ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"18" жовтня 2016 р. Справа № 911/718/16

Суддя Конюх О.В., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Укгазвидобування» від 28.09.2016р. б/н про зміну способу виконання судового рішення господарського суду Київської області від 28.03.2016р. у справі № 911/718/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», м. Миронівка,

про стягнення 3 966 881,69 грн.

за участю представників:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, уповноважений, довір. від 01.03.2016р. №2-464д;

від відповідача (боржника): не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 28.03.2016р. у справі №911/718/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016р., позов публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" до товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" задоволено частково. Вирішено стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Надра Геоцентр" на користь публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" 166 262,40 грн. процентів річних, 2 138 333,32 грн. інфляційних втрат, 55 167,08 грн. судового збору; провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 1 373 209,50 грн. припинено; в іншій частині вимог про стягнення 289 076,47 грн. інфляційних втрат відмовлено. На виконання вказаного рішення господарським судом видано наказ від 25.04.2016р.

28.09.2016р. до господарського суду Київської області від позивача публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" надійшла заява від 28.09.2016р. б/н про зміну способу виконання рішення суду у справі №911/718/16, в якій заявник просить суд, у звязку із зупиненням видаткових операцій на банківських рахунках боржника на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2016р у справі №810/2097/16, і відповідно, неможливістю виконати рішення суду у справі №911/718/16, змінити спосіб виконання рішення господарського суду від 28.03.2016р. у справі 911/718/16 шляхом звернення стягнення на майно ТОВ "Надра Геоцентр", в тому числі, але не виключно на природний газ, видобутий в рамках договору про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007р. за період з 01.08.2016р. по 08.08.2016р., на суму 2 359 762,80 грн.

Частиною 1 ст. 121 ГПК України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Ухвалою суду від 10.10.2016р. заяву ПАТ «Укргазвидобування» про зміну способу виконання рішення прийнято до розгляду та призначено на 18.10.2016р.

В судове засідання зявився представник заявника (стягувача), подав суду письмові відомості про стан виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Київської області від 25.04.2016р. № 911/718/16, заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Так, постановою від 10.06.2016р. відкрито виконавче провадження №51380419 з виконання наказу господарського суду від 25.04.2016р. № 911/718/16, боржнику ТОВ «Надра Геоцентр» надано семиденний термін для його добровільного виконання, а також накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону його відчуження.

22.07.2016р. виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження №52182859; 13.09.2016р. накладено арешт на кошти боржника, що перебувають на виявлених державним виконавцем рахунках.

Разом із тим, постановою Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2016р. у справі № 810/2097/16 задоволено подання Гадяцької обєднаної державної податкової інспекції та зупинено здійснення видаткових операцій на банківських рахунках ТОВ «Надра Геоцентр» шляхом накладення арешту на кошти в сумі 538 553 466,27 грн. на підставі п.89.4 ст. 89 Податкового кодексу України, що стало підставою для твердження заявника про неможливість виконання рішення господарського суду Київської області у справі № 911/718/16 шляхом стягнення коштів, та відповідно звернення стягувача із заявою про зміну способу виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на майно, зокрема (але не виключно) на природний газ, видобутий в рамках договору про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007р. за період з 01.08.2016р. по 08.08.2016р., на суму 2 359 762,80 грн.

Розглянувши подану заяву про зміну способу виконання рішення у справі № 911/718/16, суд вважає її такою, що не належить до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 7.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов'язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду. Наведене не виключає права господарського суду з метою захисту у найбільш ефективний та справедливий спосіб порушених відповідачем майнових прав позивача зазначити у виданому ним наказі й конкретне майно відповідача, на яке слід звернути стягнення, якщо в розпорядженні суду є достовірні дані про його наявність у відповідача.

По-перше, відповідно до частини 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Так, відповідно до частини 2 ст. 11 вказаного Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктами 5 та 6 частини 3 зазначеної статті державному виконавцю надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку та накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

При цьому порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника передбачено ст. 52 Закону України Про виконавче провадження, частиною 2 якої визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Згідно до частини 5 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

За таких обставин, виконання рішення суду та погашення заборгованості за рахунок реалізації майна боржника знаходиться в компетенції державного виконавця та є його визначеним законом обовязком, і для здійснення зазначених дій винесення судом ухвали про зміну способу виконання рішення не є необхідним, тобто зазначення в наказі господарського суду від 25.04.2016р. № 911/718/16 про стягнення з боржника заборгованості у визначених сумах в гривнях жодним чином не унеможливлює звернення стягнення на майно боржника в разі недостатності грошових коштів в порядку, передбаченому ст. 52 Закону України Про виконавче провадження.

Щодо вимоги заявника про звернення стягнення на природний газ, видобутий в рамках договору про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007р. за період з 01.08.2016р. по 08.08.2016р., на суму 2 359 762,80 грн., суд зазначає, що зазначена вимога не обґрунтована позивачем та не доведена належними доказами.

Так, звернення судом стягнення на майно на стадії виконання рішення не може будь-яким чином стосуватися прав та інтересів інших осіб; таке звернення можливе лише на майно, яке належить виключно боржнику, та не належить до майна, на яке не може бути звернуто стягнення згідно вимог закону.

З тексту постанови Київського окружного адміністративного суду від 29.06.2016р. у справі № 810/2097/16 вбачається, що Філією Дочірньої компанії «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» - Газопромисловим управлінням «Харківгазвидобування» (сторона 1) та ТОВ «Надра-Геоцентр» (сторона 2), дійсно укладено договір про спільну діяльність від 19.11.2007р. № 265-12. Адміністративним судом встановлено, що за вказаним договором боржник ТОВ «Надра-Геоцентр» є оператором спільної діяльності, який зобовязаний сплачувати до бюджету ресурсні платежі по видобутим вуглеводородам. Однак, з тексту постанови не вбачається, що боржник ТОВ «Надра-Геоцентр» є одноосібним власником видобутого природного газу. Текст даного договору про спільну діяльність суду не подано.

Заявник твердить, що зазначений договір про спільну діяльність регулюється цивільним законодавством та не належить до сфери регулювання Закону України «Про угоди про розподіл продукції», однак зазначені твердження позивачем жодними доказами не підтверджені.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про нафту і газ» регулювання відносин у нафтогазовій галузі має особливості, повязані з обєктивними умовами функціонування галузі: постійним і безперервним збалансуванням видобутку, постачання і споживання газу, для забезпечення якого встановлюється єдине диспетчерське (оперативно-технологічне) управління Єдиною газотранспортною системою; наявністю Єдиної газотранспортної системи України для газопостачання споживачів; підвищеною вибухо- та пожежонебезпечністю газу, нафти, та продуктів їх переробки і необхідністю у звязку з цим підтримання надійності та безпеки експлуатації обєктів нафтогазової галузі.

Так, зокрема статтею 9 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що господарська діяльність на ринку природного газу, повязана з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, провадиться за умовами отримання відповідної ліцензії. Суду не подано доказів наявності у заявника зазначеної ліцензії, яка видається Регулятором у встановленому законодавством порядку.

За таких обставин, законність та обґрунтованість вимог позивача про звернення стягнення на природний газ, видобутий в рамках договору про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007р. за період з 01.08.2016р. по 08.08.2016р., на суму 2 359 762,80 грн. не доведена заявником належними та допустимими доказами.

Представником заявника заявлено клопотання про відкладення розгляду заяви для надання часу підтвердити свої вимоги належними документальними доказами. Розглянувши вказане клопотання про відкладення розгляду заяви про зміну способу виконання рішення у справі №911/718/16, суд зазначає, що стаття 121 ГПК України визначає десятиденний строк для розгляду заяв про відстрочення виконання рішення суду і не передбачає його продовження, а доведення обґрунтованості зазначеної заяви належними та допустимими доказами є обовязком заявника.

Частиною першою ст. 121 ГПК України передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Принципом судочинства є саме захист законних прав та інтересів субєктів господарювання. Відповідно до ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів. Згідно ст. 3 ЦК України однією з основних засад цивільного законодавства в Україні є судових захист цивільного права та інтересу.

Законом зміна способу виконання рішення судом допускається у виняткових випадках, коли без такої зміни виконання рішення дійсно унеможливлюється.

Враховуючи те, що зміна судом способу виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно зробить неможливим примусове стягнення грошових коштів (зокрема після завершення дії зупинення видаткових операцій, застосованого адміністративним судом, яке діє до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу згідно п.89.4 ст. 89 Податкового кодексу України) та відповідно задоволення законних вимог стягувача за рахунок коштів, які будуть надходити на рахунки боржника, тобто обмежить перелік засобів, які можуть бути застосовані державним виконавцем в процесі здійснення виконавчого провадження, і відповідно не буде сприяти повному та оперативному виконанню рішення суду, яке набрало законної сили, суд відмовляє в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Беручи наведене вище до уваги, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 28.09.2016р. про зміну способу виконання судового рішення залишити без задоволення.

Суддя О.В. Конюх