ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.10.16р. Справа № 904/7424/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кременчук, Полтавська область

до Відповідача 1: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Київ

Відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід", м. Харків

про припинення порушення права на промисловий зразок

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, дов. від 01.07.16р.

від відповідача 1: ОСОБА_4, дог. від 02.09.16р.

від відповідача 2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2та Товариства з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід", в якому просив заборонити відповідачам, а також третім особам, які здійснюють продаж вживаного одягу та взуття чи будуть здійснювати такий продаж під торговельною маркою "ІНФОРМАЦІЯ_1" та/або торговельною маркою "ІНФОРМАЦІЯ_1", вести господарську діяльність із продажу вживаного одягу та взуття чи інших товарів із використанням виключних прав позивача на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_2" та промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_3", яким надано правову охорону за НОМЕР_1 та НОМЕР_2, дата публікації 24.06.2016р.

Позовні вимоги обґрунтовує неправомірними діями відповідачів щодо використання промислового зразку "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_3".

Відповідач 1 позов не визнає, зазначає, що не використовує промисловий зразок, зареєстрований фізичною особою ОСОБА_1, та просить припинити провадження у справі, оскільки позивач не довів, що даний спір пов'язаний з його підприємницькою (господарською) діяльністю.

Відповідач 2 явку представника в судові засідання не забезпечив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача 1, господарський суд вважає за необхідне провадження у даній справі припинити, виходячи з наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 24.06.2016р. набув виключних майнових прав на промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_2" за НОМЕР_1 та промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_3" за НОМЕР_2.

Частиною 1 ст. 418 ЦК України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 420 ЦК України, об'єктами прав інтелектуальної власності визнаються, зокрема промислові зразки.

Об'єктом промислового зразка, відповідно до ч. 2 ст. 461 ЦК України, можуть бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, що визначають зовнішній вигляд промислового виробу.

Пунктом 2 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" також встановлено, що об'єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для і задоволення естетичних та ергономічних потреб.

Автором промислового зразка є людина, творчою працею якої створено промисловий зразок (ч. 2 ст. 1 Закону).

Пунктом 5 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" встановлено, що право інтелектуальної власності на промисловий зразок засвідчується патентом. Право на одержання патенту має автор або його спадкоємець, якщо інше не передбачене цим Законом. Автору промислового зразка належить право авторства, яке є невідчужуваним особистим правом і охороняється безстроково. (п.п. 1, 4 ст. 7 Закону).

Відповідно до ч. І ст. 464 Цивільного кодексу України та ст. 20 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", власнику патенту на промисловий зразок належать, зокрема, виключне право на його використання, виключне право дозволяти використання промислового зразка (видавати ліцензії), виключне право перешкоджати неправомірному використанню промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання, інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Способи використання об'єкта права інтелектуальної власності визначається Цивільним кодексом України та іншим законом (ч. 1 ст. 426 ЦК України).

Використанням, зокрема промислового зразка у сфері господарювання є, в тому числі виготовлення, пропонування для продажу, запровадження в господарський (комерційний) обіг, застосування, ввезення чи зберігання з зазначеною метою продукту, що охороняється відповідно до закону (ч. З ст. 156 Господарського кодексу України).

За п. 2 ст. 20 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" використанням промислового зразка визнається виготовлення виробу із застосуванням запатентованого промислового зразка, застосування такого виробу, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого виробу в зазначених цілях. Виріб визнається виготовленим із застосуванням запатентованого промислового зразка, якщо при цьому використані всі суттєві ознаки промислового зразка.

Відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", захист прав на промисловий зразок здійснюється у судовому та іншому встановленому законом порядку.

Статтею 27 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки" визначені способи захисту прав на промислові зразки.

Відповідно до п. 2 ст. 27 Закону України "Про охорону прав на промислові зразки", суди відповідно до їх компетенції розв'язують, зокрема, спори про: авторство на промисловий зразок; встановлення факту використання промислового зразка; встановлення власника патенту; порушення прав власника патенту; право попереднього користування; компенсації.

Як вбачається з документів наданих позивачем, автором та власником промислового зразка "ІНФОРМАЦІЯ_2" за патентом України НОМЕР_1, заявка №з201600680, дата подання заявки 24.06.2016р., дата набрання чинності прав 26.04.2016р., дата публікації відомостей про видачу патенту 24.06.2016р., бюл. №12, індекс (індекси) МКЗП 20-03, є ОСОБА_1.

Промисловий зразок "ІНФОРМАЦІЯ_3" за патентом України НОМЕР_2, заявка №§201600681, дата подання заявки 24.06.2016р., дата набрання чинності прав 26.04.2016р., дата публікації відомостей про видачу патенту 24.06.2016р., бюл. №12, індекс (індекси) МКЗП 32, належать ОСОБА_1.

Отже, власником патентів, на підставі яких заявлено даний позов, с фізична особа (громадянин) ОСОБА_1.

Позивач не надав доказів, які б доводили його право на звернення до господарського суду за захистом свого права інтелектуальної власності як суб'єкта підприємницької діяльності (ст. 1 ГПК України).

Законодавством, яке регулює питання захисту прав інтелектуальної власності, зокрема Законом України «Про охорону прав на промислові зразки» не встановлено процесуальних особливостей щодо підвідомчості справ про порушення прав інтелектуальної власності.

Відповідно до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» від 24.10.2011р. №10, господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно з ст. 421 ЦК України, суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Згідно із ч. 2 ст. 464 ЦК України, майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач звернувся до господарського суду із позовними вимогами про захист свого права інтелектуальної власності на промислові зразки, зареєстровані за фізичною особою ОСОБА_1, проте не довів, що це право належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 або використовується ним, як суб'єктом підприємницької діяльності.

Господарські суди розглядають за правилами ГПК України підвідомчі їм справи, встановлені ст. 12 ГПК з дотриманням суб'єктного складу, встановленого ст. 1 ГПК.

Для того, щоб господарський суд був уповноважений розглянути спір по суті позивач повинен був довести, що даний спір пов'язаний з його підприємницькою (господарською) діяльністю, чого зроблено не було, тому провадження у даній справі підлягає припиненню в порядку п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Суд вважає безпідставним залучення до участі у даній справі відповідачів суб'єктів підприємницької діяльності, зазначених у клопотанні позивача від 22.09.2016р.

На підставі зазначеного, керуючись п. 1 ч.1 ст. 80, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 904/7424/16 припинити.

Суддя В.І. Петрова