ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

25 жовтня 2016 року Справа № 904/5282/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Коваленка В.М., Полякова Б.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області
на постанову та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 року Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2016 року
у справі господарського суду№ 904/5282/15 Дніпропетровської області
за заявою до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
провизнання банкрутом,
ВСТАНОВИВ:

Подана Дніпродзержинською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Дніпропетровській області ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі - заявник) касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України з наступних підстав.

Як вбачається, предметом касаційного оскарження є постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 року, якою залишено без змін ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2016 року у справі № 904/5282/15, в частині затвердження звіту ліквідатора Коршун В.В. про грошову винагороду у справі № 904/5282/15 про банкрутство Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за період з 30.07.2015 року по 06.05.2016 року в сумі 25153,74 грн. та стягнення з Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області грошової винагороди ліквідатора за період 30.07.2015 року по 06.05.2016 року у сумі 25 153,74 грн.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI, далі - Закон про банкрутство) визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого господарського суду у справі про банкрутство в апеляційному та в касаційному порядку.

Так, згідно з ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство, якими врегульовані питання щодо касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство, у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

При цьому за змістом ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство при вирішенні питання про можливість касаційного оскарження процесуального документа суду апеляційної інстанції визначальним є саме судовий акт суду першої інстанції, а не результат його перегляду в апеляційному порядку та, відповідно, зміст резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції.

У даному випадку предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції, якою переглянуто ухвалу суду першої інстанції про затвердження звіту про грошову винагороду ліквідатору, можливість оскарження якої не передбачена ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство.

Відповідна правова позиція щодо порядку касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство викладена у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 27.01.2016 у справі №Б11/009-12, від 04.11.2015 у справі № 916/2019/13, від 18.11.2015 у справі № 910/15007/14, від 23.12.2015 у справі № 903/33/15 та згідно зі ст. 11128 ГПК України повинна враховуватись всіма судами України.

За таких обставин заявник позбавлений права на касаційне оскарження вказаної постанови суду апеляційної інстанції.

У зв'язку з чим касаційна скарга не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийнятті необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 1115, 1117, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Дніпродзержинській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області в прийнятті касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.08.2016 року та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2016 року у справі № 904/5282/15.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.М. Коваленко

Б.М. Поляков