ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Справа № 926/1381/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю.

та представників сторін:

позивача: не зявився (належно повідомлений);

відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №010-01/7622 від 19.09.2011),

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Еко-Сад, вих. №83 від 19.08.2016 (вх. №01-05/4162/16 від 25.08.2016)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.08.2016

у справі № 926/1381/16

за позовом: Приватного підприємства Еко-Сад, смт. Лужани Кіцманського району Чернівецької області

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі філії ПАТ Державний експортно-імпортний банк України в м. Чернівці, м. Чернівці

про визнання припиненою поруки, яка виникла на підставі договору поруки №7115Р8 від 03.06.2015

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі головуючого судді Хабіб М.І., суддів Зварич О.В., Матущака О.І.) від 29.08.2016 у справі №926/1381/16 апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 27.09.2016.

У звязку із перебуванням судді Зварич О.В. у відпустці з 15.09.2016 по 29.09.2016, судове засідання 27.09.2016 не відбулося.

30.09.2016 винесено ухвалу про призначення судового засідання на 11.10.2016.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 розгляд справи відкладено на 26.10.2016.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ПП «Еко-Сад» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до ПАТ «Державного експортно-імпортного банку України» про визнання припиненою поруки, яка виникла на підставі договору поруки №71115Р8 від 03.06.2015.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позичальник не сплатив чергового платежу в сумі 250 000, 00грн в період з 01.09.2015 по 20.09.2015. Посилаючись на частину 4 ст. 559 ЦК України, якою встановлено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, позивач вважає, що відповідач мав би звернутись до нього з вимогою протягом 6 місяців з моменту порушення позичальником чергового платежу, тобто до 21.03.2016. Порушення кредитором цих строків тягне за собою визнання поруки припиненою.

21.06.2016 позивач подав суду першої інстанції заяву про зміну (доповнення) позовних вимог, в якій вказує, що додатковою підставою для визнання поруки припиненою є та обставина, що в порушення умов додаткового договору №71114К13-1 від 03.06.2015 до кредитного договору 71114К13 від 26.11.2014, яким передбачено строки сплати процентів за користування кредитом, нарахованих за період з 01.12.2014 по 30.04.2015 ( п.9.2.22 ), та пені за прострочення погашення заборгованості за договором за період з січня 2015по 03.06.2015( п.9.2.24), позичальник не сплачував пені, прострочення чергового платежу по пені почалося з 01.07.2015.

Крім того, позивач вказує, що боржник порушив строки сплати процентів, встановлені додатковими угодами №71114К13-2 від 06.10.2015 до кредитного договору 71114К13 від 26.11.2014 та №71114V10-2 від 06.10.2015 до кредитного договору№71114V10 від 03.12.2014, прострочення яких почалося з 08.10.2015.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11.08.2016 у справі №926/1381/16 (суддя С.О. Миронюк) у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивоване ст.ст. 251, 553, 554, 559 ЦК України.

При відмові в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з порушення позичальником умов генеральної угоди та укладених на її підставі кредитних договорів, банк використав своє право, передбачене п.4.1.3 договору поруки, достроково вимагати стягнення з позичальника та з поручителя заборгованості за кредитними договорами, надіславши 29.12.2015 на адресу поручителя вимогу про повернення всієї суми кредиту та повязаних з ним платежів протягом 20 днів з моменту отримання вимоги, таким чином змінивши строк виконання основного зобовязання.

Суд встановив, що вказана вимога отримана поручителем 31.12.2015.

Відтак, дійшов висновку, що строк виконання поручителем у повному обсязі всіх грошових вимог настав після 20 днів з моменту отримання ним повідомлення від кредитора про факт невиконання позичальником, а саме з 01.02.2016, а перебіг шестимісячного строку для предявлення банком вимоги до ПП «Еко-Сад» як до поручителя, розпочався 01.02.2016 та тривав до 01.08.2016. Оскільки ПАТ «Укрексімбанк» предявив позови до позичальника та поручителів у квітні 2016 року, суд вказав, що банком дотримано встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку.

При цьому суд вказав, що станом на 01.12.2015 року заборгованість ТОВ «ГАЛС ЛТД» за кредитними договорами відсутня.

Заборгованість ТОВ «ГАЛС ЛТД» по кредитному договору №71114К13 від 26.11.2014 по тілу кредиту виникла станом на 23.12.2015 в сумі 100грн, а по відсотках заборгованість виникла станом на 08.12.2015 в сумі 19 916,55грн.

По кредитному договору №71114V10 від 03.12.2014 заборгованість ТОВ «ГАЛС ЛТД» по тілу кредиту виникла станом на 23.12.2015 в сумі 100грн, а по відсотках заборгованість виникла станом на 08.12.2015 в сумі 13 247,80грн.

Відтак, дійшов висновку, що строк виконання поручителем у повному обсязі всіх грошових вимог настав після 20 днів з моменту отримання ним повідомлення від кредитора про факт невиконання позичальником, а саме з 01.02.2016,

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Скаржник вважає, що рішення прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки суд неповно зясував всі обставини справи та помилково встановив обставини, які є недоведеними. Скаржник стверджує, зокрема, що в порушення умов додаткового договору №71114К13-1 від 03.06.2015 до кредитного договору №71114К13 від 26.11.2014 боржник не сплачував пені, прострочення пені почалося з 01.07.2015. Вважає, що суд першої інстанції на підставі банківських виписок, які не є первинними документами, помилково встановив відсутність заборгованості позичальника по 2-х кредитних договорах станом на 01.12.2015.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що вимогу про дострокове погашення кредиту направлено також на адресу основного боржника ТОВ «ГАЛС ЛТД», в якій відповідач вимагає протягом 10 днів погасити всю заборгованість за Генеральною угодою №71113N2. Вимога одержана боржником 05.01.2016, відтак строк, протягом якого боржник має погасити заборгованість, спливає 14.01.2016, а перебіг шестимісячного строку для предявлення вимоги банком до поручителя має відраховуватись з дати зміни основного зобовязання, тобто з 15.01.2016 до 14.07.2016, а не з 01.02.2016 по 01.08.2016 як встановлено судом.

Поряд з тим стверджує, що прострочення чергового платежу почалося з 01.07.2015, тому 6-місячний строк предявлення вимоги до поручителя закінчився 31.12.2015.

Відповідач подав відзив від 12.09.2016 на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами скаржника, вважає їх необґрунтованими, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У запереченнях від 26.09.2016 на відзив скаржник стверджує, що банк пропустив строк для предявлення позову до поручителя, оскільки прострочення чергового платежу боржником почалося з 01.07.2015 і саме з цієї дати має обчислюватися 6-місячний строк, який закінчився 31.12.2015.

В судове засідання 26.10.2016 скаржник не забезпечив явки свого представника, подав клопотання № 105 від 21.10.2015 ( вх. №01-04/7727/16 від25.10.2016) про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.10.2016 заперечив проти доводів скаржника, підтримав свої доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити без змін рішення суду, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 26.11.2014 ПАТ «Укрексімбанк» та ТОВ Галс ЛТД (позичальник) уклали Генеральну кредитну угоду №71114N2 (а.с. 15-24).

Відповідно до п.2.1 угоди банк здійснює із позичальником кредитні операції в межах лімітів, визначених п.2.2 цієї генеральної угоди, на підставі та з урахування умов кредитних договорів, які укладаються за домовленістю сторін відповідно до положень цієї генеральної угоди.

Ліміт генеральної угоди становить 1 700 000,00 грн та поширюється на кредитні договори, які будуть укладені в рамках цієї генеральної угоди (пункт 2.2.1).

Строк користування кредитом за цією генеральною угодою встановлений до 24.11.2019. При цьому умовами кредитного договору може встановлюватися інший строк погашення кредиту, який є обовязковим до дотримання (п.2.4).

Відповідно до п.6.1.2.5 у разі прострочення позичальником термінів/строків сплати комісій та інших плат за цією генеральною угодою, банк має право вимагати дострокового виконання грошових зобовязань за іншими договорами, укладеними з банком, забезпеченням якими виступає предмет застави/іпотеки, наданий згідно з гарантійними документами у забезпечення виконання грошових зобовязань за цією генеральною угодою, та/або звернути стягнення на відповідний предмет іпотеки.

В рамках цієї генеральної угоди укладено два кредитні договори: №71114К13 від 26.11.2014 (а.с. 58-73) та№71114V10 від 03.12.2014 (а.с. 32-42).

За умовами кредитного договору №71114К13 від 26.11.2014 банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії, ліміт якої встановлений у розмірі 1 000 000грн. Кінцевий термін погашення кредиту 25.11.2015 (п.п. 2.1 -2.4). Розмір процентної ставки за користування кредитом 21,5 % річних. Погашення кредиту здійснюється згідно з графіком зміни ліміту заборгованості (Додаток №1 до договору, а.с. 69).

Пунктом 9.2.6 встановлено, що позичальник зобовязаний здійснити погашення кредиту, процентів за кредитом, комісій та інших платежів за цим договором у повному обсязі протягом 10 (десяти) банківських днів з дня відправлення банком позичальнику повідомлення про необхідність такого погашення, якщо, зокрема, відбувся інший випадок, передбачений чинним законодавством України (п. 9.2.6.5).

За умовами кредитного договору №71114V10 від 03.12.2014 банк надає позичальнику овердрафт, ліміт якого встановлений у розмірі 700 000грн. Кінцевий термін погашення овердрафту 02.12.2015 (п.п. 2.1 -2.4). Розмір процентної ставки за користування овердрафтом 21,0 % річних. Погашення овердрафту здійснюється згідно з графіком зміни ліміту заборгованості ( Додаток №1 до договору).

Відповідно до п.8.1.2 договору банк вправі скасувати ліміт овердрафту та вимагати виконання грошових зобовязань за договором у повному обсязі.

03.06.2015 сторони уклали додатковий договір №71114К13-1 до кредитного договору №71114К13 від 26.11.2014, яким доповнили кредитний договір п.9.2.22-9.2.27 та затвердили новий графік зміни ліміту заборгованості, ( Додаток №1 до договору), а саме:

з 01.09.2015 по 20.09.2015- сума погашення 250 000грн, ліміт заборгованості 1 000 000грн;

з 21.09.2015 по 20.10.2015- сума погашення 250 000грн, ліміт заборгованості 750 000грн;

з 21.10.2015 по 25.11.2015 сума погашення 500 000грн, ліміт заборгованості 500 000грн;

з 26.11.2015 сума погашення 0, ліміт заборгованості 0.

Відповідно до п.9.2.22 позичальник зобовязується сплатити проценти за користування кредитними коштами, що були нараховані за період з 01.12.2014 по 30.04.2015 і залишаються несплаченими, а саме:

-протягом періоду з 01.06.2015 по 31.08.2015 щомісячно сплачувати не менше 50грн;

- протягом періоду з 01.09.2015 по 25.11.2015 щомісячно сплачувати не менше 29 900грн.

Пунктом 9.2.24 сторони встановили, що позичальник зобовязується сплатити пеню за прострочення погашення заборгованості за період з січня 2015 по 03.06.2015, а саме:

-протягом періоду з 01.06.2015 по 31.08.2015 щомісячно сплачувати не менше 50грн;

- протягом періоду з 01.09.2015 по 25.11.2015 щомісячно сплачувати залишок несплаченої пені рівними частинами.

03.06.2015 сторони уклали додатковий договір №71114V10-1 до кредитного договору №71114V10 від 03.12.2014, яким виклали договір у новій редакції (доповнили, зокрема пунктами 9.2.18-9.2.29) та затвердили графік зміни ліміту заборгованості ( Додаток №1 до договору), а саме:

з 01.09.2015 по 20.09.2015- сума погашення 234 000грн, ліміт заборгованості 700 000грн;

з 21.09.2015 по 20.10.2015- сума погашення 234 000грн, ліміт заборгованості 466 000грн;

з 21.10.2015 по 02.12.2015 сума погашення 232 000грн, ліміт заборгованості 232 000грн;

з 03.12.2015 сума погашення 0, ліміт заборгованості 0.

Відповідно до п.9.2.24 позичальник зобовязується сплатити проценти за користування кредитними коштами, що були нараховані за період з 01.12.2014 по 30.04.2015 і залишаються несплаченими, а саме:

- протягом періоду з 01.06.2015 по 31.08.2015 щомісячно сплачувати не менше 50грн;

- протягом періоду з 01.09.2015 по 30.11.2015 щомісячно сплачувати не менше 10 000грн.

Пунктом 9.2.26 сторони встановили, що позичальник зобовязується сплатити пеню за прострочення погашення заборгованості за період з січня 2015 по 03.06.2015, а саме:

- протягом періоду з 01.06.2015 по 31.08.2015 щомісячно сплачувати не менше 50грн;

- протягом періоду з 01.09.2015 по 02.12.2015 (включно) щомісячно сплачувати щомісячно залишок несплаченої пені рівними частинами.

03.06.2015 ПАТ «Укрексімбанк» (кредитор), ТОВ «Галс ЛТД» (позичальник), ПП «Еко-Сад» (поручитель) уклали договір поруки №71115Р8 (а.с. 11-13). За умовами договору поруки поручитель зобовязується перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобовязання - Генеральної кредитної угоди №71114N2 від 26.11.2014 з усіма чинними кредитними договорами, укладеними в рамках Генеральної кредитної угоди.

Згідно з п.2.1.7 договору поруки поручитель надає згоду на забезпечення вказаною порукою всіх зобовязань позичальника за кредитною угодою, у т.ч. з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому.

Пунктом 4.1.3 договору поруки встановлено, що кредитор має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання поручителем та/або позичальником у випадку, якщо протягом 20 робочих днів з моменту отримання поручителем письмового повідомлення кредитора про факт невиконання та/або неналежного виконання боржником зобовязань за кредитною угодою та/або поручителем за цим договором, вони не будуть виконані, в тому числі, зокрема, якщо позичальник та/або поручитель не зміг виконати будь-яке із зобовязань (в т.ч. в частині) по цьому договору чи кредитній угоді.

Поручитель зобовязаний нести солідарну відповідальність за невиконання позичальником основного обовязання (або його частини) ( п.4.4.2).

Згідно з п. 7.4 дія договору припиняється після повного виконання основного зобовязання.

06.10.2015 сторони уклали додаткову угоду до договору поруки (а.с.14), якою доповнили п.2.1.7 статті 2 договору поруки наступним: поручитель надає згоду на внесення змін до кредитних договорів, які укладені в рамках генеральної кредитної угоди №71114N2 від 26.11.2014, щодо збільшення обсягу відповідальності, в тому числі: відстрочення виконання зобовязання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування грошовими коштами.

06.10.2015 сторони уклали додатковий договір №71114К13-2 до кредитного договору №71114К13 від 26.11.2014, яким внесли зміни до договору та встановили, що кінцевим строком погашення кредиту є 25.11.2016 (п.2.4), узгодили новий графік зміни ліміту заборгованості, (Додаток №1 до договору), а саме:

з 01.10.2015 по 20.10.2015 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн,ліміт заборгованості 1 000 000грн;

з 21.10.2015 по 20.11.2015 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн, ліміт заборгованості 999 900грн;

з 21.11.2015 по 20.12.2015 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн,ліміт заборгованості 999 800грн;

з 21.12.2015 по 20.01.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн,ліміт заборгованості 999 700грн;

з 21.01.2016 по 20.02.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн,ліміт заборгованості 999 600грн;

з 21.02.2016 по 20.03.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн, ліміт заборгованості 999 500грн;

з 21.03.2016 по 20.04.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн,ліміт заборгованості 999 400грн;

з 21.04.2016 по 20.05.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн, ліміт заборгованості 999 300грн;

з 21.05.2016 по 20.06.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн,ліміт заборгованості 999 200грн;

з 21.06.2016 по 20.07.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн,ліміт заборгованості 999 100грн;

з 21.07.2016 по 20.08.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 250 000грн,ліміт заборгованості 999 000грн;

з 21.08.2016 по 20.09.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 250 000грн, ліміт заборгованості 749 000грн;

з 21.09.2016 по 20.10.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 250 000грн, ліміт заборгованості 499 000грн;

з 21.10.2016 по 25.11.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 249 000грн, ліміт заборгованості 249 000грн;

з 26.11.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 0,00грн.

Вказаним додатковим договором також викладено в новій редакції п.п. 9.2.22-9.2.24 договору. Так, пунктом 9.2.22 встановлено, що позичальник зобовязується сплатити проценти за користування кредитними коштами, що були нараховані за період з 01.12.2014 по 30.04.2015 і залишаються несплаченими, а саме:

-протягом періоду з 01.10.2015 по 30.11.2016 щомісячно сплачувати не менше 2000грн;

- до 25.11.2016 сплатити 61 840,76грн;

Пунктом 9.2.24 сторони встановили, що позичальник зобовязується сплатити пеню за прострочення погашення заборгованості за період з січня 2015 по 06.10.2015, а саме:

-протягом періоду з 01.10.2015 по 31.05.2016 щомісячно сплачувати не менше 50грн;

- протягом періоду з 01.06.2015 по 01.07.2016 щомісячно сплачувати щомісячно залишок несплаченої пені рівними частинами.

06.10.2015 сторони уклали додатковий договір №71114V10-2 до кредитного договору №71114V10 від 03.12.2014, яким внесли зміни до договору та встановили, що кінцевим строком погашення кредиту є 02.12.2016 та узгодили новий графік зміни ліміту заборгованості( Додаток №1 до договору), а саме:

з 01.10.2015 по 20.10.2015 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн,ліміт заборгованості 700 00грн;

з 21.10.2015 по 20.11.2015 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн,ліміт заборгованості 699 900грн;

з 21.11.2015 по 20.12.2015 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн, ліміт заборгованості 699 800грн;

з 21.12.2015 по 20.01.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн, ліміт заборгованості 699 700грн;

з 21.01.2016 по 20.02.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн, ліміт заборгованості 699 600грн;

з 21.02.2016 по 20.03.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн, ліміт заборгованості 699 500грн;

з 21.03.2016 по 20.04.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн, ліміт заборгованості 699 400грн;

з 21.04.2016 по 20.05.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн,ліміт заборгованості 699 300грн;

з 21.05.2016 по 20.06.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн,ліміт заборгованості 699 200грн;

з 21.06.2016 по 20.07.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 100грн, ліміт заборгованості 699 100грн;

з 21.07.2016 по 20.08.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 250 000грн, ліміт заборгованості 699 000грн;

з 21.08.2016 по 20.09.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 175 000грн, ліміт заборгованості 698 900грн;

з 21.09.2016 по 20.10.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 175 000грн, ліміт заборгованості 523 900грн;

з 21.10.2016 по 20.11.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 175 000грн, ліміт заборгованості 348 900грн;

з 21.11.2016 по 02.12.2016 сума зменшення ліміту заборгованості 173 900грн, ліміт заборгованості 173 900

з 03.12.2016 0,00.

Вказаним додатковим договором також викладено в новій редакції п.п. 9.2.24-9.2.26 договору. Так, пунктом 9.2.24 встановлено, що позичальник зобовязується сплатити проценти за користування кредитними коштами, що були нараховані за період з 01.12.2014 по 30.04.2015 і залишаються несплаченими, а саме:

-протягом періоду з 01.10.2015 по 30.11.2016 щомісячно сплачувати не менше 1000грн;

- до 02.12.2016 сплатити 14 436,35грн;

Пунктом 9.2.26 сторони встановили, що позичальник зобовязується сплатити пеню за прострочення погашення заборгованості за період з січня 2015 по 06.10.2015, а саме:

- протягом періоду з 01.10.2015 по 31.05.2016 щомісячно сплачувати не менше 50грн;

- протягом періоду з 01.06.2016 по 01.07.2016 щомісячно сплачувати щомісячно залишок несплаченої пені рівними частинами.

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник - ТОВ «Галс ЛТД» порушив умови кредитних договорів, у звязку з чим банк здійснив 30.11.2015 договірне списання заборгованості позичальника за кредитними договорами з рахунку іншого поручителя - ТОВ « Грандвест ЛТД» на підставі п.4.1.2 договору поруки № 71115Р та у відповідності ст. 1071 ЦК України.

Виписками банку з рахунку ТОВ «Галс ЛТД» ( а.с. 153-156) підтверджено, що станом на 01.12.2015 заборгованість ТОВ «Галс ЛТД» за кредитними договорами була відсутня. З 08.12.2015 виникла заборгованість по кредитному договору №71114К13 від 26.11.2014 по відсотках в сумі 19 916,55грн, а по тілу кредиту заборгованість виникла станом на 23.12.2015 в сумі 100грн.По кредитному договору №71114V10 від 03.12.2014 заборгованість ТОВ «Галс ЛТД» по відсотках виникла станом на 08.12.2015 в сумі 13 247,80грн, по тілу кредиту заборгованість виникла станом на 23.12.2015 в сумі 100грн.

У звязку з порушенням позичальником умов кредитних договорів 29.12.2015 ПАТ «Укрексімбанк» надіслав позичальнику та поручителям, в т.ч. позивачу (поручителю - ПП «Еко-Сад»), вимогу № 071-18 про дострокове повернення всіх грошових вимог, які випливають з генеральної кредитної угоди №71114N2 від 26.11.2014. Банк вказав, що станом на 29.12.2015 заборгованість позичальника ТОВ «Галс ЛТД» за генеральною кредитною угодою №71114N2 від 26.11.2014 становить 1 699 280,62грн строкової заборгованості за кредитами, 200грн простроченої заборгованості за кредитами, 110 577,11грн нарахованих відсотків за кредитами, 34 864,35грн заборгованості за простроченими відсотками та 504 096грн заборгованість по нарахованій та несплаченій пені за несвоєчасне погашення платежів по кредиту. У вимозі, надісланій ПП «Еко-Сад», банк вимагав задоволення всіх його вимог упродовж 20 днів з моменту отримання цього повідомлення (а.с. 103).

Вказану вимогу позивач отримав 31.12.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 104).

У квітні 2016 року ПАТ «Укрексімбанк» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовами до ТОВ «Галс ЛТД», ПП «Еко-Сад», ТОВ «Грандвест ЛТД» про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитними договорами №71114К13 від 26.11.2014 та №71114V10 від 03.12.2014 станом на 13.04.2016 ( а.с.78- 93).

За вказаними позовами ПАТ «Укрексімбанк» Господарський суд Чернівецької області ухвалами від 28.04.2016 порушив провадження у справі №926/879/16 та у справі №926/880/16 (а.с.105 -108). Ухвалами від 09.06.2016 та від 15.06.2016 (в матеріалах справи) провадження у цих справа зупинене до вирішення судом даної справи (№ 926/1381/16) та справи № 926/1380/16.

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

Як вірно вказав суд першої інстанції, з договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умова договору поруки (пункт 7.4) про його припинення після повного виконання боржником своїх зобовязань перед банком за основним зобовязанням (генеральною кредитною угодою та укладеними в її рамках кредитними договорами) не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить частині першій статті 251 та частині першій статті 252 ЦК України, тому в цьому разі слід застосувати норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Кредитними договорами, в редакції від 06.10.2015, встановлений кінцевий строк повернення кредиту та всіх платежів -25.11.2016 за договором №71114К13 від 26.11.2014 та 02.12.2016 за договором №71114V10 від 03.12.2014.

У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитними договорами банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитних договорів використав право вимагати дострокового повернення кредиту, надіслав 29.12.2015 року вимогу позичальнику та поручителям про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобовязання.

Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постановах від 11.11.2015 та від 17.02.2016 (справа № 908/4911/14/3-1202гс15), прийнятих за наслідками перегляду постанов суду касаційної інстанції з підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції положень частини четвертої ст. 559 ЦК України, у разі, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Такий висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права в силу ст. 111-28 ГПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Отже, строк виконання умов кредитного договору щодо повного повернення отриманих кредитних коштів та виконання інших зобовязань настав з моменту отримання позичальником та поручителями вимоги банку. Як стверджує позивач, позичальник (боржник) отримав вимогу банку 05.01.2016 та мав виконати її у 10-денний строк.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач отримав вимогу банку 31.12.2015 та мав виконати її згідно з п.4.1.3 договору поруки упродовж 20 днів з дня отримання. Відтак перебіг шестимісячного строку для предявлення банком вимог до позивача (поручителя) розпочався з 01.01.2016 та закінчився 30.06.2016.

У звязку з невиконанням позичальником та поручителями вимог банку про дострокове повернення всіх коштів за кредитними договорами банк звернувся до суду у вказаний проміжок часу (у квітні 2016року) з позовами до позичальника та поручителів про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитними договорами, що підтверджено ухвалами суду від 28.04.2016 у справах №926/879/16 та № 926/880/16. На даний час ухвалами від 09.06.2016 та від 15.06.2016 провадження у цих справа зупинене до вирішення судом даної справи (№ 926/1381/16) та справи № 926/1380/16.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що шестимісячний строк для предявлення вимоги до поручителя розпочався 01.07.2015 і закінчився 31.12.2015 та пропуск банком шестимісячного строку для предявлення позову до поручителя, оскільки за згодою скаржника (поручителя) до кредитних договорів сторонами були внесені зміни, шляхом укладення додаткових договорів від 06.10.2015. Кредитними договорами, з урахуванням змін від 06.10.2015, встановлені кінцеві строки повернення кредиту та всіх платежів: за договором №71114К13 від 26.11.2014 - 25.11.2016, за договором №71114V10 від 03.12.2014 02.12.2016, та встановлені суми та строки сплати чергових платежів по кредиту, починаючи з 01.10.2015, а саме: з 01.10.2015 по 20.10.2015 100,00грн, з 21.10.2015 по 20.11.2015 100,00грн, з 21.11.2015 по 20.12.2015 100,00грн, з 21.12.2015 по 20.01.2016 100,00грн і т. д.; суми та строки сплати заборгованості по процентах і пені, які також починаються із 01.10.2015.

Інші доводи скаржника не беруться до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції, покладених в основу рішення.

Таким чином, суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позову та вважає рішення про відмову у задоволенні позову правомірним.

Поряд з тим, зазначення судом першої інстанції, що перебіг шестимісячного строку для предявлення банком вимоги до ПП «Еко-Сад» як до поручителя, розпочався 01.02.2016 та тривав до 01.08.2016, в той час, як на думку апеляційного суду, він розпочався з наступного дня після отримання вимоги, тобто, з 01.01.2016 та тривав по 30.06.2016, не впливає на правомірність висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання поруки припиненою, відтак не може бути підставою для зміни чи скасування рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено, доказів не подано наявності підстав, передбачених ст. 104 ГПК України, для скасування чи зміни рішення та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.43, 49, 91, 99, 101, 103, 105, ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернівецької області від від 11.08.2016 у справі № 926/1381/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 31.10.2016

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя О.І. Матущак