РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016Справа №910/17881/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, державного підприємства "Львіський військовий лісокомбінат", Костопільського лісгоспу державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-ДІМ ВРА" про стягнення заборгованості у розмірі 37 696, 18 грн,

за участю представників сторін:

від прокуратури - Тракало Р.І. (довіреність № 45вн4/1 від 24.10.2016)

від позивача 1 - Остапенко В.В. (довіреність № 220/227/д від 11.04.2016);

від позивача 2 - не з'явилися;

від позивача 3 - Грищук М.В. (довіреність № б/н від 24.10.2016);

від відповідача - не з'явилися;

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року військовий прокурор Рівненського гарнізону (далі по тексту - прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (далі по тексту - позивач 1), державного підприємства "Львіський військовий лісокомбінат" (далі по тексту - позивач 2), Костопільського лісгоспу державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" (далі по тексту - позивач 3) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-ДІМ ВРА" (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 37 696, 18 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що у вересні 2016 року військовим прокурором Рівненського гарнізону проведено вивчення стану додержання службовими особами Костопільського лісгоспу державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" вимог Господарського та Цивільного кодексів України та встановлено, що 20.06.2016 між позивачем 3 та відповідачем був укладений договір поставки № 71 відповідно до умов якого позивач 3 здійснив на користь відповідача поставку товарів на загальну суму 74 196, 18 грн, однак відповідач зобов'язання, взяті на себе згідно з умовами договору виконав неналежним чином, товар, переданий позивачем 3 оплатив частково у розмірі 36 500, 00 грн, у зв'язку з чим у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем 3 у розмірі 37 693, 18 грн.

09.09.2016 позивач 3 звернувся до прокуратури з листом № 279, в якому просив прокуратуру захистити своє порушене право у зв'язку з відсутністю в штаті позивача 3 фахівця юридичної служби.

Вважаючи, що права позивача 3 порушені, прокурор, на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом та просив стягнути з відповідача суму основної заборгованості на користь позивача 3 у розмірі 37 693, 18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 25.10.2016.

17.10.2016 через відділ діловодства суду від позивача 3 надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 25.10.2016 прокурор та представники позивачів 1, 3 з'явилися, подали додаткові документи для долучення до матеріалів справи та підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвала про порушення провадження у даній справі надсилалася сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Крім того, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, зокрема, представнику відповідача, завчасно.

Позивач 2 та відповідач у судове засідання 25.10.2016 своїх повноважних представників не направили, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки представників у судове засідання до суду не подали. Також, відповідач своїм правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзив на позов до суду не подав, а тому відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 25.10.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши пояснення прокурора та представників позивачів 1, 3, судом встановлено таке.

20.06.2016 між Костопільським лісгоспом державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» (далі по тексту - позивач 3, продавець, Костопільський лісгосп) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-ДІМ ВРА" (далі по тексту - відповідач, покупець) був укладений договір № 71 (далі по тексту - договір) відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити наступну продукцію: пиломатеріал хвойних порід не обрізний ІІ-го сорту - 15 м.куб. по ціні 2 046 грн/м.куб; пиломатеріал хвойних порід не обрізний ІІІ-го сорту - 25 м.куб. по ціні 1 674 грн/м.куб (п. 1.1. договору).

Згідно п. 2.2. договору прийом-передача продукції по кількості і якості здійснюється представниками сторін, які діють на підставі доручення за знаходженням місця відвантаження продукції продавця, та затверджуються підписами сторін на товарно-транспортній накладній.

У відповідності до п. 3.2. договору порядок розрахунків: передоплата не менше 100% вартості продукції за кожну партію продукції, що завантажується в транспортний засіб.

Продавець несе повну відповідальність за продукцію до моменту отримання покупцем цієї продукції на складі продавця та скріплення даної дії підписом сторін (п. 4.1. договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і дійсний до 31 грудня 2016 року з правом його пролонгації за згодою сторін.

Так, позивач 3 на підставі договору поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 74 196, 18 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними від 01.07.2016 № Р170 на суму 55 251, 00 грн та від 01.07.2016 № Р171 на суму 18 945, 18 грн, які підписані уповноваженими особами та скріплені відбитками печаток сторін. Належним чином засвідчені копії вказаних документів містяться в матеріалах справи, а оригінали оглянуто судом у судовому засіданні.

Проте, відповідач товар, поставлений позивачем оплатив частково у розмірі 36 500, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 30.06.2016 № 16, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи, а оригінал оглянуто судом у судовому засіданні

У зв'язку з цим, військовий прокурор в інтересах держави в особі, зокрема, Костопільського лісгоспу державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" звернувся до суду, просив стягнути з відповідача на користь позивача 3 суму основної заборгованості у розмірі 37 693, 18 грн.

Виходячи з умов договору, даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, що підтверджують оплату ним заборгованості перед позивачем 3 в повному обсязі, або спростовують доводи позивача, суду не надав. Відтак, суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 37 693, 18 грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов військового прокурора Рівненського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, державного підприємства "Львіський військовий лісокомбінат", Костопільського лісгоспу державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-ДІМ ВРА" (02094, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 12, офіс 177, ідентифікаційний код 40158299, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь державного підприємства "Львіський військовий лісокомбінат" (79034, Львівська обл., м. Львів, вул. Луганська, 3, ідентифікаційний код 07361304) в особі Костопільського лісгоспу державного підприємства "Львівський військовий лісокомбінат" (35000, Рівненська область, м. Костопіль, вул. Рівненська, 70, ідентифікаційний код 38957772, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) грошові кошти в сумі 37 696 (тридцять сім тисяч шістсот дев'яносто шість) гривень 18 копійок, які підлягають до сплати за договором від 20.06.2016 № 71 та судовий збір у розмірі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31 жовтня 2016 року.

Cуддя Я.А. Карабань