ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2016 р. Справа № 911/2502/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Комунального підприємства Богуславської районної ради Київської області Богуславтепловодопостачання, м. Богуслав

про стягнення 527 408,13 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач не зявився;

відповідач ОСОБА_1 директор;

ОСОБА_2 предст., дов. від 23.08.20.16р. № 426;

ОСОБА_3 предст., дов. від 25.08.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (позивач) з позовом до Комунального підприємства Богуславської районної ради Київської області Богуславтепловодопостачання (відповідач) про стягнення 527 408,13 грн., які складаються з: 168 893,75 грн. пені, 73136,47 грн. 3% річних, 285 377,91 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2179-ТЕ-17 від 28.12.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.08.2016 було порушено провадження у справі № 911/2502/16 та призначено до розгляду на 26.09.2016 року.

26.09.2016 року через канцелярію суду відповідач надав відзив заяву, в якому проти позову заперечує посилаючись на те, що між позивачем та Комунальним підприємством Богуславської районної ради Київської області Богуславтепловодопостачання укладено договір про організацію взаєморозрахунків № 701/30 від 09.10.2014р. та договір про організацію взаєморозрахунків № 1360/30 від 12.12.2014р.

На переконання відповідача, уклавши дані договори, відповідач та позивач змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до Договору купівлі-продажу природного газу № 13/2179-ТЕ-17 від 28.12.2012, у зв'язку з чим для застосування санкцій, передбачених п.7.2. договору купівлі-продажу природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов`язання, встановлених ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, необхідно щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених договором про організацію взаєморозрахунків, а оскільки виконання зобовязань відбулось повністю у строк, передбачений договорами про організацію взаєморозрахунків, позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.09.2016 строк розгляд спору було продовжено в порядку, передбаченому ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 26.09.2016 оголошувалась перерва в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України на 17.10.2016 року.

В судовому засіданні 17.10.2016 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Відповідно до частини 2 статті 82 ГПК України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 17.10.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (Продавець) та Комунальним підприємством Богуславської районної ради Київської області Богуславтепловодопостачання (Покупець) було укладено Договір №13/2179-ТЕ-17 купівлі-продажу природного газу, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язується передати у власність відповідача у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ НАК Нафтогаз України, а відповідач зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

Приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 3.4 Договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, відповідач зобов'язується надати позивачу підписані та скріплені печатками відповідача та газотранспортного підприємства 3 примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Позивач не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути відповідачу та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

У відповідності з умовами п. 6.1 Договору оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.2. договору сторони передбачили, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. цього договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Розділом 11 Договору передбачено, що цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, діє в частині реалізації газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору № 13/2179-ТЕ-17 позивачем в січні-грудні 2013 було поставлено відповідачу природний газ на суму 2 395 165,69 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 22.01.2014, 24.01.2014, підписаними повноважними представниками сторін і газорозподільної організації та скріпленими їх печатками.

Втім, як стверджує позивач, відповідач дійсно перерахував на рахунок позивача за поставлений природний газ 2 395 165,69 грн. (остаточний розрахунок 18.12.2014), однак, всупереч п.п. 1.1 та 6.1 вказані платежі здійснювались з порушенням зазначених в договорі строків, а тому на підставі п. 7.2 та ст. 625 ЦК України зобовязаний сплатити позивачеві пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 року № 30 було затверджено Порядок та умови надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

У відповідності до п. 6 вказаного Порядку, Обсяг заборгованості визначається надавачами послуг як різниця між фактичними витратами на теплову енергію, що виробляється, транспортується та постачається населенню, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення і фактичними нарахуваннями згідно з тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, з урахуванням витрат, пов'язаних з провадженням інвестиційної діяльності, та відрахуванням проведених перерахунків за низькоякісні і надані не в повному обсязі послуги та трансфертів з державного та місцевих бюджетів, отриманих надавачами послуг для відшкодування різниці в тарифах, і фактично погашеної заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за рахунок субвенції, отриманої за минулі роки.

Підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов'язанні під час здійснення розрахунків за придбану/реалізовану на оптовому ринку електричну енергію та відступлення прав вимоги щодо заборгованості за природний газ на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору. (п. 4 Порядку).

09.10.2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Київській області, Департаментом фінансів Київської обласної державної адміністрації, Управлінням фінансів Богуславської райдержадміністрації, Управлінням соцзахисту населення Богуславської райдержадміністрації, Комунальним підприємством Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання» та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» укладено договір № 701/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 №30.

Пунктом 8 договору № 701/30 про організацію взаєморозрахунків передбачено, що Комунальне підприємство Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання» перераховує на рахунок ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» кошти у сумі 965 160 гривень, у тому числі податок на додану вартість 160 860 гривень, для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 28.12.2012 poкy № 13/2179-ТЕ-17 за 2013 рік.

З метою виконання договору сторони, зокрема, зобов'язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перераховувати кошти наступній стороні (пп. 2-3 пункту 11 договору № 701/30 від 09.10.2014 року), а в п. 16 встановили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

12.12.2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Київській області, Департаментом фінансів Київської обласної державної адміністрації, Управлінням фінансів Богуславської райдержадміністрації, Управлінням соцзахисту населення Богуславської райдержадміністрації, Комунальним підприємством Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання» та Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» укладено договір № 1360/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 № 30.

Пунктом 8 договору № 1360/30 про організацію взаєморозрахунків передбачено, що Комунальне підприємство Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання» перераховує на рахунок ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» кошти у сумі 151 246,42 гривень, у тому числі податок на додану вартість 25 207,74 гривень, для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 28.12.2012 року № 13/2179-ТЕ-17 за 2013 рік.

З метою виконання договору сторони, зокрема, зобов'язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перераховувати кошти наступній стороні (пп. 2-3 пункту 11 договору № 1360/30 від 12.12.2014 року), а в п. 16 встановили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Як свідчать матеріали справи, остаточний розрахунок за фактично поставлений газ відбувся 18.12.2014 року, про що також свідчить виписка по розрахункам КП Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання», надана позивачем за період з 01.01.2013 по 28.02.2015, а тому заборгованості у Комунального підприємства Богуславської районної ради «Богуславтепловодопостачання» перед ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за 2013 рік не має, тобто умови договорів виконані.

З аналізу договорів про організацію взаєморозрахунків від 09.10.2014 № 701/30 та від 12.12.2014 № 1360/30 вбачається, що було передбачено не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися порядок і строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору купівлі-продажу. Сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору купівлі-продажу, тому що уклавши договори про організацію взаєморозрахунків, останні у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу.

При цьому, ці договори не передбачали можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань і підстав для інших грошових вимог, а тому враховуючи повне погашення заборгованості відповідача за договором купівлі-продажу природного газу № 13/2179-ТЕ-17 за рахунок коштів субвенції з державного бюджету відбулось у порядку та строки, передбачені договорами про організацію взаєморозрахунків, а тому для застосування санкцій, передбачених п.7.2. договору купівлі-продажу природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов`язання, встановлених ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, необхідно щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених договором про організацію взаєморозрахунків.

Крім того, сторони п. 16 договорів про організацію взаєморозрахунків засвідчили, що після виконання договорів вони не матимуть одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 09.09.2014 у справі № 5011-1/1043-2012-42/528-2012/3-105гс14, від 09.09.2014 № 5011-35/1272-42/527-2012/ 3-102гс14, від 30.09.2014 № 5011-35/1534-2012-42/553-2012/3-114гс14.

Відповідно до ч. 1 ст. 11128 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У зазначених вище постановах Верховний Суд України зазначав про відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої пунктами договору поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, оскільки уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Таким чином, зважаючи вищевикладене та те, що заборгованість за поставлений природний газ сплачено у порядку та строки, передбачені у договорах про організацію взаєморозрахунків від 09.10.2014 № 701/30 та від 12.12.2014 № 1360/30, суд прийшов до висновку, що підстави для застосування санкцій, передбачених п.7.2. договору купівлі-продажу природного газу № 13/2179-ТЕ-17 та наслідків за порушення грошового зобов`язання, встановлених ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, а саме підстави для стягнення з відповідача 168893,75 грн. пені, 73136,47 грн. 3% річних, 285377,91 грн. інфляційних втрат у даному випадку відсутні.

З огляду на вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на позивача.

Керуючись статтями 32-35, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дата підписання повного тексту рішення 26.10.2016р.

Суддя О.В. Щоткін