Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" жовтня 2016 р. Справа № 906/755/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (ліквідатор)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №2 від 22.02.16)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малинська промислово-фінансова компанія"

до Публічного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод"

про стягнення 713300,00 грн.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на користь ТОВ "Малинська промислово-фінансова компанія" 713300,00 грн. заборгованості.

Вимоги грунтуються на тому, що на виконання умов мирової угоди від 21.07.1998, яка затверджена ухвалою суду від 06.06.02 по справі №5/82"Б" Товариство з обмеженою відповідальністю "Малинська промислово-фінансова компанія", станом на 21.12.06, погасило кредиторську заборгованість Публічного акціонерного товариства "Радомишльський машинобудівний завод" перед третіми особами в розмірі 713300,00грн., які відповідач має повернути позивачу згідно Додатку №2 від 21.07.1998 до Мирової угоди від 21.07.1998.

У відзиві на позовну заяву від 10.10.16, відповідач позов не визнав. Заперечив наявність заборгованості посилаючись на те, що кошти були повернуті позивачу згідно договору №128 від 22.06.07, що підтверджується банківськими виписками на загальну суму 792900,00грн.(а.с.56-58). Просив застосувати строки позовної давності, оскільки право вимоги повернути кошти у позивача настало 21.12.06, в день погашення позивачем боргу за мировою угодою.

24.10.16 позивачем подано клопотання про призначення по справі судової експертизи стосовно укладеного договору №128 від 22.06.07, оскільки вважажє, що перерахування коштів відповідачем на користь позивача за цим договором в розмірі 792900,00 грн. відбувалося не на виконання умов мирової угоди, а як поворотна допомога.

У запереченнях від 25.10.16 позивач, зазначив, що печатка відповідача на цьому договорі не була дійсна на момент укладення договору.

У судовому засіданні 13.10.16 оголошувалась перерва до 24.10.16, до 27.10.16.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Клопотання про призначення по справі судової експертизи не підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що за договором №128 відбулося повне повернення коштів позивачу, які були ним сплачені на виконання умов мирової угоди. Зазначив про пропуск строку позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, .

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 06.06.2002 року у справі №5/82"Б" стверджено мирову угоду між АТЗТ "Радомишльський машинобудівний завод" (відповідач), ТОВ "Малинська ПФК" (позивач) та кредиторами АТЗТ "Радомишльський машинобудівний завод" від 21.07.1998.

Згідно затвердженої судом мирової угоди, ТОВ "Малинська ПФК" зобов'язалось забезпечити на протязі 2002-2005 років погашення кредиторської заборгованості відповідача на загальну суму 713300,00грн.

Додатком №2 до Мирової угоди ТОВ "Малинська ПФК" та АТЗТ "Радомишльський машинобудівний завод" уклали договір від 21.07.1998 в п.2.4. якого визначено, що сплачена ТОВ "Малинська ПФК" по даному договору сума є сума заборгованості АТЗТ "Радомишльський машинобудівний завод" перед товариством.

Вказану мирову угоду ТОВ "Малинська ПФК" повністю виконало, про що не заперечили сторони у судовому засіданні та підтверджується : інформацією ТОВ "Малинська ПФК" від 20.01.2003 про погашення заборгованості перед звільненими працівниками на суму 12.7 тис.грн.; інформацією Державного комітету України з державного матеріального резерву від 07.01.2005 про сплату 101.6 тис. грн. по мировій угоді; інформацією АКБ "Мрія" від 10.05.2006 про сплату по мировій годі 424,6 тис.грн.; довідкою Управління Пенсійного фонду України в Радомишльському районі від 05.08.2005 про сплату по мировій угоді 166.2 тис. грн.; Інформацією ТОВ "Малинська ПФК" від 21.12.2006 про погашення по мировій угоді заборгованості Обкому профспілки машинобудівників 8,2 тис.грн.

Невиконання відповідачем зобов'язань по поверненню позивачу коштів в розмірі 713300,00грн. стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідачем заявлено про застосування до правовідносин строків позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

За нормами статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно приписів ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

21.12.06 відбулося повне погашення позивачем заборгованості відповідача згідно умов мирової угоди від 21.07.1998 року. В даному випадку строк виконання відповідачем зобов'язання не визначений, тому перебіг позовної давності починається з моменту виникнення права на вимогу. Таке право у позивача виникло 21.12.06 і з цього часу починається перебіг строку позовної давності, який сплинув 21.12.09. Позов поданий 12.05.16, тобто позивачем пропущено строк позовної давності, що є підставою для відмови в задоволені позову.

Господарський суд не вбачає необхідності досліджувати правомірність вимог позивача та заперечень відповідача, оскільки інститут позовної давності оснований на правовій визначеності боржника щодо кредитора, яка передбачає не тільки ліквідацію (списання) боргу а й знімає зобов'язаня щодо збереження фінансової чи іншої документації, в тому числі і доказів виконання зобов'язання, тому законодавець визначив, що сплив позовної давності є самостійною підставою для відмови у позові, що виключає обов'язок відповідача/боржника надавати свої заперечення та докази по суті.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 28.10.16

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати: 1- в справу