ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016 року Справа № 904/5594/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. - доповідач;

суддів: Білецької Л.М., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 207 від 26.07.2016;

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016 по справі № 904/5594/16 (суддя: Рудовська І.А.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський агроторговельний дім», м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016

припинено провадження по даній справі.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована наявністю в іпотечному договорі третейського застереження, що у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України є підставою для припинення провадження по справі.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга мотивована прийняттям місцевим господарським судом ухвали про припинення провадження по справі з порушенням норм як матеріального так і процесуального права, без урахування сталої практики Вищого господарського суду України в аналогічних правових ситуаціях.

Вимогою апеляційної скарги є скасування вказаної вище ухвали та передачі справи на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою від 29.09.2016 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 13.10.2016.

13.10.2016 строк розгляду справи продовжено, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 25.10.2016.

Згідно розпорядження керівника апарату суду та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.10.2016 справу призначено до розгляду у новому складі колегії суддів: Паруснікова Ю.Б. (головуючий суддя) суддів: Білецької Л.М., Пархоменко Н.В.

25.10.2016 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Частиною 5 ст. 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню,

а ухвала скасуванню, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський Агроторговельний Дім» (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором укладеним між позивачем та відповідачем, посвідченим 15 червня 2011 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим № 1500, шляхом визнання за позивачем права власності на предмет іпотеки, вартістю 898320,00 грн., з метою задоволення вимог позивача до відповідача у розмірі 632701,94 грн.

Згідно п. 13 Іпотечного договору всі спори та вимоги, які виникають при виконанні даного договору або у звязку з ним, або випливають з нього та становлять предмет спору підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, згідно з регламентом третейського суду, який є невідємною частиною даної третейської угоди.

Тобто, підписавши іпотечний договір із третейським застереженням, сторони погодили, що будь-які суперечки та спори щодо даного договору між ними підлягають розгляду третейським судом.

З матеріалів справи вбачається, що у письмовому відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на третейське застереження у п. 13 іпотечного договору, просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 5 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК України).

Припиняючи провадження по справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд вказав на наявність в іпотечному договорі арбітражного застереження про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Між тим, колегія суддів вважає відсутніми підстави для припинення провадження по даній справі з огляду на наступне.

Згідно позовної заяви по даній справі її підписано уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк».

Постановою правління Національного банку України від 14.09.2015 № 602 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Укргазпромбанк», а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.09.2015 р. № 168 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» призначено ОСОБА_3 (а. с. 42-43).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні (ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Частиною 1 статті 35 цього Закону визначено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків відбувається через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Згідно п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

В силу приписів ч. ч. 1, 2 ст. 37 вказаного Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду та має право, зокрема, заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

Таким чином ПАТ «Укргазпромбанк» звернулось до господарського суду в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є юридичною особою публічного права і здійснює ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство.

Оскільки на момент звернення позивача до господарського суду з позовом у даній справі ПАТ «Укргазпромбанк» діяло не як самостійна установа, а безпосередньо як організація в особі уповноваженої особи на ліквідацію, тому, враховуючи приписи п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», спір у даній справі не може бути переданий на вирішення третейського суду.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В рішенні Конституційного Суду України від 10.01.2008 № 1-рп/2008 у справі № 1-3/2008 (справа про завдання третейського суду) зазначено, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (ст. 12 ГПК України), ст. 6 Закону України «Про третейські суди»)), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч. 5 ст. 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 2 ст. 22, ст. 64 Конституції України).

Таким чином, Конституцією України гарантовано право на судовий захист з боку держави.

У ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус судів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Звернення за вирішенням спору до третейського суду є правом особи, яка самостійно на свій розсуд обирає способи захисту порушених або оспорюваних інтересів. Третейське застереження є обовязковою і головною умовою звернення особи з позовом до третейського суду, проте її наявність не свідчить про обовязок особи у разі виникнення спору звертатись за його вирішенням лише до третейського суду, не тягне за собою позбавлення права особи на звернення за захистом своїх прав та інтересів з позовом до суду загальної юрисдикції.

Отже, з урахуванням наведеного, право на звернення до суду за захистом своїх прав, передбачене Конституцією України, не може бути заперечене,

а розгляд спору в третейському суді є правом сторін та реалізується шляхом взаємного погодження вказаного питання між сторонами.

Таким чином, місцевим господарським судом не враховано вищевикладеного, що призвело до неправильного застосування норми п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України та положень Закону України «Про третейські суди».

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанова від 10.02.2016 по справі № 910/16939/15).

За таких обставин, ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016 по даній справі підлягає скасуванню, а справа - поверненню до господарського суду для розгляду.

Згідно п. 4.8. Постанови пленуму ВГСУ від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.09.2016 по справі № 904/5594/16 скасувати.

Справу № 904/5594/16 передати на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом 20 днів.

Повний текст постанови виготовлено 31.10.2016р.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

ОСОБА_4