ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 жовтня 2016 р. Справа № 918/786/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Приватне акціонерне товариство "Київстар"

до відповідача ОСОБА_1 особа - підприємець ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за послуги стільникового мобільного зв'язку в сумі 11 597,47 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_3

від відповідача: представник ОСОБА_4

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Київстар" (надалі Позивач або ПрАТ "Київстар") звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 (надалі Відповідач або Підприємець) в якому просить стягнути з останньої заборгованість за послуги стільникового мобільного звязку в розмірі 9 116,14 гривень за угодою № 6235716 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку від 07.11.2014 року, заборгованість за послуги стільникового мобільного звязку в розмірі 212,27 (двісті дванадцять) гривень 27 коп. за угодою № 6704443 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку від 07.11.2014 року, за Угодою № 6704443 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку інфляцію у розмірі 18,2 (вісімнадцять) гривень 02 коп. та 3 % річних у розмірі 6,90 (шести) гривень 90 коп., за Угодою № 6235716 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку інфляцію у розмірі 678,22 (шістсот сімдесят вісім) гривень 22 коп. та 3 % річних у розмірі 286,75 (двісті вісімдесяти шести) гривень 75 коп., за Угодою № 6704443 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку - 29,62 (двадцять девять) гривень 62 коп. та за Угодою № 6235716 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку - 1249,55 (одна тисяча двісті сорок девять) гривень 55 коп. пені за прострочення виконання зобовязань.

Свої вимоги Позивач мотивує тим, що Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання щодо оплати телекомунікаційних послуг, що призвело до виникнення заборгованості за Угодою № 6235716 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку у розмірі 9 116,14 грн. та за Угодою № 6704443 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку у розмірі 212,27 грн.. Позивач зазначає, що основна заборгованість за Угодою №6235716, згідно рахунку №17-8721257 від 30.04.2015 року виникла внаслідок користування Відповідачем послугами у роумінгу (оператор РОLКОМTEL S.А.).

Відповідачка у наданих суду письмових поясненнях проти вимог позовача заперечила пославшись на те, що Позивачем нараховано заборгованість за послуги, які вона не замовляла та які нею не отримувалися. Крім того Відповідачка стверджує, що угоди, які укладені нею з позивачем, не відповідають принципам цивільного законодавства, які регулюють договірне право та порушують норми "Основних вимог до договору телекомунікаційних послуг" №624 від 29 листопада 2012 року, прийнятих Нацкомісією що здійснює державне регулювання у сфері зв"язку та інформації.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

10 грудня 2013 року між Приватним акціонерним товариством "Київстар", як Оператором та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, як Абонентом укладено угоду №6235716 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку, а 07 листопада 2014 року - угоду №6704443 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку (надалі в однині - «Угода», в множині - «Угоди»).

У відповідності до вимог вказаних Угод, Позивач зобовязувався надавати Відповідачу послуги стільникового мобільного звязку, а Відповідач користуватися вищенаведеними послугами та своєчасно оплачувати послуги стільникового мобільного звязку Позивача згідно з діючими тарифами, підтримувати авансовий платіж на рівні не нижче мінімального та сплачувати щомісячну абонентську плату. Абонентська плата сплачується і в тому випадку, коли надання йому послуг призупинено за несплату наданих Позивачем послуг стільникового мобільного звязку. У випадку виникнення заборгованості Відповідача щодо наданих Позивачем послуг стільникового мобільного звязку, Відповідач зобовязаний ліквідувати таку заборгованість протягом 5 днів з моменту, який настав раніше: (а) отримання від Позивача відповідного повідомлення, або (б) припинення надання послуг стільникового мобільного звязку внаслідок вичерпання авансового платежу нижче мінімального рівня.

Аналогічні за змістом норми, що регулюють правовідносини операторів звязку та споживачів з приводу надання телекомунікаційних послуг, зокрема порядок їх надання, вартість і строки оплати встановлені нормами Закону України «Про телекомунікації», Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг, затвердженими Постановою Кабінету міністрів України від 11 квітня 2012 року №295 та Умовами надання телекомунікаційних послуг в компанії «Київстар».

Пунктом п.3.1.1 Угод передбачено, що абонент має право користуватися замовленими послугами як в мережі оператора в Україні, так і в мережах інших операторів, з якими останнім укладені відповідні угоди щодо роумінгу та які мають технічну можливість надавати такі послуги. У відповідності до п.1 Угоди роумінг послуга, яка надає можливість користуватися стільниковим мобільним зв'язком в мережах інших операторів, з якими оператором підписано відповідні угоди. Згідно ст.74 Закону України «Про телекомунікації» взаємодія операторів телекомунікацій України з операторами телекомунікацій інших держав здійснюється на підставі договорів операторів телекомунікацій України з операторами телекомунікацій інших країн.

У свою чергу, п. 3.2.2 Угоди № 6235716 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку та Угоди №6704443 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку встановлюється, що роумінг в мережах інших операторів рухомого (мобільного) звязку абонент отримує та оплачує за встановленими правилами та тарифами оператора. Під час надання послуги роумінгу, зважаючи на технічні особливості між операторського обміну інформацією про спожиті абонентом послуги, їх надання може бути не припинене або припинене з певною часовою затримкою у разі закінчення коштів на особовому рахунку, або досягнення граничної суми.

Відповідно до абз. 2 п. 72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. № 295, у разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Плата вноситься після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числя місяця що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором відповідно до законодавства.

Як зазначено в Умовах надання телекомунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар» (а.с. 53-63), згоду на застосування яких надав Відповідач у Замовленнях, зокрема у п. 7.13 Умов зазначено, шо у разі, якщо оплата Послуг здійснюється після їх надання, абонент зобовязаний здійснити оплату нарахованої до сплати суми до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі, якщо абонент, який здійснює оплату послуг за виставленими оператором рахунками, до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, не отримає рахунок, він зобовязаний звернутися до оператора для отримання інформації про належну до сплати суму та здійснити оплату до 20 числя місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до Замовлення №1 від 07.11.2014 року до угоди про надання послуг рухомого (мобільного) звязку №6235716 (а.с. 14, 15) та Замовлення №1 від 07.11.2014 року до угоди про надання послуг рухомого (мобільного) звязку №6704443 (а.с. 22), абоненту встановлено тарифний план «Бізнес Оптимум 100». Тарифи щодо застосування даного тарифного плану встановлені Розпорядженням ПрАТ "Київстар" №182 від 15.09.2014р. (100 грн/м) та №3931-м від 31.03.2015 року (135 грн/м).

Сторонами погоджено та підписано замовлення б/н до угод відповідно до яких сторони погодили базові послуги, в які включено додаткову послугу "міграція".

Для отримання визначених сторонами послуг на підставі зазначеного замовлення оператором абоненту надано персональні SIM-картки та виділено номери для доступу до мережі оператора, що відповідає умовам пункту 3.4.1 Угод.

Крім цього, слід зазначити, що основна заборгованість за Угодою №6235716, згідно рахунку №17-8721257 від 30.04.2015 року виникла внаслідок користування послугами у роумінгу (оператор РОLКОМTEL S.А.). Відтак, для даних правовідносин застосовувалися тарифи, встановлені розпорядженням ПрАТ "Київстар" №234 від 28.11.2014 року .

Як вбачається з деталізації (а.с.99, 100) замовлених та отриманих телекомунікаційних послуг, долучених Позивачем до матеріалів справи, по абонентському номеру +38 , належному Відповідачу, в період з 07 квітня по 08 квітня відбулося замовлення трьох сесій доступу до мережі Інтернет, загальним обємом - 78676928 байт, а також вхідний та вихідний телефонні дзвінки на номери + 38 (тривалістю 0, 29 хвилини), + 38 (тривалістю 0, 36 хвилини) відповідно. Водночас, слід зазначити, що замовлення вказаних вище послуг відбувалося у мережах наступних роумінг-партнерів: T-Mobile Polska, Orange Polska S.A., Polkomtel Sp.z.o.o. Докази про наявність належних правовідносин між Позивачем та роумінг-партнерами долучені Позивачем до матеріалів справи (а.с. 101-125).

За таких обставин, враховуючи наведене вище, Позивач при наданні послуг стільникового мобільного звязку діяв виключно в межах повноважень по договору та вимог чинного законодавства у сфері надання телекомунікаційних послуг.

Однак, до сьогодні Відповідач не оплатив заборгованості за послуги звязку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Угода від 10.12.2013 року № 6235716 та угода від 07.11.2014р. №6704443 є договорами про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказані договори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно статтями 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статтями 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно статті 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень статі 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, на виконання умов угод (договорів) позивач надав, а відповідач прийняв послуги з мобільного стільникового зв'язку на загальну суму 9328,41 грн.. Вартість та склад послуг зазначено в рахунках на оплату (а.с. 26-30).

Позивачем умови Угод про надання послуг мобільного зв'язку виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов угоди, відповідачем, в свою чергу, жодних претензій щодо невідповідності надання послуг з мобільного стільникового зв'язку умовам угод не заявлялось.

Відповідно до статті 63 Закону України "Про телекомунікації", телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умови надання телекомунікаційних послуг: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених НКРЗ; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

В силу приписів частини 5 статті 33 Закону України "Про телекомунікації", споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема: виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

У відповідності до статті 68 Закону України "Про телекомунікації", розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Як визначено пунктом 72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11.04.2012 року, розрахунки за отримані послуги на умовах наступної оплати здійснюються шляхом надсилання на адресу абонента рахунків або в інший спосіб відповідно до законодавства та договору. У разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Плата вноситься після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором відповідно до законодавства.

З огляду на те, що Угодами не передбачено строку здійснення розрахунків між сторонами за надані послуги, суд дійшов висновку, що відповідач мав їх оплатити за загальними правилами сплати за телекомунікаційні послуги не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих позивачем телекомунікаційних послуг в розмірі 9328,41 грн..

Заперечення Відповідача, наведені у поясненнях, стосовно не замовлення та не отримання послуг від Позивача, спростовуються всім вищенаведеним.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

На підставі зазначеної норми угода №6235716 від 10.12.2013р. та угода №6704443 від 07.11.2014р. про надання послуг рухомого (мобільного) звязку, укладені між Приватним акціонерним товариством "Київстар" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, є чинними.

Крім того суд зазначає, що ПрАТ "Київстар" є оператором рухомого (мобільного) телефонного зв'язку на базі стандартів GSM-900 та GSM-1800 та здійснює господарську діяльність на підставі ліцензій, виданих Національною комісією з питань регулювання зв'язку України.

Відповідно до ліцензійних умов, позивач використовує власну автоматизовану систему розрахунків (білінгову систему), яка призначена для проведення розрахунків з абонентами за надані телекомунікаційні послуги та взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій.

Автоматизована система розрахунків за телекомунікаційні послуги за допомогою якої формуються рахунки-фактури відповідає всім вимогам чинного законодавства України.

Відтак є необгрунтованими заперечення представника Відповідача про те, що деталізація замовлених та отриманих телекомунікаційних послуг, наданих позивачем з автоматизованої системи розрахунків, є неналежним доказом.

Також безпідставним є твердження Відповідача про те, що Позивач не надав йому інформації стосовно наданих послуг, так як Відповідач не надав доказів того, що він звертався до Позивача з таким клопотанням всупереч тому, що Умовами надання телекомунікаційних послуг приватного акціонерного товариства «Київстар» (а.с. 53-63), згоду на застосування яких надав Відповідач у Замовленнях, передбачено якщо абонент, який здійснює оплату послуг за виставленими оператором рахунками, до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, не отримає рахунок, він зобовязаний звернутися до оператора для отримання інформації про належну до сплати суму та здійснити оплату до 20 числя місяця наступного за розрахунковим.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача за Угодою № 6704443 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку - 29,62 (двадцять девять) гривень 62 коп. та за Угодою № 6235716 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку - 1249,55 (одна тисяча двісті сорок девять) гривень 55 коп. пені за прострочення виконання зобовязань за період з 21.04.2015р. по 25.09.2015р. та з 21.05.2015р по 30.10.2015р., які підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.

Дії відповідача є порушенням грошових зобов'язань, тому є підстави для застосування встановленої законодавством та договором відповідальності.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.549 ЦК України).

Статтею 36 ЗУ «Про телекомунікації» встановлено, що споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону. У разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

У п. 5.2 Угод визначено, що у разі затримки оплати наданих Оператором послуг стільникового зв"язку Абонент сплачує Оператору неустойку, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який нараховується неустойка.

Також, позивач просить суд стягнути з Відповідача за Угодою № 6704443 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку інфляцію у розмірі 18,2 (вісімнадцять) гривень 02 коп. та 3 % річних у розмірі 6,90 (шести) гривень 90 коп., за Угодою № 6235716 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку інфляцію у розмірі 678,22 (шістсот сімдесят вісім) гривень 22 коп. та 3 % річних у розмірі 286,75 (двісті вісімдесяти шести) гривень 75 коп. за період прострочення з 21.04.2015р. по 06.06.2016р..

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права вимагати від відповідача сплати останнім 3% річних за порушення грошового зобов'язання від простроченої суми, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних на загальну суму 293,65 грн..

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Київстар" про стягнення з Підприємця інфляційних нарахувань на загальну суму 696,24 грн. є обґрунтованими.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Київстар" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати з судового збору покладаються на відповідача

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 (33025, м.Рівне, вул. Боженова, 51, і.д.н. 308519880) на користь Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03110, м.Київ, Червонозоряний проспект, будинок 51, ) заборгованість за послуги стільникового мобільного звязку в розмірі 9 116,14 гривень за угодою № 6235716 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку від 10.12.2013 року, заборгованість за послуги стільникового мобільного звязку в розмірі 212,27 (двісті дванадцять) гривень 27 коп. за угодою № 6704443 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку від 07.11.2014 року, за Угодою № 6704443 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку інфляцію у розмірі 18,2 (вісімнадцять) гривень 02 коп. та 3 % річних у розмірі 6,90 (шести) гривень 90 коп., за Угодою № 6235716 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку інфляцію у розмірі 678,22 (шістсот сімдесят вісім) гривень 22 коп. та 3 % річних у розмірі 286,75 (двісті вісімдесяти шести) гривень 75 коп., за Угодою № 6704443 про надання послуг рухомого (.мобільного) звязку - 29,62 (двадцять девять) гривень 62 коп. та за Угодою № 6235716 про надання послуг рухомого (мобільного) звязку - 1249,55 (одна тисяча двісті сорок девять) гривень 55 коп. пені за прострочення виконання зобовязань.

3. Стягнути з ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 (33025, м.Рівне, вул. Боженова, 51, і.д.н. 308519880) на користь Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03110, м.Київ, Червонозоряний проспект, будинок 51, ) 1378, 00 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 21 жовтня 2016 року.

Суддя Марач В.В.