ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.10.2016р. № 23/23
Суддя Ореховська О.О., розглянувши документи

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Лубенський м'ясокомбінат" () в особі ліквідатора ОСОБА_1 (36022, АДРЕСА_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський м'ясокомбінат" (, 36000, м. Полтава, пров. 1 Радянський, 9)

про визнання угоди недійсною та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Лубенський м'ясокомбінат" в особі ліквідатора ОСОБА_1 звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою б/н, б/д (вх. № 1940/16 від 28.10.2016р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський м'ясокомбінат", відповідно до якої просить суд:

- визнати акт приймання - передачі від 08.09.2011р. основних засобів до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський м'ясокомбінат" на суму 390 490,85грн. в кількості 56 одиниць недійсним;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Лубенський м'ясокомбінат" повернути Відкритому акціонерному товариству "Лубенський м'ясокомбінат" майно отримане за актом приймання-передачі від 08.09.2011р.

Відповідно до ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюється Законом України № 3674-VI від 08.07.2011 року "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями).

Розміри ставок судового збору визначені ст. 4 Закону України "Про судовий збір". Так, відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, сплачується судовий збір у 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; із позовних заяв немайнового характеру, що подаються до господарських судів, сплачується судовий збір у 1 розмірі мінімальної заробітної плати.

У п. 3 ст. 6 вказаного Закону унормовано, що у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог, судовий збір сплачується за кожну вимогу за встановленими Законом ставками.

Позивачем одночасно заявлені дві вимоги (визнання акту приймання-передачі недійсним та повернення майна), а отже згідно приписів Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо.

В позовній заяві позивачем заявлено до суду клопотання про відстрочку сплати судового збору. Зазначене клопотання вмотивоване тим, що з 18.10.2011р. позивач перебуває в процедурі банкрутства - ліквідації і на даний час не має в своєму розпорядженні коштів чи будь-яких інших активів для сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України № 7 від 21.02.13 р. встановлено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Отже, виходячи з вищенаведеного, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

До позовної заяви позивачем додано копію постанови господарського суду Полтавської області від 18.10.2011р. у справі № 23/23 про визнання позивача - Відкритого акціонерного товариства "Лубенський м'ясокомбінат" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про відсутність на даний час на ліквідаційному рахунку позивача коштів для сплати судового збору чи відсутність в його розпорядженні будь-яких інших активів, за рахунок яких можливо сплати судовий збір, суду не надано.

Також, слід зауважити, що за приписами ч. 13 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 14.05.1992 р. № 2343-XII) кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). За таких обставин, порушення відносно позивача справи про банкрутство, так само, як і визнання його банкрутом, не є підставою для звільнення його від сплати судового збору.

Суд встановив, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору, у зв'язку з чим, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору та відмовляє в його задоволенні.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Виходячи з вищенаведених підстав, враховуючи відмову суду в задоволенні клопотання позивача та відсутність доказів сплати судового збору, суд вважає за необхідне повернути позивачу дану позовну заяву без розгляду.

З врахуванням викладеного, керуючись п. 4 ст. 63 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Відкритого акціонерного товариства "Лубенський м'ясокомбінат" в особі ліквідатора ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору.

2. Повернути позовну заяву Відкритого акціонерного товариства "Лубенський м'ясокомбінат" в особі ліквідатора ОСОБА_1 визнання угоди недійсною та повернення майна.

Додаток: заява та додані до неї матеріали.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).

Суддя О.О. Ореховська