ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2016 р.Справа № 915/210/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників провадження у справі про банкрутство: Від ПАТ «Дельта Банк» Богатиря К.В. Аленіна О.Ю., Жекова В.І. Герасименко Ю.С. Биковський Д.Ю., довіреність № б/н, дата видачі: 31.08.16
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
на ухвалу господарського судуМиколаївської області
від08.09.2016р.
у справі№ 915/210/15 /суддя Ткаченко О.В./
за заявою боржника ЛіквідаторТовариства з обмеженою відповідальністю «Визит Альянс» Герман Оксана Степанівна
пробанкрутство
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.02.2016р. прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Визит Альянс» про порушення справи про банкрутство, на підставі ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.03.2015р. порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Визит Альянс».

Постановою господарського суду Миколаївської області від 17.03.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Визит Альянс» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Герман Оксану Степанівну.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 08.09.2016р. клопотання ліквідатора ТОВ «Визит Альянс» Герман О.С. щодо надання згоди на продаж нерухомого та рухомого майна, яке є предметом забезпечення вимог ПАТ «Дельта Банк» задовольнили; надали згоду на продаж нерухомого та рухомого майна ТОВ «Визит Альянс», яке є предметом забезпечення вимог ПАТ «Дельта Банк».

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Миколаївської області від 08.09.2016р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, відповідно до якої скаржник просить ухвалу господарського суду Миколаївської області від 08.09.2016р. по справі № 915/210/15 скасувати.

Як на підставу викладених у скарзі вимог апелянт посилається на неправильне застосування норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, а саме:

- лише у випадку не надання такої згоди кредитором, тобто однозначної відмови від надання згоди на продаж майна, ліквідатор зобов'язаний звернутися до суду для отримання такої згоди;

- АТ «Дельта Банк» як заставний кредитор, надав згоду на продаж заставного майна ТОВ «Визит Альянс» на першому аукціоні за наступною початковою вартістю: База обслуговування промислових приміщень - 4 511 200,00грн., оздоровчий комплекс «Жемчужина» - 146 646 840,00грн., комплекс басейнів з гірками ОК «Жемчужина» - 11 427 498,00грн.;

- порушення норм матеріального права судом першої інстанції полягає в порушенні ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.10.2016р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.10.2016р.

Розглянувши матеріали даної справи, Одеський апеляційний господарський суд встановив наступне:

Як встановлено ухвалою суду від 29.04.2015 про задоволення кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк", в забезпечення вимог Банку за Кредитним договором № 02/070/06-КЛТ від 14.06.2006 року та Кредитним договором № 02/047/06-КЛТ від 05.05.2006 року сторонами було укладено Іпотечний договір від 24.09.2007, згідно умов якого в іпотеку передано наступне майно:

- Оздоровчий комплекс "Жемчужина", що знаходиться за адресою: Миколаївська обл., Очаківський р-н. с. Чорноморка. вул. Приморська, буд. №68/1 та належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.2006. посвідченому приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Сазановою М.Б. за реєстровим № 342.

Відповідно до п. 1.4. Іпотечного договору в редакції договору про внесення змін від 26.03.2009 заставна вартість вказаного майна складає 58 332 004,50 грн.

Крім того, відповідно до Іпотечного договору від 28.08.2008 в забезпечення вимог Банку за Кредитним договором № 02/070/06-КЛТ від 14.06.2006 року в іпотеку передано наступне майно:

- Комплекс, база обслуговування промислових приміщень, що знаходяться за адресою Миколаївська обл., Очаківський р-н. с. Чорноморка, вул. Приморська, 38. загальною площею 895. 3 кв. м.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 29.04.2015 по справі №915/210/15 ПАТ "Дельта Банк" було визнано кредитором, вимоги якого в загальній сумі 254742429,78 грн. було внесено до реєстру вимог кредиторів, з яких вимоги в сумі 84206768,86 грн. внесено до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимоги, забезпечені заставою майна боржника, в сумі 141370 653,37 грн. (борг за кредитом та відсотками) - до четвертої черги задоволення кредиторських вимог, в сумі 29165007,55 грн. (пеня) - до шостої черги задоволення кредиторських вимог.

З метою реалізації майна, яке є предметом забезпечення вимог ПАТ "Дельта Банк", та подальшого позачергового задоволення його кредиторських вимог, ліквідатором на адресу банку направлявся лист щодо надання згоди на продаж майна банкрута за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, зокрема від 09.06.2015.

Кредитором - ПАТ "Дельта Банк" листом від 06.07.2016 № 18.5/841 було погоджено продаж заставного майна ТОВ "Визит Альянс" на першому аукціоні (без можливості пониження початкової вартості) за наступною початковою вартістю:

1) База обслуговування промислових приміщень, розташована за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Приморська, 38, загальною площею 895,3 кв.м. - 4511200,00 грн.

2) Оздоровчий комплекс "Жемчужина", розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Приморська, 68/1, загальною площею 9357,4 кв.м. - 146646840,00 грн.

3) Комплекс басейнів з гірками ОК "Жемчужина", розташований за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Приморська, 72/1 - 11427498,00 грн. У випадку, якщо перший аукціон з продажу майна боржника не відбудеться, окремо письмово погодити подальшу реалізацію заставного майна з АТ "Дельта Банк".

До листа від 06.07.2016 № 18.5/841Банк додав копії звітів про оцінку майна, на які він посилався при наданні згоди на продаж та які проводилися за його власним замовленням.

14.07.2016р. до господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання ліквідатора Герман Оксани Степанівни про надання згоди на продаж майна, яке є предметом забезпечення вимог ПАТ «Дельта Банк». До клопотання додано:

- Витяг із звіту про оцінку вартості комплексу басейна з гірками ОК «Жемчужина», розташованого за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Приморська, 72/1;

- Витяг із звіту про оцінку вартості об'єкта нерухомості - Оздоровчого комплексу «Жемчужина», розташованого за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Приморська, 68/1;

- Витяг із звіту про оцінку вартості нежилого об'єкту, розташованого за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Чорноморка, вул. Приморська, 38;

- копію листа-погодження продажу забезпеченого майна АТ «Дельта Банк» у вигляді цілісного майнового комплексу (лист № 18.5/464 від 02.10.2015р. ПАТ «Дельта Банк»);

- копію листа № 14-01-01/16 від 14.08.2016р. Універсальної біржі «Південь»;

- копію листа-погодження продажу забезпеченого майна АТ «Дельта Банк» у вигляді цілісного майнового комплексу (лист № 18.5/988 від 24.02.2016р. ПАТ «Дельта Банк»);

- роздруківка з сайту Міністерства юстиції України;

- копію листа № 22-04-03/16 від 22.04.2016р. Універсальної біржі «Південь»;

- копію листа від 09.06.2016р. ліквідатора Герман О.С.

В обґрунтування поданого клопотання ліквідатор посилається на абз. 2 п. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та вказує на ненадання згоди заставним кредитором на продаж майна, що є предметом забезпечення його вимог, що призводить до затягування ліквідаційної процедури ТОВ «Визит Альянс».

19.07.2016р. до господарського суду Миколаївської області надійшли доповнення ліквідатора до клопотання. До доповнень додано копію листа-погодження продажу забезпеченого майна АТ «Дельта Банк» (лист № 18.5/1841 від 06.07.2016р. ПАТ «Дельта Банк») та Звіт про оцінку Комплекс басейнів з гірками ОК «Жемчужина», що складається з: адмінбудівля (літ.А) заг.пл. 659,3кв.м., вбиральня (літ. Б), технологічне приміщення (літ. В), навіс (літ. Г), навіс (літ. Д), технологічне приміщення (літ. Е), технологічне приміщення (літ. Ж), навіс (літ. З), навіс (літ. К), водний бар (літ. И), споруди (№ 3-15, І) та розташований за адресою: Миколаївська обл., Очаківський р., с. Чорноморка, вул. Приморська, 72/1; Звіт про оцінку Оздоровчий комплекс «Жемчужина», загальною площею 9357,40кв.м., що розташований за адресою Миколаївська обл., Очаківський р., с. Чорномрка, вул. Приморська, 68/1; Звіт про оцінку База обслуговування промислових приміщень, загальною площею 895,3кв.м., що розташований за адресою: Миколаївська обл., Очаківський р., с. Чорноморка, вул. Приморська, 38.

Із матеріалів даної справи вбачається, що раніше ліквідатор виставляв на відкриті торги майно банкрута, що є предметом забезпечення, відповідно до вимог Закону у вигляді цілісного майнового комплексу, але торги не відбулися у зв'язку з відсутністю заявок на участь у торгах, що змусило ліквідатора розпочати дії, направлені на продаж вказаного майна частинами.

Як свідчить лист-відповідь банку на останній запит ліквідатора про надання згоди на продаж майна частинами, Банк фактично надав таку згоду, але запропонував ліквідатору вважати початковою ціною об'єктів ту ціну, яка була ним зазначена у листі-відповіді, проводити перший аукціон без можливості пониження початкової вартості майна, у разі не продажу майна умови наступного аукціону погодити додатково.

Ліквідатор вказаний лист Банку розцінив як обмеження своїх прав щодо проведення оцінки та продажу майна на аукціоні, тому в порядку ст. 42 ч. 4 абз. 2 Закону подав клопотання до господарського суду про надання згоди на продаж майна, яке є предметом забезпечення.

У відповідності до абз. 2 п. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Згідно ч. 5 ст. 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що положеннями статті 42 Закону про банкрутство законодавець визначив порядок надання згоди на відчуження заставного майна, згідно якого така згода є безумовною та надається кредитором-заставодержателем, або судом (за відсутності згоди кредитора-заставодержателя), а дії ліквідатора, спрямовані на її одержання, є необхідними для наступного продажу майна банкрута. При цьому, надання згоди на продаж заставного майна забезпеченим кредитором не надає йому права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені законом.

Згідно ст. 57 Закону початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим. Початкова вартість підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону. У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Тобто, як правильно визначив господарський суд в оскаржуваній ухвалі, оцінка майна банкрута за Законом про банкрутство в редакції з 19.01.2013 року, положення якого застосовуються в ході ліквідаційної процедури банкрута, є власною компетенцією ліквідатора та може проводитися ним із застосуванням висновків експертів-оцінювачів у разі продажу майна боржника частинами, якщо не вдалося його реалізувати у вигляді цілісного майнового комплексу. Але господарський суд не звернув увагу на те, що кредитор має право на сумнів у початковій вартості майна, яка була визначена ліквідатором, та може вимагати призначення незалежної оцінки майна за свій рахунок. У даному випадку Банк не звертався із клопотанням до суду про призначення професійної оцінки майна, оскільки раніше на його замовлення така оцінка вже була проведена у період ще до призначення оцінки на замовлення ліквідатора.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим посилання Банку на висновки незалежної оцінки забезпеченого майна, яка була проведена на його замовлення. Заперечення ліквідатора на висновки професійних оцінщиків на замовлення Банку, які на думку ліквідатора містять ряд суттєвих недоліків по суті проведення оцінки, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки для такої критики необхідно мати достатні професійні знання та навики, бути як найменш самому професійним оцінщиком, щоб мати повноваження давати рецензію на вказані звіти. За відсутності негативної рецензії на проведену на замовлення банку оцінку майна, така оцінка повинна розглядатися та прийматися до уваги усіма сторонами та учасниками провадження у даній справі.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що у період до проведення першого аукціону на продаж майна частинами у ліквідатора була інформація про незалежну оцінку майна як на замовлення забезпеченого кредитора, так і на його власне замовлення.

Вказані звіти про оцінку майна мають розбіжності щодо вартості майна, що і є предметом спору між забезпеченим кредитором та ліквідатором.

В чому полягають ці розбіжності:

1) База обслуговування промислових приміщень:

За оцінкою Банку - 4 511 200,00 грн.

За оцінкою ліквідатора - 1 293 552,00грн.

2) Оздоровчий комплекс "Жемчужина":

За оцінкою Банку - 146 646 840,00 грн.

За оцінкою ліквідатора - 37 678 591,00грн.

3) Комплекс басейна з гірками ОК «Жемчужина»:

За оцінкою Банку - 3 022 100,00грн.

За оцінкою ліквідатора - 11 427 498,00 грн.

За першими двома позиціями вартість майна за оцінкою Банку є суттєво вищою від вартості цього ж майна за оцінкою ліквідатора. За третьою позицією все навпаки: вартість майна за оцінкою ліквідатора є суттєво вищою від вартості цього ж майна за оцінкою Банку. Що робить Банк за таких обставин? Він обирає єдине правильне рішення, яке повністю відповідає вимогам Закону, а саме він пропонує у своєму листі-відповіді ліквідатору визначити початкову ціну для продажу забезпеченого майна з врахуванням висновків обох оцінщиків, але за найбільшими цінами, які вони зазначили у звітах.

Вказане повністю підтверджено приписами ст. 44 ч. 1 Закону, за якою вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Що стосується пропозиції Банку у листі-відповіді проводити перший аукціон без можливостей зниження початкової ціни, то це також прямо передбачено ст. 66 ч. 1 Закону, якою визначено: Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості.

Що стосується останньої пропозиції Банку, а саме: у разі не продажу майна на першому аукціоні умови наступного аукціону погодити додатково, то вказане будь-яким чином не могло вплинути на продаж майна на першому аукціоні, не заважало ліквідатору проводити цей аукціон у відповідності до вимог Закону. В подальшому у разі проведенні повторного та другого повторного аукціону дії ліквідатора та порядок проведення аукціону повністю визначені ст. ст. 64-66 Закону, в тому числі з питань визначення ціни майна для продажу та можливостей її зниження. Будь-які додаткові умови забезпеченого кредитора, які не передбачені вказаними правовим нормами, не повинні бути перешкодою для реалізації забезпеченого майна та погашення вимог Банку до банкрута.

Таким чином, колегія суддів робить висновок про те, що фактично Банк надав згоду для продажу забезпеченого майна ліквідатору, при цьому не обирав додаткові умови продажу, які були не передбачені нормами Закону, будь-яких обмежень дій ліквідатора з боку Банку з питань проведення першого аукціону в дійсності не існувало, тому законних підстав для звернення ліквідатора з клопотанням до господарського суду про надання згоди на продаж майна не було. Вказане свідчить про неповне з'ясування господарським судом усіх обставин по справі та надання невірної правової оцінки діям кредитора та ліквідатора, помилкове винесення судом оскаржуваної ухвали.

Ухвала господарського суду Миколаївської області від 08.09.2016р. підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні клопотання ліквідатора до господарського суду про надання згоди на продаж майна банкрута, яке є предметом забезпечення вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 106 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 08.09.2016р. скасувати.

Відмовити у задоволенні клопотання ліквідатора до господарського суду про надання згоди на продаж майна банкрута, яке є предметом забезпечення вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Матеріали оскарження направити до господарського суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: О.Ю. Аленін

В.І. Жеков