ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" жовтня 2016 р.Справа № 922/2946/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі Помпі К.І.

розглянувши матеріали справи

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 4, м. Харків в інтересах держави в особі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків 3-я особа Професійно-технічне училище № 32, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю аудиторської фірми "Ірбіс- аудіт", м. Харків
про визнання недійсним договору та повернення майна
за участю:

прокурора - Перегонцева Н.С., посвідчення № 030322 від 14.11.2014 року;

позивача - не з'явився;;

відповідача - ОСОБА_1В, директор;

третьої особи - ОСОБА_2, довіреність від 06.10.2016 року;

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю аудиторської фірми "Ірбіс-аудит", в якому просить:

1. Визнати недійсним договір оренди державного майна від 11.08.2005 року № 1796-и, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Харківській області та Товариством з обмеженою відповідальністю аудиторською фірмою "Ірбіс-аудит", та додаткові угоди до цього договору № 1 від 17.10.2007 року, № 2 від 24.04.2008 року, № 3 від 20.06.2008 року, № 4 від 13.11.2009 року, № 5 від 07.04.2011 року, № 6 від 24.12.2013 року, № 7 від 24.12.2013 року, та № 8 від 20.07.2015 року;

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю аудиторську фірму "Ірбіс-аудит" звільнити та повернути державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення кімнати № 10,11, 12, 21, 22, 23, 24, загальною площею 136,3 кв.м., розміщені за адресою: м. Харків, вул. Спортивна, 9, Регіональному відділенню Фонду державного майна по Харківській області.

3. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 вересня 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 06.10.2016 року о 11:30 годині. Цією ж ухвалою було залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Професійно-технічне училище № 32.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.10.2016 року розгляд справи було відкладено на 19.10.2016 року об 11:00 год.

Представник відповідача в судовому засіданні просить розглянути заяву про відвід судді Суслової В.В. за вх. № 118 від 06.10.2016 року.

Свою заяву про відвід судді представник відповідача аргументує тим, що суддею порушені норми ГПК України під час прийняття позовної заяви до провадження, а саме не перевірені повноваження особи, яка підписала позовну заяву. Окрім того, представник відповідача зазначає, що на його адресу не була направлена позовна заява та додані до неї документи. Ухвала про порушення провадження у справі № 922/2946/16 за словами представника відповідача також направлена не була. Вказані дії судді викликають сумнів у відповідача щодо упередженості в розгляді справи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши присутніх у судовому засіданні учасників процесу, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана до суду за підписом керівника Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 В підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі надано платіжне доручення № 1722 від 23.08.2016 року, відповідно до якого Харківською обласною прокуратурою сплачено судовий збір у розмірі 2756,00 грн. В підтвердження направлення позовної заяви з додатком на адресу позивача, відповідача та третьої особи прокуратурою надано описи вкладень у поштові відправлення та фіскальні чеки.

Таким чином, дослідивши подані до суду позовні матеріали, суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви. Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №922/2946/16. Справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Цією ж ухвалою було залучено до участі у справі третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Професійно-технічне училище № 32. Також зобов'язано учасників процесу надати до суду необхідні докази. В тому числі прокуратуру було зобов'язано надати: обгрунтування підстав для представництва інтересів держави відповідно до вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"; ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на момент розгляду справи стосовно Позивача та стосовно усіх інших учасників судового процесу.

Вищевказана ухвала господарського суду Харківської області направлена на адреси учасників процесу 05.09.2016 року, про що свідчить штамп канцелярії на зворотній стороні ухвали.

14 вересня 2016 року до суду від прокуратури надійшов лист, в якому прокуратура обґрунтовує своє право на звернення до суду з відповідним позовом. Надані документи долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.10.2016 року, якою розгляд справи відкладено на 19.10.2016 року об 11:00 год., зобов'язано прокуратуру надати докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала позовну заяву.

11 жовтня 2016 року від Харківської місцевої прокуратури № 4 надійшли додаткові пояснення по справі. Наказом Генеральної прокуратури України № 805к 09.12.2015 року, який долучений до матеріалів справи, підтверджено призначення ОСОБА_3 керівником Харківської місцевої прокуратури № 4.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо необгрунтованості доводів представника відповідача, висловлених у судовому засіданні та у заяві про відвід.

Окрім того, слід наголосити, що статтею 20 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, які можуть бути підставою для відводу судді. Зокрема, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Із вимог процесуального законодавства випливає, що відвід повинен бути мотивований та обґрунтований. Це, зокрема, означає, що відвід повинен бути підтверджений фактичними обставинами та ґрунтуватися на певних конкретних доказах.

Наведені ж в заяві доводи про відвід судді по даній справі свідчать про відсутність підстав для відводу, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді, в розумінні статті 20 ГПК України.

Крім того слід звернути увагу, що вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) суд самостійно визначає коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовує його, здійснює його тлумачення, визначає порядок ведення судового засідання на підставі приписів процесуального закону, вирішує питання про розгляд по суті заяв та клопотань учасників судового процесу, надає правову оцінку обставинам справи на підставі внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Процесуальне рішення по справі виноситься судом за результатом надання юридичної оцінки поясненням всіх учасників судового процесу, наявним у справі доказам та з обов'язковим співвідношенням їх з вимогами відповідного законодавства.

Крім того, відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. При цьому втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняється законом.

Водночас, суд зазначає, що у разі незгоди з винесеним по справі рішенням чи ухвалою, сторона по справі не позбавлена можливості оскаржити постановлене по справі рішення чи ухвалу у порядку і строки, визначені чинним процесуальним законом.

Таким чином, зазначені вище обставини свідчать, що підстави для відводу судді Суслової В.В. по справі № 922/2946/16 відсутні, в звязку з чим в задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-6, 20, 86 господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Суслової В.В. по справі № 922/2946/16 - відмовити.

Суддя ОСОБА_4
справа № 2774/16