РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2016 р. Справа № 906/532/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демянчук Ю.Г.

судді Коломис В.В. ,

судді Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 довіреність № 65 від 01.02.2016 р.

відповідача - ОСОБА_2 довіреність № 626/19 від 01.02.2016 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 15.09.2016 у справі № 906/532/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (м.Житомир)

про визнання Додатку 4 "Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача" укладеним в редакції ПАТ "Житомиргаз"

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат"

про визнання Додатку 4 "Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача" укладеним в редакції ПАТ "Житомиргаз"

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" про визнання Додатку 4 "Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача." до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання № 09420ХНW2QAP016 від 01.01.2016 укладеним зі змінами згідно протоколу розбіжностей від 22.02.2016, наданого ТОВ "Житомирський картонний комбінат", в наступній редакції: "Текст після Таблиці №3: "Розрахунок втрат та витрат природного газу здійснюється Сторонами відповідно до Кодексу ГТС, згідно Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом "Міністерства палива та енергетики від 30.05.2003 за №570/7891 та 571/7892 відповідно (із змінами). 31 доба - 536,0 м куб., 30 діб - 518,7 м куб, 29 діб - 501,4 м куб., 28 діб - 484,1 м куб., 1 доба - 17,3 м куб", змінити на: "Розрахунки за виробничо-технологічні втрати здійснюється Сторонами відповідно до Кодексу ГТС, згідно Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом "Міністерства палива та енергетики від 30.05.2003 №264, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за №570/7891 та 571/7892 відповідно (із змінами), а також згідно акту визначення фактичних виробничо-технологічних втрат природного газу № 33 від 07.06.2010, затвердженого комісією в складі представників ПАТ "Житомиргаз" та ТОВ "Житомирський картонний комбінат", яким встановлено, що на підприємстві ТОВ "Житомирський картонний комбінат" фактичні втрати становлять 60 м куб. на місяць".

В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житомирський картонний комбінат» (позивач) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» (відповідач) відповідно до заяви-приєднання № 09420XHW2QAP016 від 01.01.2016 року було укладено договір розподілу природного газу, на умовах типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498.

Ознайомившись з наданою ПАТ «Житомиргаз», заявою-приєднанням позивачем було з'ясовано, що не всі додатки є в наявності, а саме - Додаток 4 «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача» до договору розподілу природного газу відсутній. 08.02.106 за вих. № 82 позивачем було направлено відповідного листа (вх. відповідача №832 від 08.02.2016) з проханням надати даний Додаток в найкоротші терміни (а.с. 25).

Окрім того зазначає, що Додаток 4 отримано ТОВ «Житомирський картонний комбінат» 15.02.2016 особисто та підписано разом з протоколом розбіжностей від 22.02.2016. після цього направлено відповідачу за первісним позовом - ПАТ "Житомиргаз" з супровідним листом від 23.02.2016 за вих. №110 (а.с. 29-30).

ПАТ «Житомиргаз» листом від 15.03.2016 за вих. № 1606/19 повідомлено про свою незгоду з протоколом розбіжностей від 23.02.2016, неможливість направлення підписаного примірнику протоколу та запропоновано підписати Додаток 4 без зауважень (копія листа додається).

Враховуючи положення ч. 7 ст. 181 ГК України та те, що відповідачем за первісним позовом не передав у передбачений 20-денний строк до суду розбіжності, що залишились неврегульованими, а також лист щодо незгоди з протоколом розбіжностей від 23.02.2016, направив з після спливу 20-денного строку, позивач за первісним позовом звернувся до господарського суду з зазначеним позовом.

22.06.2016 ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" до суду подано зустрічний позов, згідно якого останній просить суд визнати укладеним з 01.01.2016 Додатку 4 "Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача." заяви-приєднання від 01.01.2016 №09420ХНW2QAP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовим) в наступній редакції: "Розрахунок втрат та витрат природного газу здійснюється Сторонами відповідно до Кодексу ГТС, згідно Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затверджених наказом "Міністерства палива та енергетики від 30.05.2003 №264, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за №570/7891 та 571/7892 відповідно (із змінами). 31 доба - 536,0 м куб., 30 діб - 518,7 м куб, 29 діб - 501,4 м куб., 28 діб - 484,1 м куб., 1 доба - 17,3 м куб.".

ПАТ "Житомиргаз" вимоги зустрічного позову обґрунтовує тим, що позивач за первісним позовом повернув заяву-приєднання 12.01.2016, протокол розбіжностей у 20-денний строк не надіслав ПАТ "Житомиргаз" (що передбачено ч.4 ст.181 ГК України). Також позивач за первісним позовом підписував акти приймання-передачі природного газу, здійснював відповідну оплату.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.09.2016 (суддя Курряшова Ю.В.) припинено провадження у справі № 906/532/16 в частині первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" про визнання Додатку 4 до типового договору розподілу природного газу укладеним зі змінами згідно Протоколу розбіжностей від 22.02.2016. Припинено провадження у справі № 906/532/16 в частині зустрічного позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" про визнання Додатку 4 "Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача" укладеним в редакції ПАТ "Житомиргаз".

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ТОВ "Житомирський картонний комбінат" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, а справу направити до Господарського суду Житомирської області для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 43, ч. 2 ст. 83 ГПК України, ст. 181 ГК України, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про укладення Додатку 4 в редакції ПАТ "Житомиргаз".

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Житомиргаз" заперечує її доводи, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим і просить залишити його без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

20.10.2016 позивач - ТОВ "Житомирський картонний комбінат" подав додаткові пояснення по справі.

В судове засідання прибули представники позивача та відповідача, які надали суду усні пояснення по суті доводів та заперечень, викладених відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Колегія суддів розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.

Згідно із частиною 2 статті 638 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати наміри особи, яка її зробила, вважати себе зобовязаною у разі її прийняття.

Загальний порядок укладення господарських договорів визначається ст. 181 ГК України.

Так, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється статтею 187 ГК України та статтею 649 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Відповідно до ч.2, 4 ст.179 ГК України, Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Згідно ч.1 ст.630 ЦК України, договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Згідно ч.3 ст.184 ГК України, укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" від 08.07.2010 №2467-VI (чинного станом на день виникнення спірних правовідносин), транспортування природного газу здійснюється відповідно до договору. Обов'язкові умови для газотранспортних підприємств та споживачів послуг, що надаються такими підприємствами, встановлюються в типовому договорі про транспортування природного газу.

Пунктами 1, 2 ст.14 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" визначено, що розподіл природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким газорозподільне підприємство зобов'язується транспортувати природний газ, довірений йому замовником, газорозподільними мережами до пункту приймання-передачі газу та передати його споживачу, який відповідно до законодавства має право на одержання зазначеного газу, а замовник зобов'язується сплатити за доставку газу за встановленою в договорі платою; обов'язкові умови договору між гарантованим постачальником та споживачем природного газу за регульованим тарифом встановлюються в типовому договорі про постачання природного газу.

Згідно п.1 ст.4 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" передбачено, що державне регулювання діяльності суб'єктів ринку природного газу, в тому числі суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, які діють на суміжних ринках, здійснюється Кабінетом Міністрів України, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, та центральними органами виконавчої влади в межах їх повноважень.

Одним з повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики відповідно до п.15 ч.3 ст.4 вказаного Закону належить затвердження типових договорів, в тому числі на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Згідно з пп.5 п.4 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, затвердженого Указом Президента України від 10.09.2014 №715/2014 (далі - Положення), НКРЕКП відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, розробляє та затверджує типові форми господарських договорів, у тому числі, на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Відповідно до п.1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.01.2015 №35, затверджено типовий договір на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Згідно пп.1 п.6 Положення, НКРЕКП для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право, зокрема, приймати у межах своєї компетенції рішення, що є обов'язковими до виконання суб'єктами природних монополій.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про природні монополії" від 20.04.2000 № 1682-III, відповідно до цього Закону регулюється діяльність суб'єктів природних монополій, зокрема, у сфері розподілу природного і нафтового газу трубопроводами.

Частиною 1 ст.6 Закону України "Про природні монополії" визначено, що до суміжних ринків, що регулюються відповідно до цього Закону, належать, зокрема, постачання природного газу та інших речовин, транспортування яких здійснюється трубопровідним транспортом.

Таким чином, виходячи з наведених норм чинного законодавства, відповідач за первсіним позовом, будучи суб'єктом природної монополії, зобов'язаний у своїй діяльності керуватись нормативно-правовими актами прийнятими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, тому згідно пояснень представника відповідача за первісним позовом при укладенні договорів зі споживачами використовуються типові форми договорів.

З огляду на наведене, судом встановлено, що спірний договір між сторонами повинен укладатись на основі Типового договору, сторони не можуть відступати від його змісту, однак, вправі конкретизувати його умови.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" було надіслано на адресу ТОВ "Житомирський картонний комбінат" Типовий договір розподілу природного газу, заяву-приєднання № 09420XHW2QAP016 з додатками №№ 3, 4, 5.

Натомість, позивач за первісним позовом порушив порядок укладання договору, передбачений ст.181 ГК України. Так, згідно з ч. 3, 4 цієї статті ГК України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог ч.1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Проте всупереч визначеному порядку відповідач не вчинив жодної дії, визначеної законом.

Отримання вищезазначених документів підтверджується підписом, поставленим на заяві-приєднанні № 09420XHW2QAP016.

Як встановлено судом першої інстанції, належних доказів щодо несвоєчасного отримання ТОВ "Житомирський картонний комбінат" додатку № 4 матеріали справи не містять.

Колегія суддів зауважує, що в силу приписів чинного законодавства послуги з газопостачання надаються тільки за наявності підписаного сторонами договору на постачання природного газу за регульованим тарифом з додатками, які є невід'ємною частиною Договору.

Частина 4 ст.181 ГК України встановлює, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Тобто, сторона, яка одержала проект договору, може, виявивши свою волю на укладення запропонованого їй договору, викласти свою редакцію окремих умов останнього чи доповнити договір певними умовами шляхом складання протоколу розбіжностей. Прийняття запропонованого проекту договору із зауваженням є акцептом на інших умовах, а відтак укладання договору переходить до стадії протоколу розбіжностей.

Отже, протокол розбіжностей є доказом щодо вжиття заходів досудового врегулювання господарського спору, вони є свідченням існування спору, котрий виник при укладенні договору і який сторони передають на вирішення господарського суду. Тобто, предметом розгляду у суді можуть бути лише розбіжності, що залишилися неврегульованими сторонами.

В даному випадку, позивач за первісним позовом 12.01.2016 надав відповідачу заяву-приєднання з усіма додатками.

За положеннями ст.12 ГПК України та ст.181 ГК України, господарський суд розглядає справи саме у спорах, які виникають, зокрема, при укладанні господарських договорів, тобто має розглядатися переддоговірний спір, якому передують стадії протоколу розбіжностей, безпосереднє врегулювання розбіжностей, які, у даній справі відсутні.

Згідно п.11 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі у разі відсутності предмету спору.

Окрім того, у матеріалах справи наявні акти приймання-передачі природного газу (а.с. 96-100) з посиланням на договір, укладений між ПАТ "Житомиргаз" та ТОВ "Житомирський картонний комбінат", які підписані позивачем за первісним позовом без зауважень.

Таким чином, 12.01.2016 між сторонами у справі укладено договір розподілу природного газу, шляхом підписання та скріплення печаткою Заяви-приєднання №09420XHW2QAP016 у запропонованій ПАТ "Житомиргаз" редакції.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про припинення провадження у справі відповідно до п. 11 ч.1 ст. 80 ГПК України, оскільки судом встановлено факт укладення 12.01.2016 між сторонами у справі договору розподілу природного газу, шляхом підписання та скріплення печаткою Заяви-приєднання №09420XHW2QAP016 з додатками №№ 3, 4, 5 у редакції запропонованій ПАТ "Житомиргаз".

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржниками не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. Посилання скаржників, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Житомирської області від 15.09.2016 у справі № 906/532/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Тимошенко О.М.