РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2016Справа №910/22736/15

За позовом публічного акціонерного товариства «Український професійний банк»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Космо плаза»

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, публічне акціонерне товариство «Авант-Банк»

Про стягнення 108739259,95 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача Бондаренко М.Г. (за дов.)

від відповідача Слуцька Н.С. (за дов.)

від третьої особи не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Космо плаза» про стягнення 108739259,95 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (відповідно до умов іпотечного договору, посвідченого 20.12.2013 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Смоляніновою О.Я., зареєстрований в реєстрі за № 1584).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює сплату процентів за користування кредитними ресурсами та не сплачує пеню. Так, станом на 27.08.2015 заборгованість відповідача становить 108739259,95 грн. та складається з 100000000,00 грн. заборгованості по строковому кредиту, 2104109,59 грн. заборгованості по строкових процентах, 5970479,65 грн. заборгованості по прострочених процентах, 664670,71 грн. заборгованості по пені.

Суд своєю ухвалою від 03.09.2015 порушив провадження у справі № 910/22736/15.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач послався на те, що отримав від публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» повідомлення від 26.05.2015 про укладення 24.04.2015 між публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» та публічним акціонерним товариством «Авант-Банк» договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1, а від публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» повідомлення від 03.06.2015 про те, що публічне акціонерне товариство «Авант-Банк» набуло право кредитора за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 774 від 20.12.2013. Таким чином, вимоги позивача безпідставні.

Суд своєю ухвалою від 19.10.2015 продовжив строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, залучив до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, публічне акціонерне товариство «Авант-Банк».

Позивач у своїх письмових поясненнях зазначив, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визнав нікчемним договір застави майнових прав від 26.05.2015, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А. за № 219 (далі договір застави № 219), укладений між публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» (Банком) та публічним акціонерним товариством «Авант-Банк» (кредитором), відповідно до якого Банк відступив (передав) кредитору належні Банку майнові права за кредитним договором № 774 від 20.12.2013, про що листом № 01-10/4086 від 26.08.2015 (надісланий 03.09.2015) було повідомлено товариство з обмеженою відповідальністю «Космо плаза».

У свою чергу, публічне акціонерне товариство «Авант-Банк», заперечуючи проти задоволення позову, послався на таке.

Договір застави №219 відповідно до преамбули був укладений 26.05.2015 на виконання умов договору застави майнових прав №ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 та додаткового договору №1 від 29.04.2015 до договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015, і застосовується до відносин між сторонами, які виникли на підставі зазначених договорів. Укладенням договору застави №219 ПАТ «УПБ» та ПАТ «Авант-Банк» змінили форму договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1 від 24.04.2015 з урахуванням змін, внесених додатковим договором №1 від 29.04.2015 до договору застави майнових прав № ММ72121LG/S-1від 24.04.2015, з простої письмової на нотаріальну.

Таким чином, виникнення зазначених правовідносин відбулося 24.04.2015, тобто до прийняття постанови НБУ від 30.04.2015 №293/БТ «Про віднесення ПАТ «УПБ» до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку» та запровадження відповідних обмежень.

Крім того, невідповідність договорів постановам НБУ не передбачена чинним законодавством України, як окрема підстава для визнання договорів нікчемними чи недійсними.

Протокол № 31 від 25.08.2015 засідання комісії з перевірки договорів (інших правочинів), на який посилається позивач як на підтвердження нікчемності договору застави № 219, є неналежним та недопустимим доказом.

Також позивач не подав суду доказів, які підтверджують повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «УПБ» ОСОБА_5 на виявлення договорів, які є нікчемними, повноваження комісії з перевірки правочинів (інших договорів), а також прийняття Фондом чи його уповноваженою особою рішень (наказ, розпорядження) про виявлення нікчемності договору застави № 219, з підстав, визначених в ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За твердженням третьої особи, договір застави № 219 укладено з дотриманням вимог чинного законодавства, належних та допустимих доказів протилежного суду не надано.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Космо плаза» подало клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України, оскільки в провадженні господарського суду міста Києва є справа № 910/22746/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Космо плаза» про стягнення 108739259,95 грн..

Суд клопотання відхилив як необґрунтоване.

Під час розгляду справи публічне акціонерне товариство «Авант-Банк» подало клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним судом України подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 положенням ст. 6, ч. 1 ст. 8, ч. 4 ст. 13, ст. ст. 21, 22, ч. ч. 1, 4, 5 ст. 41 Конституції України.

Дане клопотання судом відхилено, оскільки питання конституційності, які розглядає Конституційний Суд України, не є юридичною підставою позовної вимоги чи заперечення проти позову в даній справі.

16.11.2015 публічне акціонерне товариство «Авант-Банк» подало клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у судовому засіданні 11.11.2015 оголошено рішення у справі № 910/22746/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Космо плаза» про стягнення 108739259,95 грн..

Припинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини другої статті 80 ГПК можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. Предметом спору у справі № 910/22746/15 є стягнення коштів за договором кредиту, у той час, як у даній справі - звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто справи різняться предметами позовних вимог. Отже, визначені законом (п. 2 ч. 2 ст. 80 ГПК України) підстави для припинення провадження у справі відсутні.

16.11.2015 суд зупинив провадження у справі № 910/22736/15 до вирішення справи № 910/22746/15.

Суд своєю ухвалою від 05.09.2016 поновив провадження у справі.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

20.12.2013 публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» (кредитодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Космо Плаза» (позичальник) уклали договір про відкриття траншевої кредитної лінії № 774 (далі - договір № 774), за умовами якого позивач зобов'язався відкрити відповідачу траншеву відкличну кредитну лінію в межах суми 100000000,00 грн. терміном до 19.12.2016 на поповнення обігових коштів.

Зобов'язання банку щодо надання кредитів та зобов'язання позичальника щодо повернення кредитів та сплати процентів, а також інші права та зобов'язання сторін, передбачені цим договором, виникають з дати укладення сторонами додаткових договорів про надання кредитів, які є невід'ємними частинами цього договору (далі - додатковий договір), в сумах, зазначених в таких додаткових договорах; строк користування кожним окремим кредитом в межах загальної суми, встановленої п. 1.1 цього договору, визначається додатковими договорами (п.1.2. договору № 774)

Розділом 4 договору № 774 визначено обов'язки позичальника, а саме: повернути одержані кредитні ресурси в строк, згідно з умовами, викладеними у відповідних додаткових договорах, які є невід'ємними частинами цього договору, та сплатити нараховані проценти шляхом перерахування грошових коштів на позичкові рахунки та рахунки нарахованих процентів відповідно до строків, встановлених додатковими договорами (п. 4.1. Кредитного договору).

У разі порушення позичальником умов договору, зокрема щодо несвоєчасного повернення отриманих кредитів (траншів), банк має право достроково стягнути отримані позичальником кредитні кошти, проценти за їх використання та штрафні санкції за цим договором (п. 4.4. договору № 774).

Пунктом 7.1. кредитного договору передбачено, що нарахування і сплата процентів за користування кредитними ресурсами, наданими відповідно до додаткових договорів, здійснюються щомісячно та одночасно з остаточним погашенням кредитної заборгованості за кожним кредитом, але не пізніше строку, обумовленого в кожному додатковому договорі. Проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кожним кредитом. Сплата процентів за користування кредитними ресурсами здійснюється позичальником щомісячно в період з 26 числа по останній робочий день місяця та одночасно з остаточним погашенням кредитної заборгованості за цією кредитною лінією, але не пізніше строку, обумовленого в кожному додатковому договорі, на рахунок нарахованих процентів. При цьому, сплаті підлягають проценти, які нараховані на 25 число місяця включно; сплата процентів, які нараховані за період з 26 числа по останній календарний день місяця, здійснюється в наступний період сплати процентів.

За несвоєчасне погашення кредитів, позичальник сплачує банку подвійну процентну ставку від встановленої в п. 1.5 цього договору.

Згідно п. 8.1 договору № 774 за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом позичальник на вимогу банку сплачує банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,2% від суми простроченої заборгованості за процентами на відповідний рахунок.

Відповідно п. 9.1 договору № 774 цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 19.12.2016, а в частині невиконаних зобов'язань позичальника, передбачених цим договором та всіма додатковими договорами до нього - до повного та належного їх виконання.

На виконання п.3.1 договору № 774 позивач та відповідач уклали такі договори: від 23.12.2013, від 11.08.2014 та від 29.09.2014.

Позивач перерахував відповідачеві 120070000,00 грн. (меморіальні ордери № 18956794 від 23.12.2013 на суму 100000000,00 грн., № 20813270 від 11.08.2014 на суму 10000000,00 грн., № 21152752 від 29.09.2014 на суму 10070000,00 грн.).

В забезпечення виконання зобов'язань за договором № 774, на підставі іпотечного договору, посвідченого 20.12.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смоляніновою О.Я. та зареєстрованого в реєстрі за № 1584, відповідач передав позивачеві в заставу (іпотеку) таке майно:

будівлю адміністративно - службового блоку корпусу 10 (блок АС) (літера 3), загальною площею 2120,60 кв. м., що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Корольова Академіка, буд. 1, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.12.2008 Капусняк О. Т., приватним нотаріусом Київського міською нотаріального округу за реєстровим № 1495 та зареєстрованого 30.12.2008 в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у реєстровій книзі № 151П-174 за реєстровим № 8350-П:

- будівлю механо-заготівельного блоку корпусу 10 (блок М3) (літера Ж), загальною площею 9281,90 кв. м., що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Корольова Академіка, буд. І, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12.12.2008 Капусняк О. Т. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1495 та зареєстрованого 30.12.2008 в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у реєстровій книзі 151П-174 за реєстровим № 8350-П.

- будівлю складально-монтажного блоку корпусу 10 (блок СМ) (літера Г), загальною площею 9337,80 кв. м., що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Корольова Академіка, буд. 1. що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 18.05.2007 Юрченком В.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1269 та зареєстрованого 30.05.2007 в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна у реєстровій книзі № 151П-172 за реєстровим № 8350-П.

24.04.2015 публічне акціонерне товариство «Авант-Банк» (заставодержатель) та публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» (заставодавець) уклали договір застави майнових прав № MM72121LG/S-1, предметом застави є: майнові права за кредитними договорами, що укладені заставодавцем і юридичними особами, перелік яких наведено у додатку № 1 до договору (зокрема, за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 774 від 20.12.2013, позичальником за яким є товариство з обмеженою відповідальністю «Космо Плаза»).

26.05.2015 ПАТ «Авант-Банк» (заставодержатель) та ПАТ «Український професійний банк» (заставодавець) уклали договір застави майнових прав (далі - договір застави майнових прав від 26.05.2015), який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Могильницькою О.А. за № 219, в преамбулі якого сторони визначили, що згідно з ч. 3 статті 631 Цивільного кодексу України умови договору застави майнових прав застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з моменту укладення договорів застави майнових прав № MM72121LG/S-1 від 24.04.2015 та додаткового договору до нього від 24.04.2015.

Пунктом 1.1 договору застави майнових прав від 26.05.2015 сторони узгодили, що предметом застави за цим договором є майнові права за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем і юридичними особами, перелік яких наведено у додатках № 1 та № 2 договору, а пунктом 1.3 договору сторони визначили, що надана застава майнових прав забезпечує належне виконання заставодавцем вимог заставодержателя, що випливають з умов укладених між ними договорів (міжбанківського кредитного договору від 24.04.2015 № ММ72121LG (кінцевий термін виконання - 06.07.2015), міжбанківського кредитного договору від 29.04.2015 № ММ72201LG (кінцевий термін виконання - 11.06.2015), далі - основні зобов'язання).

Відповідно до пункту 2.1 договору застави майнових прав від 26.05.2015, заставодавець засвідчив те, що майнові права за кредитними договорами (зокрема, за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 774 від 20.12.2013, позичальником за яким є товариство з обмеженою відповідальністю «Космо Плаза») не обтяжені іншими зобов'язаннями і заборгованість за кредитним договором обліковується за відповідними балансовими рахунками не менше 180 календарних днів.

Пунктом 3.4 договору застави майнових прав від 26.05.2015 узгоджено, що заставодержатель (ПАТ «Авант-Банк») має право звертати стягнення на предмет застави і реалізовувати заставлені майнові права і задовольнити за їх рахунок свої грошові вимоги за основним зобов'язанням у повному обсязі до настання терміну виконання заставодавцем відповідних зобов'язань у разі, зокрема, прийняття Національним банком України рішення про віднесення заставодавця до категорії неплатоспроможних.

У пункті 4.1 договору застави майнових прав від 26.05.2015 визначено, що у разі набуття заставодержателем підстав для звернення стягнення на предмет застави відповідно до цього договору та чинного законодавства заставодержатель має право здійснити реалізацію предмета застави шляхом відступлення права вимоги за кредитним договором у порядку, встановленому пунктом 4.6 цього договору.

Відповідно до пункту 4.4 договору застави майнових прав від 26.05.2015, заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет застави у випадках, передбачених цим договором та чинним законодавством України, в.т.ч., якщо у строки, встановлені кредитним договором, заставодавець не виконає (повністю чи частково) свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, в т.ч. не поверне (повністю чи частково) заставодержателю кредит та/або не сплатить проценти за його користування, та/або не сплатить неустойку (пеню та штрафи), та/або іншу заборгованість, платежі, та/або не виконає інші зобов'язання, які передбачені та/або випливають з кредитного договору та цього договору, у т.ч. у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов'язання, що визначено кредитним договором, а також в інших випадках, передбачених кредитним договором.

Про намір звернути стягнення на предмет застави у порядку, передбаченому цим договором, заставодержатель повідомляє заставодавця шляхом надіслання повідомлення про порушення зобов'язань (невиконання вимог заставодержателя), забезпечення виконання яких передбачено цим договором.

Пунктом 4.6 договору застави майнових прав від 26.05.2015 визначено, у випадку, якщо у строки, встановлені кредитним договором, заставодавець не виконає (повністю чи частково) заставодержателю кредит та/або не сплатить проценти за його користування, та/або не сплатить неустойку (пеню та штрафи), та/або іншу заборгованість, платежі, та/або не виконає інші зобов'язання, які передбачені та/або випливають з основного зобов'язання та цього договору, у тому числі у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов'язання, що визначено основним зобов'язанням, а також в інших випадках, передбачених цим договором, або у разі прийняття рішення про визнання заставодавця проблемним або запровадження тимчасової адміністрації/призначення ліквідатора/реорганізації (злиття, приєднання, виділення) заставодавця, заставодержатель в момент настання таких подій набуває всіх прав та обов'язків кредитора до боржників за кредитними договорами/договорами застави/договорами іпотеки, майнові права за якими передані в заставу за даним договором. Набуття заставодержателем всіх прав та обов'язків кредитора (заставодавця) до боржників за кредитними договорами/договорами застави/договорами іпотеки, майнові права за якими передані в заставу за даним договором, не потребує укладення додаткового договору заставодержателя з заставодавцем.

Суд встановив, що ПАТ «Український професійний банк» порушив умови міжбанківського кредитного договору № ММ72201LG від 29.04.2015, а саме: не повернув ПАТ «Авант-Банк» станом на 19:00 год. 28.05.2015 (після закінчення роботи СЕП НБУ) 15000000,00 грн. кредитних коштів, у зв'язку з чим ПАТ «Авант-Банк» згідно з п. 4.6 договору застави майнових прав від 26.05.2015 заявив про набуття ним всіх прав та обов'язків кредитора, зокрема до ТОВ «Космо плаза» за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 774 від 20.12.2013, про що третя особа повідомила позивача листом від 28.05.2015 № 649.

У свою чергу, ПАТ «Авант-Банк» листом № 668 від 03.06.2015 повідомило ТОВ «Космо плаза» про те, що ПАТ «Авант-Банк» набуто права кредитора за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 744 від 20.12.2013, у зв'язку з чим просив сплачувати заборгованість на користь ПАТ «Авант-Банк».

28.05.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 107 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк», прийнятим на підставі постанови правління Національного банку України від 28.05.2015 № 348 «Про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних», розпочато з 29.05.2015 процедуру виведення ПАТ «Український професійний банк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком на 3 місяці: з 29.05.2015 по 28.08.2015 включно, призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_5

28.08.2015 постановою Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український професійний банк» № 562, відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Український професійний банк».

28.08.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 158 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Український професійний банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк» 28.08.2015, відкликано всі повноваження тимчасового адміністратора, розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Український професійний банк» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 31.08.2015 по 30.08.2016.

Стаття 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з статтею 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У розумінні статті 627 Цивільного кодексу України домовленість сторін є результатом їх добровільного волевиявлення щодо визначення умов договору, якими зафіксовано взаємні права та обов'язки поручителя та банку.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Предметом застави можуть бути майно та майнові права. (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про заставу»).

Статтею 23 Закону України «Про заставу» встановлено, що при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права.

П. 3 ч. 1 статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження:

3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги.

Протягом п'яти днів після повного задоволення своєї забезпеченої обтяженням вимоги обтяжувач надсилає боржнику та іншим обтяжувачам, які висловили намір отримати задоволення своїх забезпечених обтяженням вимог за рахунок відповідного права грошової вимоги, звіт про отримані платежі за правом грошової вимоги. Перевищення грошової суми, отриманої обтяжувачем за відповідним правом грошової вимоги, над розміром забезпеченої обтяженням вимоги протягом зазначених п'яти днів підлягає переказу іншим обтяжувачам згідно з їх пріоритетом у рахунок задоволення їх забезпечених обтяженням вимог, а в разі відсутності таких - боржнику.

Враховуючи наведене вище, судом встановлено, що згідно з умовами укладеного 26.05.2015 між третьою особою - ПАТ «Авант-Банк», як заставодержателем, та позивачем - ПАТ «Український професійний банк», як заставодавцем, договору застави майнових прав від 26.05.2015, сторони визначили предмет застави, яким забезпечено належне виконання заставодавцем вимог заставодержателя, що випливають з умов укладених між ними договорів (міжбанківського кредитного договору від 24.04.2015 № ММ72121LG (кінцевий термін виконання - 06.07.2015), міжбанківського кредитного договору від 29.04.2015 № ММ72201LG (кінцевий термін виконання - 11.06.2015), зокрема, майнові права за договором № 744 від 20.12.2013, укладеним ПАТ «Український професійний банк» з позичальником - ТОВ «Космо плаза».

При цьому, у пункті 4.6 договору застави майнових прав від 26.05.2015 сторони визначили умову, згідно якої якщо у строки, встановлені кредитним договором, заставодавець не виконає (повністю чи частково) заставодержателю кредит та/або не сплатить проценти за його користування, та/або не сплатить неустойку (пеню та штрафи), та/або іншу заборгованість, платежі, та/або не виконає інші зобов'язання, які передбачені та/або випливають з основного зобов'язання та цього договору, у тому числі у випадку одноразового прострочення будь-якого зобов'язання, що визначено основним зобов'язанням, а також в інших випадках, передбачених цим договором, або у разі прийняття рішення про визнання заставодавця проблемним або запровадження тимчасової адміністрації/призначення ліквідатора/реорганізації (злиття, приєднання, виділення) заставодавця, заставодержатель в момент настання таких подій набуває всіх прав та обов'язків кредитора до боржників за кредитними договорами/договорами застави/договорами іпотеки, майнові права за якими передані в заставу за даним договором.

Набуття затаводержателем всіх прав та обов'язків кредитора (заставодавця) до боржників за кредитними договорами/договорами застави/договорами іпотеки, майнові права за якими передані в заставу за даним договором, не потребує укладення додаткового договору заставодержателя з заставодавцем.

Оскільки ПАТ «Український професійний банк» порушив умови міжбанківського кредитного договору № ММ72201LG від 29.04.2015, а саме: не повернув ПАТ «Авант-Банк» станом на 19:00 год. 28.05.2015 (після закінчення роботи СЕП НБУ), 15000000,00 грн. кредитних коштів, а тому ПАТ «Авант-Банк» згідно п. 4.6 договору застави майнових прав від 26.05.2015 заявив про набуття ним всіх прав та обов'язків кредитора зокрема до ТОВ «Космо плаза» за договором № 744, про що ПАТ «Авант-Банк» повідомив позивача листом від 28.05.2015 № 649. Жодних правочинів з цього приводу між сторонами не укладалось і обов'язок по їх укладенню не був передбачений договором застави майнових прав від 26.05.2015.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в силу п. 4.6 договору застави майнових прав від 26.05.2015, ПАТ «Авант-Банк» набув з 28.05.2015 майнові права та обов'язки кредитора до боржника (відповідача) за договором № 774, тобто право вимоги коштів, які заявлені позивачем у даній справі, і відповідно, право вимоги яких у нього станом на момент вирішення спору відсутнє, внаслідок його набуття у встановленому порядку ПАТ «Авант-Банк».

Крім того, суд враховує і те, що п.п. 3.1.4 п. 3.4 договору застави майнових прав від 26.05.2015 узгоджено, що заставодержатель (ПАТ «Авант-Банк») має право звертати стягнення на предмет застави і реалізовувати заставлені майнові права і задовольнити за їх рахунок свої грошові вимоги за основним зобов'язанням у повному обсязі до настання терміну виконання заставодавцем відповідних зобов'язань у разі, зокрема, прийняття Національним банком України рішення про віднесення заставодавця до категорії неплатоспроможних, а таке віднесення заставодавця до категорії неплатоспроможних відбулось також 28.05.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 107 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Український професійний банк», прийнятим на підставі постанови правління Національного банку України від 28.05.2015 № 348 «Про віднесення ПАТ «Український професійний банк» до категорії неплатоспроможних».

Суд наголошує на тому, що у п. 4.6 договору застави майнових прав від 26.05.2015 між сторонами договору узгоджено, що набуття заставодержателем всіх прав та обов'язків кредитора (заставодавця) до боржників за кредитними договорами/договорами застави/договорами іпотеки, майнові права за якими передані в заставу за даним договором, не потребує укладення додаткового договору заставодержателя з заставодавцем, а тому відповідні права та обов'язки кредитора до боржника (відповідача) за договором № 774, тобто право вимоги коштів, які заявлені позивачем у даній справі - набуті третьою особою у встановленому договором порядку, та узгоджується з приписами 23 Закону України «Про заставу», п. 3 ч. 1 статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

При цьому суд не приймає до уваги твердження позивача, що договір застави майнових прав від 26.05.2015 є нікчемним в силу приписів статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на таке..

Згідно з ч. 1 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Частиною 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Згідно з ч. 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

За приписами статті 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у разі порушення банками банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання тапротидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, нормативно-правових актів Національного банку України, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного.

Пунктом 12.3 розділу 12 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України №346 від 17.08.2012, встановлено, що рішення Правління Національного банку про віднесення банку до категорії проблемних містить, зокрема: строк, протягом якого проблемний банк зобов'язаний привести свою діяльність у відповідність до вимог законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, але не більше 180 днів; обмеження у діяльності банку; порядок та строки повідомлення проблемним банком про стан виконання заходів щодо фінансового оздоровлення банку, а також приведення банком своєї діяльності у відповідність до вимог банківського законодавства.

В свою чергу, в преамбулі договору застави майнових прав від 26.05.2015 сторони визначили, що згідно з ч. 3 статті 631 Цивільного кодексу України умови договору застави майнових прав застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з моменту укладення договорів застави майнових прав № MM72121LG/S-1 від 24.04.2015 та додаткового договору до нього від 24.04.2015, тобто фактично сторони посвідчили нотаріально раніше укладені між ними правочини, внаслідок яких між ними виникли правовідносини застави майнових прав (в тому числі за договором № 774), які виникли до винесення правлінням Національного банку України постанови від 30.04.2015 № 293/БТ.

Крім того, суд зазначає, що постанови Правління Національного банку України встановлюють певні обмеження щодо діяльності проблемного банку, проте, не встановлюють заборони на вчинення проблемними банками певних дій.

З огляду на викладене, позов ПАТ «Український професійний банк» про стягнення з ТОВ «Космо плаза» кредитної заборгованості за договором про відкриття траншевої кредитної лінії № 744 від 20.12.2013 у розмірі 108739259,95 грн. задоволенню не підлягає.

Оскільки станом на дату подання позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання про стягнення судових витрат.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення підписано 19.10.2016.

Суддя С. А. Ковтун