ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2016 р. Справа № 925/1019/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання переважного права на поновлення договору та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про:

- визнання переважного права позивача на укладення договору оренди земельної ділянки площею 6,9999 га, розташованої в адміністративних межах Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 09.02.2011, зареєстрованого у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Сміла та Смілянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.05.2011 за № 00014;

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки площею 6,9999 га, розташованої в адміністративних межах Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 09.02.2011, зареєстрованого у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Сміла та Смілянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11.05.2011 за № 00014, у запропонованій позивачем редакції.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив повністю та просить суд відмовити позивачу, оскільки позивач не дотримався процедури поновлення договору, передбаченої ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", про що суду надано відзив на позов ( а.с. 40-45).

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов в задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається:

09.02.2011 між Смілянською районною державною адміністрацією в особі голови адміністрації ОСОБА_4 відповідно до розпорядження голови державної адміністрації від 24.06.2010 (далі - Орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (далі - Орендар) було укладено договір оренди землі (а.с. 15-17).

У відповідності до умов даного договору Орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Тернівської сільської ради Смілянського району Черкаської області (п. 1 договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 6 9999 га, у тому числі : 6,9999 га земель запасу (ріллі) (п. 2 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 105157 гривень ( в цінах 2011 року) ( п. 5 договору).

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом частини другої статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України Про оренду землі визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об'єктом оренди є земельна ділянка.

Об'єктом оренди є земельна ділянка.

У ч. 1 статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Згідно з частинами 1-3 статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Договір із позивачем укладено на 5 (п'ять) років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору оренди землі орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

Договір зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Сміла та Смілянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 11 травня 2011 року за № 00014.

Сторони вважають, що обрахунок 5річного терміну дії договору слід проводити з моменту реєстрації договору з урахуванням п. 41 договору про те, що договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Отже, звернутися до позивача з пропозицією про поновлення договору позивач повинен до 11 лютого 2016 року.

За твердженням позивача 11.01.2016 він звернувся до відповідача з вимогою про поновлення договору землі, а відповідач листом від 12.02.2016 направив позивачу пропозицію щодо укладення додаткової угоди в місячний термін на нових умовах.

01.03.2016 позивач повторно звернувся до відповідача щодо розгляду питання про поновлення договору оренди землі, листом від 23.03.2016 відповідач надав відповідь про те, що позивач звернувся пізніше встановленого договором строку.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 08.04.2016 (а.с. 27-28) в якій просить поновити договір оренди землі від 09.02.1011 та укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 09.02.2011 та внесення змін до нього.

Позивач вважає, що він виконав всі вимоги ст. 33 ЗУ "Про оренду землі". а відповідач зволікав в поновленні договору, що і призвело до виникнення спору.

Згідно Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності №5245-VI від 06.09.2012, з 01.01.2013р. повноваження по розпорядженню земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності відносяться до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів є Державне агентство земельних ресурсів України. Відповідно адміністративно-територіального поділу, на місцях діють відповідні територіальні органи (у Черкаській області - Головне управляння Держземагенства в Черкаській області).

З цих підстав відповідач у справі обраний правильно.

Однак розглянувши наявні у справі копії заяв позивача щодо продовження договірних відносин, суд вважає, що вони не є доказом дотримання вимог ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", виходячи з такого:

Найперша заява позивача від 11.01.2016 року (а.с. 65) стосується прохання про надання дозволу на розроблення технічної документації на орендовану позивачем земельну ділянку для поновлення договору оренди землі. Ця заява пропозиції позивача про поновлення договору оренди не містить. Також всупереч вимогам ч. 3 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", до заяви не додано проект додаткової угоди.

Отже, дана заява не може бути пропозицією про поновлення договору оренди землі у відповідності до вимог чинного законодавства.

Заява від 01.03.2016 року (а.с. 67) містить прохання надати згоду на поновлення договору оренди землі, однак на 10 років, а не на 5, як передбачено умовами договору оренди з позивачем.

За змістом частин 1,4,6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", поновлення договірних стосунків проводиться на тих же умовах і на той же строк. Отже, друга заява теж не відповідає вимогам вказаного Закону, оскільки містить пропозицію про більший строк оренди. До даної заяви всупереч вимогам ч. 3 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" також не додано проект додаткової угоди.

Матеріали справи свідчать, що до відповідача із заявою про укладення додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі від 09.02.2011 із прикладенням проекту додаткової угоди позивач звернувся лише 08.04.2016 року (а.с. 27) і подання цієї заяви знаходиться поза межами тримісячного терміну на висловлення пропозиції на поновлення договору, як передбачено договором від 09.02.2011 року.

Твердження позивача про те, що у його листуванні із відповідачем, яке відбулося як відповідь на заяви позивача, відбулося погодження сторонами нових умов договору оренди ( в т.ч. і щодо збільшеного строку договору. орендної ставки), суд відхиляє, оскільки докази про досягнення сторонами згоди з цього питання у справу не подано.

У відповідності до ч. 4 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Позивач також не вказав суду, переважне перед ким право на поновлення договору оренди землі позивач просить визнати за змістом першої позовної вимоги.

Як вказано вище, за змістом ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" під поновленням договору мається на увазі продовження його дії на тих же умовах і на той же строк.

Цим положенням проект додаткової угоди позивача, який включено до позовної заяви, не відповідає, оскільки вводить нові умови договору оренди від 09.02.2011 року, зокрема вказано кадастровий номер земельної ділянки, змінено нормативну грошову оцінку ділянки, пролонговано строк дії договору на 7 років замість 5ти, орендну плату збільшено до 8 відсотків замість 4,5 %.

Таким чином позивачем не виконано вимоги ст.33 ЗУ „Про оренду землі, проект додаткової угоди суперечить принципу поновлення договору на тих же умовах і на той же строк, а тому у позові слід відмовити повністю.

При відмові в позові судові витрати покладаються на позивача і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 25 жовтня 2016 року

Суддя Н.М. Спаських