номер провадження справи 34/98/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016 Справа № 908/2353/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1 (дов. № б/н від 28.09.16); від відповідача - не зявився

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/2353/16,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АВ ТРЕЙД УКРАЇНА (61045, м. Харків, вул. Клочківська, 192-А; поштова адреса: 61145, м. Харків, а/с 3039)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175)

про стягнення суми,

Сутність спору:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 172559,82 грн., що складається з основного боргу, 10% річних та пені.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.09.2016р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2353/16, судове засідання призначено на 03.10.2016р.

Ухвалою суду від 03.10.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 13.10.2016р., потім на 26.10.2016р.

26.10.2016р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

11.10.2016р. до суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог в якій позивач просить стягнути з відповідача суму 179032,21 грн., з якої: сума 151200,06 грн. основний борг, сума 6476,18 грн. 10% річних, сума 21355,97 грн. пеня.

Заява про збільшення розміру позовних вимог не суперечать приписам ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом спору у даній справі є вимоги про стягнення з відповідача суми 151200,06 грн. основного боргу, суми 6476,18 грн. 10% річних та суми 21355,97 грн. пені.

Позивач підтримав позовні вимоги, зазначивши, зокрема, про наступне. На виконання умов договору поставки № 67С від 24.04.2014р., позивач поставив відповідачу 13.04.2016р. та 16.05.2016р. товар на загальну суму 186200,02 грн. Відповідач, в свою чергу, оплату за отриманий товар здійснив частково в розмірі 34999,96 грн. Несплаченою залишилась сума 151200,06 грн. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 11, 625, 638, 692 ЦК України, ст.ст. 174, 179, 180, 181, 193, 265 ГК України, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача суму 179032,21 грн., що складається з суми 151200,06 грн. основного боргу, суми 6476,18 грн. 10% річних та суми 21355,97 грн. пені.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, ухвала суду була направлена на адресу, вказану в позовній заяві та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175. Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

24.04.2014р. між ТОВ «АВ Трейд України» (постачальник, позивач у справі) та ПАТ «Агропромислова компанія» (покупець, відповідач у справі) був укладений договір поставки № 67С, відповідно до умов якого постачальник зобовязався постачати і передавати у власність покупцю певний товар, а покупець приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах визначених договором (п. 1.1).

Конкретна кількість, асортимент, ціна (з ПДВ), строк та умови поставки товару зазначаються у видатковій накладній на кожну партію товару і складають невідємну частину цього договору (п. 1.2).

Відповдіно до п. 2.5 договору датою поставки товару є дата, що зазначається в транспортній накладній при отримання товару покупцем.

Згідно з п. 3.1 договору ціна товару (з урахуванням ПДВ) та його кількість вказується у рахунку постачальника на оплату, а також зазначається у видатковій накладній по якій здійснюється поставка кожної партії товару.

У пункті 3.4 договору сторонами погоджено, що оплата товару здійснюється покупцем на умовах та/або в наступному порядку: - відтермінування платежу протягом 14 банківських днів з моменту постачання товару (з дати отримання товару).

Пунктами 8.1, 8.5 договору визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015р. У разі відсутності заяви про припинення або зміни умов договору за один місяць до закінчення його дії він вважається продовженим на один рік на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Як свідчать матеріали, позивач 13.04.2016р. за товарно-транспортною накладною № 236 від 13.04.2016р. поставив відповідачу товар на суму 91000,02 грн., 16.05.2016р. за товарно-транспортною накладною № 317 від 16.05.2016р. поставив відповідачу товар на суму 95200 грн. Загальна сума поставленого товару, за зазначеними накладними, складає 186200,02 грн. Товарно-транспортні накладні підписані представниками вантажовідправника - ТОВ «АВ Трейд України», вантажоперевізника, та вантажоодержувача ПАТ «Агропромислова компанія».

Для оплати товару позивачем було виставлено рахунки-фактури № АВ-000292 від 08.04.2016р. на суму 91000,02 грн., № АВ-000394 від 12.05.2016р. на суму 95200 грн., копії яких містяться в матеріалах справи.

Оскільки у встановлений договором строк відповідачем не було здійснено оплату за товар, позивач 01.08.2016р. направив адресу відповідача претензію (виз. № 200 від 01.08.2016р.), в якій просив останнього сплатити суму простроченої заборгованості у строк до 05.08.2016р.

Листом № 343 від 04.08.2016р. відповідач гарантував сплатити заборгованість в розмірі 181200,02 грн. частинами, згідно графіку, викладеному у листі. Останні платіж визначено 18.08.2016р.

Слід також зазначити, що листу від 04.08.2016р. передував лист № 315 від 20.07.2016р. в якому відповідач гарантував сплатити заборгованість за поставлений товар в сумі 186200,02 грн. по 29.07.2016р.

Однак відповідач графіку розстрочення погашення заборгованості не дотримався, сума яка підлягала сплаті була погашена лише частково в розмірі 34999,96 грн. Несплаченою залишилась сума 151200,06 грн.

Здійснення оплат підтверджується копією виписки АТ «УкрСиббанк», з якої також вбачається призначення платежу: «сплата за сиворотку згідно рахунку 0000292 від 08.04.2016р.».

Необхідно зазначити, що в матеріалах справи знаходяться копії видаткових накладних № АВ-0000330 від 13.04.2016р. на суму 91000,02 грн. та № АВ-0000424 від 16.05.2016р. на суму 95200 грн., на яких відсутній підпис з боку відповідача. Як зазначив позивач, разом з товаром ПАТ «Агропромислова компанія» були передані видаткові накладні, однак один екземпляр зазначених накладних, оформлених належним чином (підписом уповноваженої особи відповідача та скріплення її печаткою), не було повернуто назад позивачу. В той же час, дослідивши в сукупності усі матеріали справи, враховуючи вищевикладені обставини, які підтверджені, зокрема, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату товару, випискою АТ «УкрСиббанк» та гарантійними листи відповідача, суд прийшов до висновку, що матеріалами справи підтверджено факт отримання товару відповідачем на загальну суму 186200,02 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є господарськими.

Оскільки заборгованість в розмірі 151200,06 грн. залишилася відповідачем непогашеною позивач звернувся з позовом до суду.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного виконання зобовязання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за договором поставки № 67С від 24.04.2014р. в розмірі 151200,06 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 151200,06 грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 21355,97 грн. за загальний період з 05.05.2016р. по 04.10.2016р.

Пунктом 5.4 договору сторони визначили, що у випадку затримання проведення розрахунку покупець сплачує пеню у розмірі 0,3% від суми боргу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення грошових зобовязань відповідачем є доведеним. Перевіривши розрахунок пені за накладною № 317 від 16.05.2016р. судом встановлено, що розмір пені (10404,37 грн.) визначений позивачем вірно. Нарахування ж пені за порушення строків оплати за накладною № 236 від 13.04.2016р. суд здійснив самостійно з урахуванням приписів п. 1.9 Постанови пленуму ВГСУ № 14 від 12.12.2013р., сума пені, при цьому, становить 10951,59 грн.

При здійснені розрахунку пені судом було враховано п. 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» в якому зазначено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Таким чином, до стягнення підлягає пеня в розмірі 21355,96 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 6476,18 грн. - 10% річних за загальний період з 05.05.2016р. по 04.10.2016р.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

З приписів розділу 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» вбачається, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних.

Так, у п. 5.4 договору сторонами передбачено, що покупець відшкодовує інфляційні збитки завдані постачальнику внаслідок невиконання покупцем грошового зобовязання та 10% річних від простроченої суми.

Перевіривши нарахування річних за накладною № 317 від 16.05.2016р. та здійснивши власний розрахунок 10% річних за накладною № 236 від 13.04.2016р. з урахуванням приписів п. 1.9 Постанови пленуму ВГСУ № 14 від 12.12.2013р., суд встановив, що розмір 10% річних визначено вірно.

За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача суми 6476,18 грн. - 10% річних підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства АГРОПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ (72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Героїв України, 175; ідентифікаційний код юридичної особи: 31914947) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АВ ТРЕЙД УКРАЇНА (61045, м. Харків, вул. Клочківська, 192-А; ідентифікаційний код юридичної особи: 38278014) суму 151200 (сто пятдесят одну тисячу двісті) грн. 06 коп. основного боргу, суму 21355 (двадцять одну тисячу триста пятдесят пять) грн. 96 коп. пені, суму 6476 (шість тисяч чотириста сімдесят шість) грн. 18 коп. 10% річних, суму 2685 (дві тисячі шістсот вісімдесят пять) грн. 48 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.10.2016р.

Суддя А.О. Науменко