УХВАЛА

24.10.2016Справа № 910/17448/16

Суддя Ващенко Т.М., розглянувши зустрічну позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс 2008» про застосування реституції, подану у справі № 910/17448/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс 2008» до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Євробанк»ОСОБА_1, треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Євробанк», 2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання недійсним рішення, без виклику представників учасників судового процесу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транссервіс 2008» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Євробанк» ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення відповідача про визнання нікчемними:

- правочину з переказу коштів від 10.06.16. в сумі 111 000,00 грн.;

- правочину з переказу коштів від 15.06.16. в сумі 3 347 000,00 грн.;

- правочину з переказу коштів від 16.06.16. в сумі 3 458 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.16. порушено провадження у справі № 910/17448/16, на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі в розгляді справи третіх осіб та призначено справу до розгляду.

20.10.16. до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства надійшла зустрічна позовна заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транссервіс 2008» про застосування реституції як наслідку недійсності правочину, та поновлення у бухгалтерському обліку рахункового балансу здійсненими правочинами.

Якщо позовну заяву за зустрічним позовом подано з порушенням вимог, викладених у статтях 54-58 ГПК України господарський суд повертає позовну заяву на підставі статті 63 ГПК України.

Подана зустрічна позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

В зустрічній позовній заяві пред'явлено вимогу про застосування реституції як наслідку недійсності правочину, та поновлення у бухгалтерському обліку рахункового балансу здійсненими правочинами:

- правочином з переказу коштів в якості надання безвідсоткової фінансової допомоги за Договором № 2005/16Ф від 20.05.16., здійснений банком в сумі 111 000,00 грн.;

- правочином з переказу коштів в якості надання безвідсоткової фінансової допомоги за Договором № 2005/16Ф від 20.05.16., здійснений банком в сумі 3 347 000,00 грн.;

- правочином щодо погашення заборгованості по кредиту за Договором кредитної лінії № ЮЛ-04/2014-КЛ від 24.01.14. в частині перерахування коштів в сумі 3 458 000,00 грн.

Реституцією є поновлення порушених майнових прав, приведення їх до стану, що існував на момент вчинення дії, якою заподіяно шкоди, тобто повернення або відновлення матеріальних цінностей у натурі - тих же самих, або подібних, або речей такої самої вартості.

Тобто фактично позивачем подано позов на захист його майнового інтересу, в даному випадку повернення грошових коштів, що полягає у відновленні порушеного права на вільне володіння та розпорядження належним позивачу майном, яким, в розумінні статей 177, 190 ЦК України, є грошові кошти.

У пункті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" надано тлумачення, що переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Отже із наведеного тлумачення також вбачається, що наслідком застосування реституції шляхом поновлення у бухгалтерському обліку рахункового балансу здійсненими правочинами з переказу коштів й буде рух певної конкретної визначеної суми грошових коштів, які відповідно можуть бути вартісно оцінені.

Спір є майновим коли його предметом є речі, що мають вартісну оцінку, у тому числі гроші, та за результатам вирішення якого визначається їх юридична доля, зокрема, стягнення або приналежність певній особі.

Вказне свідчить про майновий характер спірних взаємовідносин.

Відтак суд дійшов висновку, що заявлена позовна вимога направлена на захист майнового інтересу позивача та підлягає вартісній оцінці, та ,отже, така позовна вимога є майновою вимогою, і тому судовий збір, відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання даного позову має справлятися за майнову вимогу - у відсотковому співвідношенні до ціни позову, та згідно встановлених законом граничних розмірів, тобто в даному випадку в розмірі 103 740,00 грн., в той час як позивачем сплачено 1 378,00 грн.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При цьому, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 60, п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Зустрічний позов повернути заявнику без розгляду.

Суддя Т.М. Ващенко