіс Д»

(м. Жидачів, Львівська обл.)

за участю третьої особи: Золочівської міжрайонної державної фінансової інспекції

(м. Золочів, Львівська обл.)

про: стягнення боргу в сумі 4643,00 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Черменєвій В.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 532 від 26.09.2016 року.

від відповідача: Не зявився.

від третьої особи: Не зявився.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради (м. Перемишляни, Львівська обл.) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхбудсервіс Д» (м. Жидачів, Львівська обл.), третя особа - Золочівська міжрайонна державна фінансова інспекція (м. Золочів, Львівська обл.) про стягнення боргу в сумі 4643,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.05.2014 року порушено провадження у справі і призначено до розгляду на 21.05.2014 року. Ухвалою суду від 21.05.2014 року розгляд справи відкладено до 05.06.2014 року, у звязку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою суду від 05.06.2014 року розгляд справи відкладено до 25.06.2014 року, у звязку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 25.06.2014 року розгляд справи зупинено до отримання результатів судової експертизи.

07.07.2014 року справу направлено до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи.

29.07.2014 року за вх. № 32723/14 із Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про погодження терміну виконання судової експертизи.

05.08.2014 року за вих. № 914/1581/14/2/14 судом було скеровано сторонам вимогу щодо погодження терміну виконання судової експертизи з урахуванням пропозицій експерта.

19.08.2014 року за вх. № 35531/14 від відповідача надійшов лист про погодження строку проведення експертизи, згідно клопотання експерта.

05.08.2014 року за вих. № 914/1581/14/3/14 судом було скеровано позивачу повторно вимогу щодо погодження терміну виконання судової експертизи з урахуванням пропозицій експерта.

29.08.2014 року за вх. № 36787/14 від позивача надійшов лист про погодження строку проведення експертизи, згідно клопотання експерта.

08.09.2014 року за вих. № 914/1581/14/4/14 судом було скеровано до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз вимогу щодо погодження сторонами терміну виконання експертизи.

10.11.2014 року за вих. № 914/1581/14/5/14 судом було скеровано до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз вимогу щодо уточнення дати виконання експертизи.

02.12.2014 року за вх. № 52228/14 із Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про підтвердження початку виконання експертизи з червня 2015 року.

06.07.2015 року за вх. № 27790/15 із Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшла вимога оплати по рахунку № 655 від 01.07.2015 року за судову експертизу.

05.08.2015 року за вих. № 914/1581/14/6/15 судом було скеровано сторонам вимогу щодо повідомлення про оплату експертизи.

27.08.2015 року за вх. № 1502 справа № 914/1581/14 повернулась з Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз без виконання, у звязку з несплатою рахунку № 655 від 01.07.2015 року.

27.08.2015 року за вих. № 914/1581/14/7/15 судом було повторно скеровано сторонам вимогу щодо повідомлення про оплату експертизи.

07.10.2015 року за вих. № 914/1581/14/8/15 судом було втретє скеровано сторонам вимогу щодо повідомлення про оплату експертизи.

20.10.2015 року за вих. № 914/1581/14/9/15 судом було вчетверте скеровано сторонам вимогу щодо повідомлення про оплату експертизи.

05.11.2015 року за вих. № 914/1581/14/10/15 судом було скеровано сторонам вимогу щодо термінового повідомлення про оплату експертизи.

22.03.2016 року за вих. № 914/1581/14/11/16 судом було скеровано сторонам вимогу щодо надання доказів оплати експертизи.

21.04.2016 року за вих. № 914/1581/14/12/16 судом було повторно скеровано сторонам вимогу щодо надання доказів оплати експертизи.

Ухвалою від 20.09.2016 року провадження у справі поновлено і призначено до розгляду на 28.09.2016 року. Ухвалою суду від 28.09.2016 року розгляд справи відкладено до 06.10.2016 року, в звязку з відсутністю представників відповідача та третьої особи. Ухвалою суду від 06.10.2016 року розгляд справи відкладено до 11.10.2016 року, в звязку з відсутністю представників відповідача та третьої особи. Ухвалою суду від 11.10.2016 року розгляд справи відкладено до 17.10.2016 року, в звязку з відсутністю представників відповідача та третьої особи.

03.10.2016 року за вих. № 914/1581/14/13/16 судом було скеровано на адресу відповідача вимогу надати докази виконання вимог експерта, зокрема, щодо оплати експертизи.

11.10.2016 року за вих. № 914/1581/14/14/16 судом повторно було скеровано на адресу відповідача вимогу надати докази виконання вимог експерта, зокрема, щодо оплати експертизи.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 07.05.2014 року, про відкладення від 21.05.2014 року, від 05.06.2014 року, про поновлення від 20.09.2016 року, про відкладення від 28.09.2016 року, від 06.10.2016 року, від 11.10.10216 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

25.06.2014 року в судовому засіданні позивач подав копію витягу з ЄДРПОУ на відповідача.

28.09.2016 року за вх. № 38627/16 позивач подав додаткові докази до матеріалів справи.

28.09.2016 року за вх. № 4665/16 позивач подав клопотання про продовження строку розгляду справи понад такий, що встановлений ст. 69 ГПК України та відкладення розгляду справи. Клопотання позивача задоволено. Продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 07.05.2014 року, про відкладення від 21.05.2014 року, від 05.06.2014 року, про поновлення від 20.09.2016 року, про відкладення від 28.09.2016 року, від 06.10.2016 року, від 11.10.10216 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, що підтверджується копією Списку № 1054 згрупованих внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів 12.10.2016 року, а явка відповідача була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

21.05.2014 року за вх. № 22053/14 відповідач подав телеграмму про відкладення розгляду справи.

05.06.2014 року за вх. № 24634/14 відповідач подав відзив на позовну заяву.

25.06.2014 року за вх. № 27599/14 відповідач подав клопотання з питаннями для вивчення в ході проведення судової бухгалтерської експертизи.

Третя особа вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 07.05.2014 року, про відкладення від 21.05.2014 року, 05.06.2014 року, про поновлення від 20.09.2016 року, про відкладення від 28.09.2016 року, від 06.10.2016 року, від 11.10.10216 року не виконала, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, хоча і була своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлена про час, місце і дату розгляду справи, що підтверджується копією Списку № 1054 згрупованих внутрішніх поштових відправлень рекомендованих листів 12.10.2016 року, а явка третьої особи була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

19.05.2014 року за вх. № 21428/14 третя особа подала відзив на позовну заяву.

25.06.2014 року за вх. № 27601/14 третя особа подала клопотання з питаннями для вивчення в ході проведення судової бухгалтерської експертизи.

Відповідно до ст. 85 ГПК України, вступну і резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 17.10.2016 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Як зазначено у позовній заяві, між Виконавчим комітетом Перемишлянської міської ради (надалі позивач) та ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» (надалі відповідач) укладено Договір від 03.11.2011 р. № 6 на виконання робіт з «Капітального ремонту дороги по вул.Топольна в м.Перемишляни, Львівської області» з договірною ціною 637124 (шістсот тридцять сім тисяч сто двадцять чотири) гривні 40 коп. (нада і Договір).

Відповідно до ухвали Перемишлянського районного суду Львівської області від 21.10.2013 р., сектором інспектування у Перемишлянському районі Золочівської міжрайонної державної фінансової інспекції проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Перемишлянської міської ради за ревізійний період з 01.01.2011 року по 30.09.2013 року, за результатами якої складено Акт ревізії від 22.11.2013 р. № 29-38/19 (копія Акта додається).

Позивач зазначає, що відповідно до даного Акта ревізії, проведеним контрольним заходом виявлено наявність фінансових порушень, що призвели до втрат фінансових і матеріальних ресурсів на суму 4643,00 грн., а саме незаконних видатків на суму - 4643,00 грн.

Позивач звертає увагу на те, що перевіркою правильності визначення вартості робіт встановлено, що під час виконання робіт з «Капітального ремонту дороги по вул.Топольна в м.Перемишляни, Львівської області» (акт форми № КБ-2в за листопад 2011 року) включена норма Р16-51-1 «Встановлення колодців дощеприймальних», та поряд з тим примінена норма Р16-52-1 «Приєднання каналізаційних трубопроводів до існуючої мережі» в кількості 6 штук. Оскільки норма Р16-51-1 передбачає зароблення труб, приєднання до існуючої мережі проведено лише один раз, та враховуючи, що виконана робота була по влаштуванню нових дощоприймальних колодязів, підрядником ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» завищено вартість робіт на суму 4643,00 грн.

Отже, на думку позивача, по причині застосування ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» завищених одиничних розцінок при виконанні робіт з «Капітального ремонту дороги по вул.Топольна в м. Перемишляни, Львівської області», з порушенням п. 3.3.10.1 ДБН Д. 1.-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва», затверджених Наказом Держбуду України від 27.08.2000 р. № 174, зайво використано бюджетних коштів на суму 4643,00 грн.

Також, за результатами проведення вищевказаної ревізії, Золочівською міжрайонною державною фінансовою інспекцією пред'явлено вимогу від 06.12.2013 р. №29-13/1567 «Про усунення виявлених ревізією Перемишлянської міської ради порушень з фінансових питань».

Відповідно до даної вимоги, Виконавчий комітет Перемишлянської міської ради зобов'язано провести претензійно-позовну роботу з ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» щодо відшкодування зайвих виплат в сумі 4643,00 грн. шляхом повернення коштів на рахунок Виконкому міської ради.

На виконання вищевказаної вимоги про усунення виявлених ревізією Перемишлянської міської ради порушень з фінансових питань від 06.12.2013 р. № 29-13/1567 вх. № 408 від 11.12.2013 р., Виконкомом Перемишлянської міської ради пред'явлено ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» Претензію від 13.12.2013 р. № 814 про повернення коштів.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 7, ч. 1, ч. 3-4 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, Претензія розглядається в місячний строк, який обчислюється з дня одержання претензії. Підприємства та організації, що одержали претензію, зобов'язані задовольнити обгрунтовані вимоги заявника. Про результати розгляду претензії заявник повідомляється у письмовій формі. Коли претензію відхилено повністю або частково, заявникові повинно бути повернуто оригінали документів, одержаних з претензією, а також надіслано документи, що обґрунтовують відхилення претензії, якщо їх немає у заявника претензії. Відповідь на претензію підписується повноважною особою підприємства, організації або їх представником та надсилається рекомендованим або цінним листом чи вручається під розписку.

Позивач зазначає, що всупереч вищевказаним нормам ГПК України, станом на день розгляду справи, на адресу виконкому Перемишлянської міської ради від ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» не надходило відповіді на Претензію про результати її розгляду.

Позивач звертає увагу на те, що відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтею 193 Господарського кодексу України зазначається, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Згідно із ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими Законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі. Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб'єкту, права і законні інтереси якого порушено.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що відповідно до п. 1.1 Договору № 6 від 03.11.2011 р. на надання послуг (виконання робіт) з капітального ремонту дороги по вул. Топольна в м. Перемишляни, Львівської області, укладеного між позивачем (Замовник за Договором) та відповідачем (Підрядник за Договором), підрядник зобов"язувався у 2011-2012 роках надати послуги (виконати роботи) зазначені в Технічних вимогах, зведеному кошторисному розрахунку, а Замовник прийняти і оплатити такі послуги (роботи) в межах затверджених бюджетних асигнувань на 2011-2012 р.р. та фактично отриманих бюджетних коштів.

Відповідач зазначає, що згідно ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Щодо правильності одночасного застосування норм Р16-51-1 «Встановлення колодців дощеприймальних» та Р16-52-1 «Приєднання каналізаційних трубопроводів до існуючої мережі» при визначенні вартості будівництва відповідач зазначає, що Робочим проектом «Капітальний ремонт дороги по вул. Топольна в м. Перемишляни. Львівської області» передбачено влаштування колодязів дощоприймальних в кількості 3 шт. Для влаштування колодязів дощоприймальних підряднику необхідно виконати цілий ряд робіт, в тому числі пробивання отворів в стінових залізобетонних кільцях в кількості 6 шт.

На думку відповідача, наведеним спростовується твердження позивача про завищення вартості робіт на суму 4643.00 грн.

У своїх поясненнях третя особа 1 зазначає, що відповідно до ухвали Перемишлянського районного суду Львівської області від 21.10.2013 р. сектором інспектування у Перемишлянському районі Золочівської міжрайонної державної фінансової інспекції проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Перемишлянської міської ради за ревізійний період з 01.01.2011 р. по 30.09.2013 р., за результатами якої складено складено Акт ревізії від 22.11.2013 р. № 29-38/19.

В Акті ревізії констатовано про факт фінансового порушення, що призвело до втрат фінансових ресурсів Перемишлянською міською радою в сумі 4643,00 грн.

Зокрема, перевіркою встановлено завищення підрядною організацією ТзОВ «Шляхбудсервіс-Д» вартості будівельних робіт. В акт форми №КБ-2в за листопад 2011 включена норма Р16-51-1 «Встановлення колодців дощеприймальних», та поряд з цим примінена норма Р16-52-1 «Приєднання каналізаційних трубопроводів до існуючої мережі» в кількості 6 штук. Оскільки норма Р16-51-1 передбачає зароблення труб, приєднання до існуючої мережі проведено лише один раз, та враховуючи, що виконана робота була по влаштуванню нових дощеприймальних колодязів, підрядником ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» завищено вартість робіт на суму 4643,00 грн. До акта долучено обгрунтований акт перерахунку із розшифровкою всіх позицій: найменування робіт, обсягів, розцінок, різниць в обсягах та вартості, нормативних нарахувань.

Листом від 06.12.2013 р. № 29-13/1567 Золочівською міжрайонною державною фінансовою інспекцією Перемишлянському міському голові було направлено вимогу щодо відображення в обліку дебіторської заборгованості за ТзОВ «Шляхбудсервіс-Д», проведення претензійно-позовної роботи з підрядником щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів на рахунок міської ради.

Перемишлянською міською радою за наданою інформацією надсилалась підряднику претензія (лист від 13.12.2013 р. № 814) про повернення коштів.

Поскільки підрядником ТзОВ «Шляхбудсервіс-Д» не задоволено обгрунтовані вимоги заявника (не надано результатів розгляду претензії у письмовій формі) та не повернуто коштів на рахунок, позовну заяву Перемишлянської міської ради третя особа вважає обґрунтованою, та повністю підтримує.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. В силу статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із вимогами ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими Законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, між Виконавчим комітетом Перемишлянської міської ради (надалі позивач) та ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» (надалі відповідач) укладено Договір від 03.11.2011 р. № 6 на виконання «Капітального ремонту дороги по вул.Топольна в м.Перемишляни, Львівської області» з договірною ціною 637124 (шістсот тридцять сім тисяч сто двадцять чотири) гривні 40 коп. (надалі Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, підрядник зобов'язується у 2011-2012 роках надати послуги (виконати роботи), зазначені в Технічних вимогах, зведеному кошторисному розрахунку, а Замовник прийняти і оплатити такі послуги (роботи) в межах затверджених бюджетних асигнувань на 2011-2012 р.р. та фактично отриманих бюджетних коштів.

Згідно п. 1.2. Договору, предметом Договору є надання послуг (виконання робіт) з поточного ремонту дороги по вулиці Топольна в м. Перемишляни, Львівської області.

Згідно п. 3.2. Договору, обсяг фінансування наданих послуг у 2011 році по даному Договору на дату укладання становить 99724 (дев'яносто дев'ять тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 80 коп.

Визначення вартості послуг (робіт) об'єктів комунального призначення і благоустрою проводиться відповідно до положень ДБН Д. 1.1-1-2000 „Правила визначення вартості будівництва" із застосуванням загальнодержавних ресурсних елементних кошторисних норм на ремонтно-будівельні та будівельні роботи (ДБН Д.2.4-18-2000 „Благоустрій" та ДБН Д.2.2-27-99 „Автомобільні дороги")

Згідно п. 3.3. Договору, ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до ухвали Перемишлянського районного суду Львівської області від 21.10.2013 р., сектором інспектування у Перемишлянському районі Золочівської міжрайонної державної фінансової інспекції проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Перемишлянської міської ради за ревізійний період з 01.01.2011 року по 30.09.2013 року, за результатами якої складено Акт ревізії від 22.11.2013 р. № 29-38/19.

Згідно Преамбули Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-ХІІ від 26.01.1993 р. (із змінами та доповненнями) (надалі Закон 2939), цей Закон визначає правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону 2939, Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону 2939, інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Згідно ст. 5 Закону 2939, перевірка державних закупівель полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання підконтрольними установами законодавства про державні закупівлі та проводиться органом державного фінансового контролю на всіх стадіях державних закупівель. Результати перевірки державних закупівель викладаються в акті.

Контроль за дотриманням законодавства щодо закупівель здійснюється як у порядку проведення перевірки державних закупівель, так і під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 8 Закону 2939, Орган державного фінансового контролю, здійснює, зокрема:

1) державний фінансовий контроль та контроль за: цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; достовірністю визначення потреби в бюджетних коштах при складанні планових бюджетних показників; відповідністю взятих бюджетних зобов'язань розпорядниками бюджетних коштів відповідним бюджетним асигнуванням, паспорту бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); веденням бухгалтерського обліку, а також складанням фінансової і бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень.

2) розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому;

3) вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб;

4) здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на нього Кабінетом Міністрів України.

Орган державного фінансового контролю розглядає листи, заяви і скарги громадян про факти порушення законодавства з фінансових питань. Звернення, в яких повідомляється про крадіжки, розтрати, недостачі, інші правопорушення, негайно пересилаються правоохоронним органам для прийняття рішення згідно з законодавством.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону 2939, Службові особи органу державного фінансового контролю є представниками органів виконавчої влади. Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Згідно Постанови Кабінету міністрів України N 550 від 20 квітня 2006 р. «Про затвердження Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами», акт ревізії - документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Акт ревізії підписується посадовою особою контролюючого органу та керівником і головним бухгалтером об'єкта контролю або особою, уповноваженою на ведення бухгалтерського обліку (далі - головний бухгалтер), а також, за необхідності, іншими працівниками об'єкта.

Керівник, головний бухгалтер та інші визначені працівники об'єкта контролю зобов'язані ознайомитися з актом ревізії та, у разі погодження з викладеними у ньому фактами, підписати отримані примірники акта. У разі наявності заперечень (зауважень) щодо змісту акта ревізії, керівник, головний бухгалтер чи інші особи підписують його із застереженням.

Відповідно до вищезазначеного Акта ревізії, проведеним контрольним заходом виявлено фінансові порушення, що призвели до втрат фінансових і матеріальних ресурсів на суму 4643,00 грн., а саме незаконних видатків на суму - 4643,00 грн.

Так,в Акті ревізії зазначено, що визначення вартості робіт об'єктів комунального призначення проводиться відповідно до положень ДБН Д. 1.-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва». Перевіркою правильності визначення вартості робіт встановлено, що під час виконання робіт з «Капітального ремонту дороги по вул.Топольна в м.Перемишляни, Львівської області» (акт форми № КБ-2в за листопад 2011 року) включена норма Р16-51-1 «Встановлення колодців дощеприймальних», та поряд з цим застосована норма Р16-52-1 «Приєднання каналізаційних трубопроводів до існуючої мережі» до колодязів в кількості 6 штук. Оскільки норма Р16-51-1 передбачає зароблення труб, приєднання до існуючої мережі проведено лише один раз, та враховуючи, що виконана робота була по влаштуванню нових дощоприймальних колодязів, підрядником ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» завищено вартість робіт на суму 4643,00 грн. До Акта долучено обґрунтований акт перерахунку із розшифровкою всіх позицій: найменування робіт, обчислення, розрахунок, різниця в обсягах та вартості, нормативних позицій.

За твердженням третьої особи, вищенаведене призвело до порушення пункту 3.3.10.1 ДБН Д. 11-1-2000» Правил визначення вартості будівництва», затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 р. № 174.

Отже, по причині застосування ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» завищених одиничних розцінок при виконанні робіт з «Капітального ремонту дороги по вул.Топольна в м. Перемишляни, Львівської області», з порушенням п. 3.3.10.1 ДБН Д. 1.-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва», затверджених Наказом Держбуду України від 27.08.2000 р. № 174, зайво використано бюджетних коштів на суму 4643,00 грн.

Крім того, у разі підписання акта ревізії із запереченнями (зауваженнями), керівник об'єкта контролю у строк не пізніше ніж 5 робочих днів після повернення до контролюючого органу акта ревізії, повинен подати йому письмові заперечення (зауваження). Якщо протягом цього строку заперечення (зауваження) щодо акта не надійдуть, то контролюючий орган має право вжити відповідних заходів для реалізації результатів ревізії. Рішення про розгляд заперечень (зауважень), що надійшли з порушенням встановленого строку, приймає керівник контролюючого органу.

Однак, незважаючи на вимоги суду, сторонами не надано належних та допустимих доказів наявності заперечень (зауважень) до Акту ревізії від 22.11.2013 р. № 29-38/19.

Також, за результатами проведення вищевказаної ревізії, Золочівською міжрайонною державною фінансовою інспекцією пред'явлено вимогу від 06.12.2013 р. №29-13/1567 «Про усунення виявлених ревізією Перемишлянської міської ради порушень з фінансових питань». Відповідно до даної вимоги, Виконавчий комітет Перемишлянської міської ради зобов'язано провести претензійно-позовну роботу з ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» щодо відшкодування зайвих виплат в сумі 4643,00 грн. шляхом повернення коштів на рахунок Виконкому міської ради.

Згідно ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 р. №2939-ХІІ, законні вимоги службових осіб державної фінансової інспекції є обовязковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

На виконання вищевказаної вимоги про усунення виявлених ревізією Перемишлянської міської ради порушень з фінансових питань від 06.12.2013 р. № 29-13/1567 вх. № 408 від 11.12.2013 р., Виконкомом Перемишлянської міської ради пред'явлено ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» Претензію від 13.12.2013 р. № 814 про повернення коштів.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 7, ч.ч. 1, 3-4 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, Претензія розглядається в місячний строк, який обчислюється з дня одержання претензії. Підприємства та організації, що одержали претензію, зобов'язані задовольнити обгрунтовані вимоги заявника. Про результати розгляду претензії заявник повідомляється у письмовій формі. Коли претензію відхилено повністю або частково, заявникові повинно бути повернуто оригінали документів, одержаних з претензією, а також надіслано документи, що обґрунтовують відхилення претензії, якщо їх немає у заявника претензії. Відповідь на претензію підписується повноважною особою підприємства, організації або їх представником та надсилається рекомендованим або цінним листом чи вручається під розписку.

Всупереч вищевказаним нормам ГПК України, станом на день розгляду справи, на адресу виконкому Перемишлянської міської ради від ТзОВ «Шляхбудсервіс - Д» не надійшло відповіді на Претензію про результати її розгляду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що ухвалою суду від 25.06.2014 року розгляд справи зупинено до отримання результатів судової експертизи.

На вирішення судової експертизи було поставлено наступні питання:

- Встановити правильність застосування ресурсних елементних кошторисних норм Р16-51-1 та Р16-52-1 підрядною організацією ТзОВ «Шляхбудсервіс-Д» при виконанні робіт з капітального ремонту дороги вул. Топольна м. Перемишляни Львівської області, згідно укладеного договору від 03.11.2011 року №6 з договірною ціною 637124,40 грн.

- Чи мало місце завищення відповідачем вартості фактично виконаних ним робіт з капітального ремонту вул. Топольна м. Перемишляни Львівської області на суму 4643,00 грн., як зазначено у Акті ревізії Золочівської міжрайонної державної фінансової інспекції окремих питань фінансово-господарської діяльності Перемишлянської міської ради за період з 01.01.2011 року по 30.09.2013 року №29-38/19, а також, що стало причиною виникнення такого завищення?

03.10.2016 року за вих. № 914/1581/14/13/16 судом було скеровано на адресу відповідача вимогу надати докази виконання вимог експерта, зокрема, щодо оплати експертизи.

11.10.2016 року за вих. № 914/1581/14/14/16 судом повторно було скеровано на адресу відповідача вимогу надати докази виконання вимог експерта, зокрема, щодо оплати експертизи.

Однак, відповідач, незважаючи на вимоги суду, відповіді на вищезазначені вимоги, а також доказів виконання вимог експерта, зокрема, щодо оплати експертизи, не надав.

Отже, як зазначено вище, всупереч ч. 2. п. 3.2. Договору, при визначенні вартості робіт поряд з застосуванням норм Р16-51-1 «Встановлення колодців дощеприймальних» була застосована норма 16-52-1 «Приєднання каналізаційних трубопроводів до існуючої мережі», що призвело до завищення вартості робіт на суму 4643,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 41 ГПК України, Для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 42 ГПК України, висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. Якщо під час проведення судової експертизи встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, у висновку він викладає свої міркування і щодо цих обставин.

Тому, посилання відповідача на локальний кошторис № 2-1-4 не може бути взято до уваги, оскільки, всупереч ч. 3 ст. 22, ст.ст. 33, 34, 41, 42 ГПК України, відповідач ухилився від спростування позовних вимог, висновків Золочівської міжрайонної Державної фінансової інспекції, що викладені в Акті ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача від 22.11.2013 р. № 29-38/19, фактів, що зазначені в Претензії позивача про повернення коштів № 814 від 13.12.2013 р., а також ухилився від виконання вимог суду щодо проведення судової експертизи з цього питання.

Отже, в звязку з вищенаведеним, справа підлягає розгляду за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, суд прийшов до висновку, що позов Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхбудсервіс Д», третя особа - Золочівська міжрайонна державна фінансова інспекція про стягнення боргу в сумі 4643,00 грн. є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що діяв на момент подачі позову, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 1827,00 грн., та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 61 від 14.03.2014 року на суму 1827,00 грн. про сплату судового збору.

Господарські витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхбудсервіс Д» (81700, Львівська обл., м. Жидачів, вул. Залізнична, 5, ) на користь Виконавчого комітету Перемишлянської міської ради (81200, Львівська обл., м. Перемишляни, вул. Галицька, 50, ) заборгованість в розмірі 4643 (чотири тисячі шістсот сорок три) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Накази видати в порядку статті 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя Пазичев В.М.

Повний текст рішення виготовлено 21.10.2016 року.