КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Справа№ 910/13970/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

секретар судового засідання Яценко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс- Оптімум» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2016 про відмову у прийняті зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс - Оптімум» до Приватного підприємства «Полтавський ливарно-механічний завод» про стягнення 135 622,52 грн

у справі № 910/13970/16 (суддя - Літвінова М.Є. )

за позовом Приватного підприємства «Полтавський ливарно-механічний завод»

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-СМЦ»

2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс- Оптімум»

про стягнення 4 447 854,57 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Цицак Б.П., директор; Феленко С.О., довіреність №6 від 28.07.2016 року

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: Лісовий Д.О., довіреність №14 від 01.07.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Полтавський ливарно-механічний завод» (позивач у справі) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-СМЦ» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс-Оптімум (відповідач у справі) про стягнення 4 447 854,57 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №910/13970/16 з призначенням розгляду справи на 22.08.2016.

07.09.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс-Оптімум» подав до Господарського суду міста Києва зустрічну позовну заяву до Приватного акціонерного товариства «Полтавський ливарно-механічний завод» про стягнення 135 622, 52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2016 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс-Оптімум», оскільки вона подана після початку розгляду справи по суті.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач-2 (позивач за зустрічним позовом), Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс-Оптімум», подав апеляційну скаргу №89 від 16.09.2016, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2016 та прийняти зустрічний позов до розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, ТОВ «Ремсервіс-Оптімум» посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права та вважає, що оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечення участі його представників у судовому засіданні, місцевий господарський суд не повинен був розпочинати розгляд справи по суті, а тому вважає, що суд неправомірно відмовив у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс-Оптімум» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2016 у справі №910/13970/16 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Жук Г.А., судді: Дикунська С.Я., Мальченко А.О. та призначено розгляд справи на 19.10.2016.

19.10.2016 від ПП «Полтавський ливарно-механічний завод» надійшов відзив (вх. №09-11/20740/16) на апеляційну скаргу, в якому позивач (відповідач за зустрічним позовом) стверджує про безпідставність вимог апеляційної скарги відповідача, вважає ухвалу Господарського суду міста Києва про відмову у прийнятті зустрічної позовної заяви такої, що прийнята у відповідності з нормами Господарського процесуального кодексу України, а тому просить залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Київський апеляційний господарський суд 19.10.2016 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України відклав розгляд справи на 26.10.2016 у зв'язку з неявкою у судове засідання 19.10.2016 представників відповідача-1, ТОВ «Метінвест-СМЦ».

У судовому засіданні 26.10.2016 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2016 про відмову в прийнятті зустрічної позовної заяви та прийняти зустрічний позов для спільного розгляду із первісним позовом.

Представники ПП «Полтавський ливарно-механічний завод» у судовому засіданні 26.10.2016 заперечили проти вимог апеляційної скарги, просили ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2016 у справі №910/13970/16 залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники ТОВ «Метінвест-СМЦ» у судове засідання 26.10.2016 не з'явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Беручи до уваги, належне повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги, закінчення встановлених ст. 102 ГПК України строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників ТОВ «Метінвест-СМЦ» за наявними в ній матеріалами, так як їх нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм процесуального права при винесені оскаржуваної судової ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до приписів ч. 5 ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Право відповідача на подання зустрічного позову унормовано ст. 60 ГПК України. Так, за приписами зазначеної норми відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до підпункту 3.15. пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» право відповідача на подання зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом пов'язується з початком розгляду господарським судом справи по суті.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 3.12. пункту 3 початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів, тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому, неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України.

У разі подання зустрічного позову після початку розгляду справи по суті суддя відмовляє в його прийнятті на підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК України як такого, що поданий з порушенням припису частини першої статті 60 ГПК України; при цьому не має значення, з яких причин (поважних чи неповажних) зустрічний позов не було подано до початку такого розгляду. У цьому разі відповідач не позбавлений можливості звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Колегія суддів зазначає, що особи які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом ст. 64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.08.2016 порушив провадження у справі №910/13970/16 та призначив розгляд справи на 22.08.2016 (а.с. 1-2 том 1). Зазначена ухвала суду була відправлена сторонам 09.08.2016 згідно штампу канцелярії суду на звороті останнього аркуша ухвали, та відповідно до матеріалів справи відправлена Товариству з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс-Оптімум» на адресу: 50007, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Байкальська, буд. 7 З, яка є адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

З огляду на те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 03.08.2016 була направлена сторонам у відповідності до вимог ст. 64 та 87 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевий господарський суд виконав всі вимоги чинного законодавства щодо належного повідомлення сторін про дату, час і місце засідання суду, що свідчить про належне повідомлення сторін про розгляд справи судом.

Згідно з протоколом судового засідання від 22.08.2016 (а.с. 231 том 1) у судове засідання з'явились лише представники позивача. Суд після відкриття судового засідання з'ясування явки сторін та наявності заяв та клопотань перейшов до розгляду справи по суті та заслухав представників позивача по суті позовних вимог. У зв'язку з неявкою представників відповідачів Господарський суд міста Києва відклав розгляд справи на 07.09.2016 на 12:40, про що виніс відповідну ухвалу (а.с. 233-237 том 1).

07.09.2016 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс- Оптімум» надійшла зустрічна позовна заява до Приватного підприємства «Полтавський ливарно-механічний завод» про стягнення 135 622,52 грн. Як вбачається із копії зустрічної позовної заяви, остання була зареєстрована канцелярією Господарського суду міста Києва 07.09.2016 о 09:43.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного, зазначає, що відповідач 07.09.2016 звернувся до Господарського суду міста Києва з зустрічною позовною заявою після початку розгляду справи по суті, оскільки згідно з протоколом судового засідання від 22.08.2016 суд першої інстанції розпочав розгляд позовних вимог по суті 22.08.2016.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні, а також про огляд і дослідження письмових або речових доказів у місці їх знаходження складається протокол.

Зазначена стаття встановлює правила ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ч. 5 ст. 81-1 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитися з протоколами і протягом п'яти днів після їх підписання подавати письмові зауваження з приводу допущених у протоколах неправильностей або неповноти протоколу. Зауваження на протоколи у всіх випадках долучаються до матеріалів справи.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які письмові зауваження згідно вищенаведених норм ГПК України на протокол судового засідання Господарського суду міста Києва від 22.08.2016 зі сторони відповідача, апеляційний господарський суд не приймає до уваги заперечення на цей протокол, викладені апелянтом в своїх додаткових письмових поясненнях на апеляційну скаргу від 19.10.2016 (вх. №09-11/20743/16).

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що протокол судового засідання фіксує перебіг розгляду справи, вчинення учасниками розгляду справи процесуальних дій, що здійснені ними в судовому засіданні, і зокрема, відповідно до ст. 74 ГПК України, щодо встановлення порядку ведення судового засідання, з'ясування обставин у справі та визначення порядку дослідження доказів.

Отже, саме протокол судового засідання має доказове значення для встановлення процесуальних фактів, зокрема, початок розгляду справи по суті.

Як зазначалося вище, початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після відкриття судового засідання, роз'яснив сторонам та іншим учасникам судового процесу їх права і обов'язки та заслухав пояснення представників сторін щодо суті позову, тобто розпочав розгляд позовних вимог.

Як вбачається з протоколу судового засідання 22.08.2016 та ухвали Господарського суду міста Києва від 22.08.2016 суд першої інстанції у даному засіданні розпочав по суті розгляд позовних вимог, заслухав представників позивача.

Твердження апелянта про те, що господарський суд не повинен був розпочинати розгляд справи по суті, оскільки 22.08.2016 відповідачем-2 до початку судового засідання у справі на електронну пошту суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання не розпочинати розгляд справи по суті, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне. Так, на підтвердження зазначених доводів апелянтом додано роздруківку з власної електронної пошти (сторінка 36 матеріалів оскарження). Разом з цим, приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами, згідно ст. 36 ГПК України є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Колегія суддів звертає увагу, що чинними нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено, що інформація з сайту, в даному випадку з електронної пошти особи, роздрукована на паперовому носії може вважатись письмовим доказом, чи взагалі доказом у справі. Оскільки у суду відсутні можливості щодо перевірки достовірності наданого документа, відповідності його дійсним обставинам, перевірки повноважень особи, щодо його подання тощо, а тому суд не може приймати такі документи в якості доказу, що підтверджують зокрема обставини звернення 22.08.2016 відповідача-1 з будь-яким клопотанням до суду.

Окрім того, згідно п. 1.5.1-1.5.4. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28, отримання та відправлення електронних документів здійснюється через офіційні електронні адреси суду. Поштова програма забезпечує збереження інформації про отримані та відправлені повідомлення, а також перевірку повідомлень на наявність шкідливих програмних кодів (вірусів). Працівники апарату суду, відповідальні за офіційне листування електронною поштою, зобов'язані перевіряти електронну поштову скриньку не менше двох разів на день (на початку першої та другої половини робочого дня). Після отримання електронних документів працівники, відповідальні за офіційне листування електронною поштою: 1) перевіряють кожний документ на повноту та відповідність реєстраційних реквізитів, вказаних у темі і вкладеному файлі; 2) у разі отримання електронного документа з порушенням цілісності та автентичності (невідповідність електронного цифрового підпису, наявність шкідливого програмного коду тощо) відправникові електронного документа надсилається відповідне повідомлення, у якому зазначається про необхідність відправлення нового електронного документа; інфікований електронний документ вилучають із папки «Вхідні»; 3) надсилають електронною поштою підтвердження про отримання електронного документа відправнику (якщо про це є запит у листі) або повідомлення про проблеми з його читанням чи про відсутність файлів, що мали бути додані; 4) реєструють електронний документ відповідно до вимог діловодства; 5) пересилають електронний документ керівництву суду, а в разі потреби друкують зміст електронного повідомлення до документа та файли, що були вкладені до нього, та передають їх на розгляд керівництва суду.

Однак, як вбачається з матеріалів справи жодного документа, отриманого 22.08.2016 через електронну адресу Господарського суду міста Києва, канцелярією суду не зареєстровано.

Навпаки в матеріалах справи міститься клопотання від 22.08.2016 подане до канцелярії місцевого господарського суду 25.08.2016 ТОВ «Ремсервіс-Оптімум» (а.с. 239-240 том 1) за підписом директора товариства, підпис якого засвідчений печаткою юридичної особи - відповідача, на першому аркуші якого міститься штамп суду про його реєстрацію. З реєстраційного штампу вбачається, що дане клопотання від 22.08.2016 про відкладення розгляду справи було подане відповідачем 25.08.2016 та зареєстровано судом в цей же день, тобто подане вже після проведення 22.08.2016 судового засідання.

Таким чином, обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу України під час розгляду скарги в суді апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки скаржником було порушено приписи ч. 1 ст. 60 ГПК України та подано зустрічну позовну заяву після початку розгляду справи по суті, у місцевого господарського суду були відсутні підстави для прийняття такої позовної заяви, а тому Господарський суд міста Києва правомірно відмовив у її прийнятті, що не позбавляє скаржника права на звернення з окремим позовом у загальному порядку.

Таким чином, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає недоведеними та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи, а прийняту у справі ухвалу суду першої інстанції від 09.09.2016 такою, що відповідає нормам процесуального права, у зв'язку з чим підстав для її зміни чи скасування, не вбачається.

Відповідно до статті 49 ГПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги судовий збір за її розгляд покладається на апелянта (Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс - Оптімум»).

Керуючись ст. 49, 60, 99, 101, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105, 106, ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремсервіс- Оптімум» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2016 у справі №910/13970/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2016 у справі №910/13970/16 залишити без змін.

3. Справу №910/13790/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська