Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Іменем України
Р І Ш Е Н Н Я
"25" жовтня 2016 р. Справа № 927/975/16

Предмет спору: про стягнення 28 260 грн.
Суддя Фетисова І.А.
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 1-7/189 від 04 квітня 2016 року
від відповідача : ОСОБА_3 - заступник начальника відділу - завідувач сектору державного земельного кадастру, довіреність № 9-28-99.1-1050/15-15 від 28.12.2015
від третьої особи: не зявився
Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості по договору № 55 від 07.10.2013 року в розмірі 28 260,00 грн.
В судове засідання 25.10.2016 р. зявився представник позивача та відповідача. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, уповноваженого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Так, судова кореспонденція направлена на адресу третьої особи була нею отримана 19.10.2016 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.
В судовому засіданні представники сторін заявили усне клопотання про заміну відповідача правонаступником на ОСОБА_1 Держгеокадастру у Семенівському районі .
Представник відповідача надав відзив на позов по справі в якому просив відмовити позивачу в задоволенні позову у звязку з тим, що заборгованість в сумі 28 260,00 виникла не з вини відповідача а у звязку з відсутністю бюджетних призначень.
Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» постановлено реорганізувати територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру за переліком згідно з додатком 2. Згідно додатку 2 «Перелік територіальних органів Держземагентства, які реорганізуються» під колонкою « Найменування територіального органу Держгеокадастру, який утворюється» значиться ОСОБА_1 Держгеокадастру у Семенівському районі, а в колонці «Найменування територіального органу Держземагентства, який реорганізується» - ОСОБА_1 Держземагентства у Семенівському районі.
За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність ознак правонаступництва від реорганізованого відділу Держземагенства в Семенівському районі у створеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» відділу Держгеокадастру у Семенівському районі.
А тому , враховуючи приписи ст. 25 ГПК України, клопотання судом задоволено, замінено відповідача з ОСОБА_1 Держземагенства у Семенівському районі Чернігівської області на ОСОБА_1 Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області.
07.10.2013 року сторонами укладено договір № 55, згідно п. 1.1 якого виконавець (позивач) зобовязується у 2013 році надати замовнику (позивачу) послуги, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.
Відповідно до п. 1.2. найменування послуг наступне: створення цифрових растрових карт по Семенівському районі Чернігівської області шляхом перетворення графічних матеріалів технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів в цифровий растровий вигляд.
Пунктом 3.1. визначено ціну договору 28 260,00 грн. у відповідності з протоколом узгодження договірної ціни (додаток 2 до договору) та кошторисом (додаток 3 до договору).
Розрахунки по договору здійснюються на підставі ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України та наявного бюджетного фінансування. Оплата по договору здійснюється після передачі виконаних послуг замовнику та підписання сторонами акту приймання передачі. Результати наданих послуг виконавець оформлює, відповідно до вимог зазначених в технічному завданні (додаток 1 до договору) та надає замовнику створені цифрові растрові карти та акти наданих послуг. Форма акта наданих послуг затверджена додатком 5 до договору. Складання актів наданих послуг здійснюється відповідно до технічного завдання. ( п.4.1,4.2,5.2 договору)
Додатком 4 до договору також затверджений календарний план на послуги із створення цифрових растрових карт по Семенівському районі Чернігівської області, підписаний та скріплений печатками сторін.
31.10.2013 року сторони підписали та скріпили печатками акт № 1 надання послуг за договором від 07.10.2013 року № 55. Згідно акту № 1 позивачем були надані послуги на суму 15 600,00 грн; замовник не має претензій до наданих послуг виконавцем.
13.11.2013 року сторонами підписали акт надання послуг за договором від 07.10.2013 року № 55. Згідно даного акту позивач надав послуги відповідачу на загальну суму 12 600,00 грн.; замовник не має претензій до наданих послуг.
Згідно накладної від 13 листопада 2013 року виконавець здав документацію по наданим послугам, а замовник її отримав. Накладна підписана обома сторонами.
08.07.2016 року відповідач склав відповідь на претензію позивача в якій зазначив про дійсну наявність у нього заборгованості перед позивачем, в тому числі по договору № 55 від 07.10.2013 року у звязку з відсутністю фінансування по видатками у звязку з чим відповідач не може здійснити оплату заборгованості.
У відзиві на позов відповідач підтверджує наявність заборгованості та повідомляє про те, що не має можливості її погасити через відсутність відповідних кошторисних призначень. При цьому, відповідач просить суд відмовити в задоволені позову через відсутність вини відповідача у відсутності коштів для оплати боргу.
Приписами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частиною 1 ст. 903 ЦКУ визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Таким чином, надавши послуги, позивач вчинив належні дії, а відповідач, в свою чергу, прийняв такі послуги, але не здійснив їх оплату, чим порушив умови договору № 55 від 07.10.2016 р.
У своєму відзиві відповідач визнає наявність заборгованості перед відповідачем за договором № 55 від 07.10.2013 року в сумі 28 260,00 грн., однак просить відмовити в позові з підстав відсутності фінансування, посилаючись на ст. 23,51, 49 Бюджетного Кодексу України.
Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідач доказів повної оплати суду не надав та заперечив заявлений позов, в звязку з чим суд зазначає наступне: .
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов'язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Частина 2 ст. 617 ЦК України та ч. 2 ст. 218 ГК України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.
Окрім того, статтею 1 ЦК України визначено, що однією із ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов'язку такого органу, який виступає стороною зобов'язального правовідношення, від його виконання належним чином.
Таким чином, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати підрядних робіт.
Аналогічна правова позиція наведена в Постановах Вищого господарського суду №914/1760/13 від 13.11.2013р., №913/851/13 від 05.08.2013р., рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р..
Також, в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446 вказується на те, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на черговий рік, не виправдовує бездіяльність установи яка фінансується з державного бюджету, і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.
При цьому, судом береться до уваги п.1.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013, в якому Вищий господарський суд України зазначив, що за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посилання на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).
За таких обставин, заперечення відповідача судом до уваги не приймається.
Відповідно до вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, зобовязання повинні виконуватись належним чином в установлений строк.
Оскільки відповідач, в порушення ст. 525,526,615 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобовязання по оплаті своєчасно не виконав, заявлений позов підлягає задоволенню, судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача з огляду на приписи ст.49 ГПК України.
Керуючись ст.ст. 525,526,615, 901,903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 25, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Здійснити процесуальне правонаступництво відповідача ОСОБА_1 Держземагенства в Семенівському районі Чернігівської області на ОСОБА_1 Держгеокадастру у Семенівському районі Чернігівської області .
2. Позов задовольнити повністю.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Суддя І.А.Фетисова