ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р. Справа № 926/1890/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Михалюк О.В.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз, вих.№05/487 від 03.10.2016 року та Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго, вих.№1574 від 06.10.2016 року

на ухвалу господарського суду Чернівецької області від 28.09.2016 року, суддя Гушилик С.М.

за заявою: Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго

про розстрочку виконання рішення суду

у справі № 926/1890/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз м. Чернівці

до відповідача: Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго, м. Чернівці

про стягнення заборгованості за несплачені послуги з розподілу природного газу - 5275758,49 грн.

за участю представників:

від позивача (скаржника) ОСОБА_2

від відповідача не зявився

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Чернівецької області від 28.09.2016 року в справі № 926/1890/16 заяву Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго про розстрочку виконання рішення суду задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Чернівецької області по справі №926/1890/16 від 19.09.2016 року про стягнення з МКП Чернівцітеплокомуненерго 5275758,49 грн. боргу на три місяці рівними частками. Встановлено такий графік виконання рішення:

- 28.10.2016 року 1758586,16 грн.

- 28.11.2016 року 1758586,16 грн.

- 28.12.2016 року 1758586,16 грн.

В апеляційній скарзі, Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго», просить ухвалу господарського суду Чернівецької області від 28.09.2016 року в справі № 926/1890/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву задоволити повністю. При цьому вказує, що в звязку із значною заборгованістю споживачів теплової енергії, що станом на 01.08.2016 року становить 22759,4 тис. грн., в той же час кредиторська заборгованість підприємства становить: за природній газ 57165,5 тис. грн., за електроенергію 6301,5 тис. грн., за водопостачання 938,8 тис. грн., У підприємства наявна поточна заборгованість із сплати заробітної плати 1307,0 тис. грн., сплати податків 845,9 тис. грн. Апелянт зазначає, що заборгованість за спожитий природний газ частково виникла не з вини підприємства, а в звязку з економічно необґрунтованими тарифами. Враховуючи збитковість тарифів на теплову енергію МКП Чернівцітеплокомуненерго за результатами фінансово-господарської діяльності за 2011 рік отримало балансовий збиток у сумі 8364,8 тис. грн., за 2012 рік 5276,0 тис. грн., за 2013 рік 7186,0 тис. грн., за 2015 рік 14139,1 тис. грн., за 7 місяців 2016 року 7102,4 тис. грн., що не дозволяє підприємству вчасно розрахуватися за енергоносії.

В апеляційній скарзі, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз, просить ухвалу господарського суду Чернівецької області від 28.09.2016 року в справі № 926/1890/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким в заяві про розстрочку виконання рішення суду відмовити повністю. При цьому вказує, що судом першої інстанції було не взято до уваги важкий фінансовий стан позивача, наявну дебіторську заборгованість споживачів та кредиторську заборгованість, в т.ч. перед власником природного газу та газотранспортними підприємствами, останній отримав збиток за 2015 рік в сумі 121,815 млн. грн. А відтак, просить суд відмовити в задоволенні заяви, тому що збиток позивача в 17,7 разів перевищує збиток відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте, 24.10.2016 року на адресу суду від останнього надійшло клопотання (вих.№1690 від 19.10.2016 року) про розгляд справи без його участі, поряд з цим, зазначив, що апеляційні вимоги підтримує повністю.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги своєї апеляційної скарги підтримав, просив: скасувати ухвалу господарського суду Чернівецької області від 28.09.2016 року про розстрочення виконання рішення у справі № 926/1890/16, а заяву Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго залишити без задоволення.

Розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом. При цьому заявник повинен обґрунтувати подану заяву, вказати обставини, з якими пов'язується можливість розстрочення виконання рішення та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, подати докази наявності таких обставин.

У п. 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України роз'яснено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно п. 7.2. вище вказаної Постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Водночас, Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку ст. 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 року за №14 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Вирішуючи питання про застосування відстрочки або розстрочки виконання рішення суду, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан тощо. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

На підтвердження доводів щодо важкого фінансового становища МКП Чернівцітеплокомуненерго надало довідку про фінансово-економічний стан, баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.06.2016 року, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за I півріччя 2016 року, наказ №48 від 30.05.2016 року про скорочення робочого тижня у звязку із виробничою необхідністю та економії коштів.

Наведені докази свідчать про те, що відповідач (заявник) знаходиться в скрутному фінансовому становищі і виконання рішення суду може супроводжуватися арештами рахунків, що вплине на вчасну виплату заробітної плати та можливістю вчасного проведення ремонтних робіт по підготовці підприємства до осінньо-зимового періоду, звільненням працівників та банкрутством підприємства.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, зупинення діяльності такого підприємства призведе до дестабілізації економічно-соціальної ситуації в м. Чернівці.

Господарський суд бере до уваги інтереси стягувача ПАТ по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз при розстроченні виконання судового рішення, що включає значний строк заборгованості, однак не вбачає у зверненні боржника із заявою про розстрочку намагання ухилитися від виконання судового рішення, відтак, з урахуванням інтересів, як боржника, так і стягувача, дійшов висновку, що за встановлених обставин, які дають право на розстрочку виконання рішення, виконання судового рішення слід розстрочити, але не на 6 місяців, як просить боржник, а на 3 місяці, що, на думку суду, сприятиме належному виконанню рішення та унеможливить виникнення реальної загрози припинення діяльності МКП Чернівцітеплокомуненерго.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану ухвалу, з врахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їхнього фінансового стану. Окрім того, враховував можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення в встановлений строк, але також такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 28.09.2016 року в справі № 926/1890/16 залишити без змін.

2. Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Чернівцігаз та Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго залишити без задоволення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 31.10.2016 р.

Головуючий -суддя Малех І. Б.

Суддя Михалюк О.В.

Суддя Плотніцький Б. Д.