ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2016 року Справа № 14/262

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

від відповідача-2: ОСОБА_1 представник, довіреність №779 від 01.09.15 р.;

відповідач-2: ОСОБА_2 паспорт серії НОМЕР_1 від 01.07.1997р.;

представники позивача та відповідача-1 у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши апеляційні скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та Кіровоградської міської ради

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.10.2015 року у справі № 14/262

за позовом Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі", м. Кіровоград

до відповідача-1 Кіровоградської міської ради, м. Кіровоград

відповідача-2 Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Кіровоград

про визнання договору оренди землі недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 20.10.2015 року у справі № 14/262 року (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Колодій С.Б., судді: Болгар Н.В., Поліщук Г.Б.) позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсним договір оренди землі № 632 від 15.08.2007 року, який укладено між Кіровоградською міською радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 про надання в оренду земельної ділянки площею 3000,54 кв. метрів, яка розташована по вул. Героїв Сталінграда в місті Кіровограді.

Стягнуто з Кіровоградської міської ради на користь Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" 42,50 грн. державного мита та 57,50 грн. витрат з інформаційно-технічних послуг.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" 42,50 грн. державного мита та 57,50 грн. витрат з інформаційно-технічних послуг.

Рішення мотивовано тим, що:

- відповідно до встановлених рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.03.2009 року у справі №14/280 від 17.03.2009 року фактів, які не потребують повторного доведення в силу ст.35 Господарського процесуального кодексу України, доведено правомірність використання Кіровоградським приватним малим підприємством по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" земельної ділянки розміром 0,4549 га за адресою вул.Героїв Сталінграда, 26а в.м.Кіровоград;

- вказана земельна ділянка використовується позивачем у даній справі на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії КР №00000575;

- відповідно до договору оренди земельної ділянки від 15.08.2007 року, укладеного між Кіровоградською міською радою та приватним підприємцем ОСОБА_2 на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 08.12.2005 "1590 "Про регулювання земельних відносин" та від 26.09.2006 №112 "Про розгляд звернень юридичних та фізичних осіб з питань регулювання земельних відносин" укладено договір оренди землі №632;

- за вказаним договором оренди відповідач-2 прийняла у строкове платне

користування земельну ділянку для розміщення автостоянки власного транспорту, яка знаходиться по вул. Героїв Сталінграда, загальною площею 3000,54 кв. м.;

- згідно висновку експерта №1431 судової земельно-технічної експертизи

вбачається, що частина земельної ділянки, наданої в оренду відповідачу-2, накладається на земельну ділянку позивача.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважав, що при укладені спірного договору оренди його сторонами порушено приписи ч.ч.1, 3 ст.203 Цивільного кодексу України, ч.5 ст.116 Земельного кодексу України, що є підставою для визнання його недійсним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 та Кіровоградська міська рада подали на рішення суду першої інстанції апеляційні скарги.

ФОП ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неналежну оцінку доказів по справі.

Апелянт вказує, що суд:

- не обґрунтував, в чому порушено спірним правочином вимоги закону саме на момент його укладення;

- не надав оцінки тому факту, що спірний договір укладено щодо належним чином сформованої та зареєстрованої в Державному земельному кадастрі земельної ділянки;

- посилання суду на факти, встановлені іншими судовими рішеннями, не є достатнім обґрунтуванням підстав для задоволення позову, оскільки доводи відповідача-2, надані суду як заперечення проти позову у даній справі, в інших судових спорах не досліджувались.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення, в задоволенні позову відмовити.

Відповідач-1 - Кіровоградська міська рада, в поданій апеляційній скарзі зазначає на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зазначає обставини укладення з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 оспорюваного договору. Звертає увагу суду на те, що доводи, наведені судом, можуть бути підставою для скасування рішення про надання відповідачу-2 земельної ділянки, а не для визнання договору оренди недійсним.

Просить оскаржуване рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Представники позивача у судове засідання не зявився. Надав суду відзив на апеляційні скарги. Просив суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача (том 5 а.с.128-130, 136-138).

Позивач спростовує доводи обох апелянтів. Вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та просить залишити його без змін.

Представник відповідача-1 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений ухвалами суду.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року за №18 "Про деякі питання практики застосування Господасрького процесуального кодексу України судами першої інстанції "

визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Оскільки явка в судове засідання представника сторони - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без його участі, якщо нез'явлення цього представника не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що матеріали справи дозволяють колегії суддів визначитись щодо законності оскаржуваного рішення, розгляд справи проводиться апеляційним судом відповідно до наявних у справі доказів, які представник відповідача-1 міг подати суду першої інстанції. Враховуючи закінчення строку розгляду апеляційної скарги, відсутність клопотання будь-якої сторони про його продовження, судове засідання проведено без участі відповідача-1.

Крім того, характер спору виключає необхідність у дослідженні будь-яких інших доказів, ніж ті, що наявні в матеріалах справи.

Під час розгляду апеляційної скарги представник скаржника - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 заявив клопотання про зупинення розгляду апеляційної скарги до вирішення пов'язаної з нею справи № 912/4488/15, яка знаходиться в провадженні господарського суду Кіровоградської області.

В обґрунтування клопотання зазначав, що у вказаній ним справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Кіровоградської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне мале підприємство по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" про визнання недійсним рішення Кіровоградської міської ради №334 від 17.09.1999 року розглядається питання щодо законності підстав, на яких у позивача у даній справі № 14/262 - Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" виникло право користування земельною ділянкою загальною площею 0,5 га по вул.Героїв Сталінграда у м.Кіровограді.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.12.2015 року провадження у даній справі було зупинено до набрання чинності рішенням у справі №912/4488/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Кіровоградської міської ради, требя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" про визнання недійсним рішення Кіровоградської міської ради №334 від 17.09.1999 року.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2016 року

у справі № 912/4488/15 в задоволенні позову позивачу відмовлено. Рішення набрало чинності 26.05.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 року провадження у даній справі поновлено.

Під час розгляду апеляційної скарги представником апелянта 28.07.2016 року було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з неможливістю її розгляду до вирішення пов'язаної з нею справи №912/2554/16 за позовом ФОП ОСОБА_2 до Кіровоградської міської ради про визнання незаконним пункту рішення, визнання недійсним змін до Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

Обговоривши заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення клопотання відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання чи оцінку доказів у даній справі. Ці обставини мають бути такими, що мають значення для даної справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду необхідно у кожному конкретному випадку з'ясовувати, зокрема, чим зумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи у спорі про визнання недійсним змін до Державного акту на право постійного користування позивача земельною ділянкою відповідачем-2 не доведена суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність встановлення господарським судом обставин справи та їх юридичну оцінку, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг в силу наступного:

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що

14.11.1995 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради прийнято рішення №716 "Про надання земельної ділянки ПП "Кіровоградпромторгмеблі". Зазначеним рішенням за результатами розгляду клопотання позивача та позитивних висновків матеріалів попереднього погодження приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" надано земельну ділянку площею 0,095 га. В комунальній зоні 102 мікрорайону вздовж вул..Героїв Сталінграду (том 1 а.с.34).

На підставі вказаного рішення 06.12.1995 року приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" видано Державний акт на право постійного користування землею серії КР №00000575, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №505 (том 1 а.с.31-32).

Рішенням одинадцятої сесії Кіровоградської міської ради 23 скликання №334 від 17.09.1999 року (п. 14), за рахунок земель резервного фонду міста приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,5 га. під розміщення техніки, будівельних матеріалів та стоянки гостьового транспорту біля існуючої території по вул. Г.Сталінграда (у районі комунальної зони 102-го мікрорайону) (том 1 а.с.35-36).

На підставі цього рішення землекористування позивача було збільшено на площу в 0,4549 га, про що свідчить запис, зроблений в Державному акті серії КР №00000575 (том 1 а.с.33 зворот).

Як зазначає позивач, 28.04.2014 року управління Держземагентства у Кіровоградському районі Кіровоградської області листом за №3309/04-19/11-14 повідомило його про відмову в погодженні технічної документації у зв'язку з тим, що при перевірці обмінного файлу XML в базі даних державного земельного кадастру виявлено перетин (накладення меж земельної ділянки з суміжними земельними ділянками.

Матеріалами справи встановлено, що 15.08.2007 року між Кіровоградською міською радою (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки №632 (том 1 а.с.16-18).

Підставою для укладення договору зазначено рішення Кіровоградської міської ради від 08.12.2005 року.

Відповідно до договору оренди відповідач-1 передав орендарю в строкове платне користування на п'ять років земельну ділянку площею 3000,54 кв.м. для розміщення стоянки автотранспорту по вул..Героїв Сталінграда (поруч з існуючою автостоянкою ВКФ "Свеса".

В зв'язку із наданням ФОП ОСОБА_2 в оренду частини земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні позивача, останній стверджує про відсутність можливості провести державну реєстрацію земельної ділянки.

З висновку експерта №1431 судової земельно-технічної експертизи, що проведена в рамках даної справи, вбачається, що відповідно до фактичного користування та існуючої технічної документації земельні ділянки, які знаходяться у користування приватного підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" (за рішенням Кіровоградської міської ради №716 від 14.11.1995 року та №334 від 17.09.1999 року), які знаходяться в комунальній зоні за адресою: 102-го мікрорайону, вздовж вул. Героїв Сталінграду та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (за договором оренди землі №632 від 15.08.2007 року), яка знаходиться за адресою: вул.Героїв Сталінграда (поруч з існуючою автостоянкою ВКФ "Свеса") в м.Кіровограді через те, що Кіровоградське приватне підприємство по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" не набуло право власності належним чином не накладаються, а саме земельна ділянка, яка надана Кіровоградському приватному підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" (за рішенням Кіровоградської міської ради №716 від 14.11.1995 знаходиться на відстані 83,80м від земельної ділянки фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (за договором оренди землі №632 від 15.08.2007). Земельні ділянки, які надані Кіровоградському приватному підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" (за рішенням Кіровоградської міської ради №334 від 17.09.199 року межують з земельною ділянкою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (за договором оренди землі №632 від 15.08.2007 року).

Якби земельні ділянки, які знаходяться у користуванні Кіровоградського приватного підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" (№334 від 17.09.1999 року), які знаходяться в комунальній зоні за адресою 102-го мікрорайону, вздовж вул. Героїв Сталінграду були оформлені відповідно до діючого законодавства, тобто власник набув право власності належним чином, то було б накладання даних земельних ділянок на земельну ділянку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (за договором оренди землі №632 від 15.08.2007 року), яка знаходиться за адресою: вул.Героїв Сталінграда (поруч з існуючою автостоянкою ВКФ "Свеса") в м.Кіровограді, а земельна ділянка, яка належить приватному підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградмеблі" на підставі рішення №716 від 14.11.1995 року розташована на відстані 83,80 м від земельної ділянки приватного підприємця ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не потребують доведення під час розгляду даної справи факти, що встановлені рішенням господарського суду у інших справах між тими ж сторонами.

Таким чином, експертизою підтверджено, що відповідачу-2 згідно договору оренди від 15.08.2007 року надана земельна ділянка, частина якої перебуває у користуванні позивача у даній справі з 1999 року по теперішній час.

Відповідач-2 неодноразово зверталась до суду з позовами до Кіровоградської міської ради, приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі", стверджуючи, що вона в результаті накладення земельних ділянок не має можливості користуватися об'єктом оренди, оспорювала рішення відповідача-1 та правомірність надання земельної ділянки позивачу.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні даного спору суд першої інстанції належним чином з'ясував дійсні обставини справи, надав їм належну оцінку та дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Так, відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 215 Цивільного кодексу України унормовано, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.03.2009 року у справі №14/280, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.06.2009 року, відмовлено в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Кіровоградської міської ради, Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" та Кіровоградського міського управління земельних ресурсів про скасування пункту 14 рішення ХІ сесії Кіровоградської міської ради від 17.09.1999 року №334 в частині надання права постійного користування земельною ділянкою приватному підприємству "Кіровоградпромторгмеблі" внаслідок невиконання вимог статті 22 Земельного кодексу України, який діяв до 01.01.2002 року.

Під час розгляду даної справи господарським судом Кіровоградської області встановлено, що згідно наданих підприємством "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" документів були затверджені план меж землекористування; акт про встановлення та погодження в натурі меж земельної ділянки; план узгодження меж; збірний земельно-кадастровий план суміжних землекористувачів і землевласників; відомість вирахування дирекційних і внутрішніх кутів, віддалей між точками повороту меж з контролем координат та площі землекористування по вул. Героїв Сталінграда,26 а; експлікація земельних угідь, що стало підставою для внесення доповнень до Державного акту на право постійного користування землею серії КР 00000575.

Цим же рішенням встановлено помилковість та недоведеність тверджень позивача про невиконання вимог статті 22 Земельного кодексу України, який діяв до 01.01.2002 року щодо встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) після прийняття рішення Кіровоградської міської ради від 17.09.1999 року.

Як зазначив у вказаному рішенні господарський суд, внесення змін в Державний акт на постійне користування землею серії КР №00000575, яким посвідчено право приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" на постійне користування земельною ділянкою у 0,4549 га свідчить про встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), оскільки ці дії передують внесенню будь-яких змін до Державного акту на право постійного користування землею щодо землекористування.

Таким чином, рішенням господарського суду Кіровоградської області у справі №14/280 встановлено, що після прийняття Кіровоградською міською радою рішення №334 від 17.09.1999 року підприємством були подані всі необхідні документи для внесення змін до Державного акту №00000575. Зазначені обставини не підлягають доведенню знову в силу приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2012 року у справі №1170/2а-2271/11, яка набрала законної сили, відмовлено в задоволенні позову приватного підприємця ОСОБА_2 до Управління Держкомзему України в м. Кіровограді про визнання незаконними дій відповідача по внесенню змін до Державного акту на право постійного користування землею серія КР №00000575, виданого Кіровоградською міською радою 06.12.1995 року та скасування державного акту на право постійного користування землею по вулиці Героїв Сталінграду в м.Кіровограді, виданого приватному малому підприємству по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Кіровоградпромторгмеблі" в частині внесення змін в землекористування, а саме: "Рішення сесії Кіровоградської міської ради №334 від 17.09.1999 року "Про надання земельних ділянок". Надати 0,4549 га".

Крім того, рішенням господарського суду Кіровоградської області від 13.02.2015 року у справі №912/4547/14, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 02.07.2015 року, відмовлено в задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Кіровоградського приватного малого підприємства по промисловому виробництву та торгівлі меблями "Фірма "Кіровоградпромторгмеблі" про визнання недійсним та скасування доповнення до Державного акта.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 13.01.2016 року

у справі № 912/4488/15, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2016 року, ФОП ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним п.14 рішення Кіровоградської міської ради №334 від 17.09.1999 року, на підставі якого позивачу надана земельна ділянка..

Таким чином, правомірність користування з 1999 року позивачем земельною ділянкою, частина якої передана відповідачем-1 відповідачу-2 є доведеною належними та допустимими доказами.

Як встановлено вище, право позивача на користування земельною ділянкою по вул. Героїв Сталінграда у м. Кіровограді, загальною площею 5499,3 кв.м. посвідчується Державним актом на право постійного користування землею.

Згідно п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2005 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Порядок переоформлення права постійного користування земельними ділянками на право оренди на них Земельний кодекс України не визначив. Не визначений порядок переоформлення і іншими законодавчими актами.

За змістом п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України обов'язок щодо переоформлення права покладався на громадян та юридичних осіб, відповідно, і ініціатива такого переоформлення мала виходити від громадян та юридичних осіб.

В подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005р. у справі № 1-17/2005 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення. Також, згідно зазначеного рішення наведені положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, зважаючи на доведений факт правомірного користування позивачем спірною земельною ділянкою, а також те, що позивач до Кіровоградської міської ради із заявою про добровільну відмову від права постійного землекористування в порядку, передбаченому частиною 3 статті 142 Земельного кодексу України не звертався, а Кіровоградська міська рада, в свою чергу, не приймала рішення відповідно до частини 3 статті 149 Земельного кодексу України про вилучення земельної ділянки, наданої позивачеві у постійне користування, передання такої земельної ділянки у наступне користування, в тому числі на праві оренди, не відповідає приписам частини 5 статті 116 Земельного кодексу України, за змістом якої Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги відповідача-2 щодо того, що судом не було встановлено норми законодавства, яке порушено оспорюваним договором.

За встановлених обставин колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість доводів апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та Кіровоградської міської ради на рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.10.2015 року у справі № 14/262

залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.10.2015 року у справі № 14/262 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному обсязі 24.10.2016 року.