ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" жовтня 2016 р. Справа № 918/977/16

за позовом ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2

до відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за договором транспортних послуг в сумі 11 776,00 грн

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_4, дов. від 19.09.2016 року

від відповідача: ОСОБА_5, дов. від 03.10.2016 року, ОСОБА_3, НОМЕР_1 від 05.05.1998 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2 (позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_3 (відповідач) про стягнення заборгованості за договором транспортних послуг в сумі 31 468,06 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

29.02.2016 року між позивачем (перевізник) та відповідачем (замовник) укладено договір № РО-2902/16 про надання транспортних послуг.

Як стверджує позивач у позовній заяві, останній виконав свої зобов'язання з перевезення, однак відповідач розрахунків за надані послуги не здійснив, у зв'язку з чим за ним рахується борг в розмірі 29 776,00 грн.

Крім того, позивач за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань здійснив нарахування інфляційних в розмірі 1 288,06 грн та 3 % річних в розмірі 404,00 грн.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на 526, 530, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК України.

Ухвалою від 12.09.2016 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 19.09.2016 року.

У судовому засіданні 19.09.2016 року оголошено перерву на 03.10.2016 року.

Ухвалою суду від 03.10.2016 року розгляд справи відкладено на 17.10.2016 року.

17.10.2016 року через службу діловодства господарського суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій останній відмовився від стягнення з відповідача інфляційних в розмірі 1 288,06 грн та 3 % річних в розмірі 404,00 грн та просив суд стягнути з відповідача лише 11 776,00 грн основного боргу.

Суд звертає увагу на те, що у позовній заяві таким чином обєднані три самостійні позовні вимоги, оскільки вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, хоча і є похідними від вимоги про стягнення коштів, однак є окремим предметом вимоги і доказування.

Відповідно до норм ст. 22 ГПК України та розяснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених у п. 3.10 Постанови від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

З позовної заяви та заяви позивача про зменшення позовних вимог вбачається, що останній не зменшив кількісні показники за вимогами про стягнення інфляційних в розмірі 1 288,06 грн та 3 % річних в розмірі 404,00 грн, а відмовився від таких вимог повністю.

Отже, має місце відмова від позовних вимог про стягнення 1 288,06 грн інфляційних втрат та 404,00 грн 3 % річних, наслідком чого є припинення провадження у справі в цій частині на підставі п. 4 ст.80 ГПК України, оскільки така відмова не суперечить законодавству та не порушує інтереси інших осіб.

Якщо у справі заявлено кілька позовних вимог і позивач відмовився від деяких з них, провадження у справі на підставі п. 4 ч.1 ст. 80 ГПК України припиняється у частині вимог, від яких було заявлено відмову (за умови, що судом не буде застосовано припис ч.6 ст. 22 ГПК України щодо неприйняття відмови від позовних вимог), а розгляд решти позовних вимог здійснюється в загальному порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом

Згідно зі ст. 78 ГПК України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Оскільки звернення до суду з позовом, як і відмова від нього чи його частини, є формою реалізації прав позивача, відтак заява позивача про відмову від стягнення з відповідача 1 288,06 грн інфляційних втрат та 404,00 грн 3 % річних приймається судом, а провадження в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 від позовних вимог в частині стягнення 1 288,06 грн інфляційних втрат та 404,00 грн 3 % річних.

2. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_3 в частині стягнення 1 288,06 грн інфляційних втрат та 404,00 грн 3 % річних припинити.

Вказана ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя Андрійчук О.В.