УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.10.2016№ 910/19145/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «КЮ 7», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія глобал софт», м. Київ,

про визнання недійсним договору від 21.01.2016, зобов'язання вчинити дії та стягнення 90 650 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЮ 7» (далі - ТОВ «КЮ 7») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу від 21.01.2016, укладеного ТОВ «КЮ 7» та товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія глобал софт» (далі - Компанія) в усній формі (далі - Договір);

- застосування наслідків недійсності Договору, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, зокрема зобов'язання ТОВ «КЮ 7» повернути програмне забезпечення: R-Keeper «Менеджер», R-Keeper «Касса», R-Keeper «Офіціант», комп`ютерних програм: « 1С-Расур: Управление рестораном, редакция 3, Украинская версия», «1С- Расур: Управление рестораном, редакция 3, Украинская версия, дополнительная лицензия на 1 рабочее место» та « 1С:Предприятие 8 Бухгалтерия для Украины» шляхом його видалення з власного обладнання;

- стягнення з Компанії 90 650 грн. отриманих коштів.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Мотивуючи позов в частині визнання Договору недійним, ТОВ «КЮ 7» посилається на статті 203, 215, 227, 435, 440, 441, 443, 1107 Цивільного кодексу України і статті 7, 15, 31 - 33 Закону України «Про авторське право і суміжні права» та зазначає про те, що відповідач на момент вчинення правочину не мав необхідного обсягу дієздатності щодо об'єктів купівлі-продажу (комп'ютерних програм і програмного забезпечення); у зверненні ж до суду з вимогою про стягнення з Компанії 90 650 грн., позивач не посилається на жодну норму чинного законодавства та не зазначає правової природи «отриманих коштів» - повернення передплати, стягнення збитків тощо, тобто вимога про стягнення 90 650 грн. пред'явлена позивачем без будь-якого нормативно-правового обґрунтування.

За приписами частини другої статті 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Проте деякі додані до позовної заяви копії доказів не містять назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

01.11.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону (зі змінами, внесеними Законом України від 22.05.2015 №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору») за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; позовної заяви немайнового характеру - у розмірі 1 (однієї) мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України від 25.12.2015 №928-VIII "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 01.01.2016 встановлено мінімальну заробітну плату у сумі 1 378 грн.

Згідно з абзацом другим частини третьої статті 6 Закону у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру; про це також зазначено в пункті 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Отже, позивачем у поданні позовної заяви до суду мало бути сплачено судовий збір у сумі 4 134 грн., оскільки заявлено дві вимоги немайнового характеру (визнання недійсним Договору та застосування наслідків його недійсності) та одну вимогу майнового характеру (стягнення 90 650 грн.); проте фактично за платіжними дорученнями від 11.10.2016 №498 та від 11.10.2016 №497 перераховано 2 951,41 грн. судового збору.

Відтак, позивачем сплачено судовий збір у розмірі меншому, ніж встановлено Законом, а саме не доплачено 1 179,59 грн. судового збору.

Згідно зі статтею 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

На підтвердження надіслання позовної заяви з доданими до неї документами Компанії та Державній службі інтелектуальної власності (далі - Служба), визначеній у позовній заяві як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, позивачем подано суду описи вкладень у цінні листи від 18.10.2016 про надіслання на адреси Компанії (02095, м. Київ, вул. Княжий затон, 21, кв. 148) та Служби (03680, м. Київ-35, вул. Урицького, 45) «Позовна заява з додатками; кількість предметів - 8 арк.», проте в таких описах не міститься переліку доданих до позовної заяви додатків; разом з тим, кількість аркушів позовної заяви з доданими до неї документами, поданої суду, становить 29 арк.

Відповідно до пунктів 3, 4 та 6 частини першої статті 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з частиною третьою статті 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись пунктами 3, 4 та 6 частини першої статті 63 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути товариству з обмеженою відповідальністю «КЮ 7» без розгляду.

Суддя О. Марченко