ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2016 р.Справа № 922/2870/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства Інститут "Харківський Водоканалпроект", м. Харків
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
про зобов'язання здійснити перерахунок
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю від 01.01.2016 року;

відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю № 38-2072/470 від 10.05.2012 року;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківський Водоканалпроект" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про зобов`язання здійснити перерахунок розміру оплати за фактично отримані послуги теплопостачання за січень 2016 року, зменшивши нарахування за спожиту теплову енергію на 71456,26 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 серпня 2016 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 19 вересня 2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 13.09.2016 року від представника відповідача надійшов відзив (вх. № 30010) на позовну заяву з додатками. У своєму відзиві відповідач вказує на те, що 02.06.2016 року господарським судом Харківської області було винесено рішення по справі № 922/768/16 про відмову в позові Приватного акціонерного товариства Інститут "Харківський Водоканалпроект" до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про зменшення розміру оплати за послуги теплопостачання за фактично отримані послуги теплопостачання. Дане рішення набрало законної сили.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.09.2016 року розгляд справи було відкладено на 10.10.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.10.2016 року розгляд справи було відкладено на 17.10.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 17.10.2016 року від представника відповідача надійшли пояснення (вх. № 34023/16) по справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.10.2016 року розгляд справи було відкладено на 24.10.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні 24.10.2016 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.10.2016 року проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.03.2002 року між ПАТ Інститут Харківський Водоканалпроект (позивач) та КП Харківські теплові мережі (відповідач) було укладено договір №1062 про постачання теплової енергії, відповідно до умов якого відповідач здійснює постачання теплової енергії в гарячій воді на потреби опалення за адресою вул. Тобольська,42-А у м. Харкові в потрібних йому обсягах.

Теплова енергія постачається позивачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладом обліку.

Як зазначає позивач 31.01.2016 р. на адресу АТ «Харківський Водоканалпроект» з КП «Харівські Теплові Мережі» надійшов акт виконаних робіт по відпуску теплової енергії за січень 2016р. відповідно до якого було нараховане за постачання теплової енергії 271832,88 грн.

Нарахування за постачання теплової енергії відповідно до листа «Харківських теплових мереж» від 4.02.2016р. віх. № 36/т-178за період з 23.12.2015р. по 17.01.2016р. проводилось розрахунковим методом, з 18.01.2016р. проводилось згідно показань приладу обліку.

За період з 23.12.2015 р. по 17.01.2016 р. відповідач провів розрахунок за формулою взявши за основу - «теплове навантаження на опалення» і кількість теплової енергії розрахунковим шляхом склала 152,62127 Гкал. на суму 235 721,11 грн.

Проте позивач вважає, що нарахування за надані послуги теплопостачання не відповідають вимогам договору і суперечать діючому законодавству і суперечать правилам технічної експлуатації теплових установок і мереж з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5.1 договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладом обліку.

Облік споживання теплової енергії за адресою м. Харків, вул. Тобольська 42А проводиться вузлом комерційного обліку витрат тепла з лічильником «Supercal 531» Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України №71 від 14.02.2007 р. зареєстрованого в МЮУ за №197/13464 05.03.2007р. (далі Правила) передбачено

п. 7.3.39 -. У розрахунках між теплопостачальною організацією і споживачем необхідно враховувати час некоректної роботи теплолічильників. Гранично допустиме значення відносної похибки витратомірів (лічильників) не повинно перевищувати 3%.

п. 7.2.40. У разі виходу з ладу теплолічильника або в разі потреби повірки приладів обліку теплової енергії до поновлення їх працездатності облік теплової енергії здійснюється розрахунковим способом на підставі усереднених показів приладів за попередні три доби з коригуванням відповідно до фактичної температури зовнішнього повітря. Термін застосування розрахункових значень не повинен перевищувати 15 діб на рік.

Згідно додаткової угоди до договору №1062 від 01.03.2002р. від 01.08.2005р. п. 5.3.10. - вузол обліку теплової енергії вважається таким що вийшов з ладу в разі роботи вузла обліку за межами норм точності згідно з паспортними даними вузла обліку.

Як зазначено позивачем у позовній заяві відповідно до показань лічильника за адресою м. Харків, вул. Тобольська 42А з 23.12.15р. по 17.01.2016р. похибка лічильника встановлена актом огляду вузла теплової енергії № 39764 від 18.01.2016р. (арк. спр. 23).

Паспортом Лічильника тепла «Supercal 531» п. 2.31.16. передбачено робота в межах 0,6 м. куб. за год. 1,5 м.куб. за год. 5%, в межах 1,5 м. куб. за год. - 30 м. куб. за год. - 3%.

В звязку з відсутністю усереднених показників приладу обліку теплової енергії позивачем здійснювалось нарахування за спожиту теплову енергію з 23.12.15р. по 02.01.2016р. на підставі п.20,23 «Правил» тобто розрахунковим шляхом з урахуванням максимального теплового навантаження, середньомісячної температури зовнішнього повітря, часу використання теплової енергії і фактичної температури теплового носія в трубопроводі. Кількість теплової енергії на опалення за вказаний період визначається у відповідності КТМ 204 України 244-94 ОСОБА_2 і вказівки по нормуванню витрат пального і теплової енергії на опалення житлових і громадянських споруд, а також на господарсько- побутові потреби в Україні.

Згідно розрахунку позивача споживання останнім теплової енергії за період з 23.12.2015 року по 27.01.2016 року склало 112,04 Гкал., що становить 164264,85 грн.

В період з 07.01.2016р. по 10.01.2016р. Гранично допустиме значення відносної похибки витратомірів (лічильників) перевищувало 3% і з урахуванням положень Договору і Правил вузол обліку теплової енергії вважався таким що вийшов з ладу і розрахунок обліку споживання теплової енергії повинен здійснюватися розрахунковим способом на підставі усереднених показів приладів за попередні три доби з коригуванням відповідно до фактичної температури зовнішнього повітря.

Усереднений показник приладу обліку спожитої енергії за попередні три доби складає (2,258 +2,397+2,502) / 3 = 2,386 Гкал / доб.

В період з 11.01.2016р. по 13.01.2016р. Граничнодопустиме значення відносної похибки витратомірів (лічильників) не перевищувало 3%. І відповідно до даних прибору обліку кількість спожитої теплової енергії складає 5,69 Гкал.

В період з 14.01.2016р. по 18.01.2016р. Граничнодопустиме значення відносної похибки витратомірів (лічильників) перевищувало 3%. і з урахуванням положень Договору і Правил вузол обліку теплової енергії вважався таким що вийшов з ладу і розрахунок обліку споживання теплової енергії повинен здійснюватися розрахунковим способом на підставі усереднених показів приладів за попередні три доби з коригуванням відповідно до фактичної температури зовнішнього повітря.

Усереднений показник приладу обліку спожитої енергії за попередні три доби складає (1,748 +2,218+1,728) / 3 = 1,870 Гкал / доб.

Нарахування за теплову енергію з 18.01.2016р. по 27.01.2016р. згідно показань приладу обліку склав 23,38112 Гкал.

У зв`язку з наведеним розрахунком, позивач вважає що відповідачем було безпідставно нараховано до сплати 71456,26 грн. за теплопостачання за вказаний період.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що 02.06.2016 року господарським судом Харківської області було винесено рішення по справі № 922/768/16 за позовом Приватного акціонерного товариства Інститут «Харківський Водоканал» до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про зменшення розміру оплати за послуги теплопостачання за фактично отримані послуги теплопостачання, яким у позові відмовлено повністю. Предметом розгляду на даної справи був обсяг теплової енергії, розрахований за період з 23.12.2015 року по 17.01.2016 року розрахунковим засобом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам судом встановлено наступне.

01.08.2005 року між сторонами була укладена Додаткова угода до договору №1062 від 01.03.2002 р. про постачання теплової енергії, відповідно до п.5.3.1 якої Споживач, що має вузол обліку, щомісячно виконує зняття показань вузлів обліку 25 числа поточного місяця та подає до 28 числа поточного місяця до Енергопостачальної організації: - журнал обліку теплової енергії і енергоносія, який відповідає встановленому типу вузла обліку; - відомості показань вузлів обліку у формі журналу обліку.

Згідно до пункту 5.3.6. Додаткової угоди від 01.08.2005р. до договору №1062 від

01.03.2002р. Про постачання теплової енергії показання засобів обліку Споживача щодобово в один і той же час фіксуються у журналах.

Облік споживання теплової енергії у позивача здійснюється за приладом обліку Supercal 531 з витратоміром MW 130-50 NК.

Пунктом 7.2.39 Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року N 71, встановлено, що при розрахунках між теплопостачальною організацією і споживачем необхідно враховувати час некоректної роботи теплолічильників, граничнодопустиме значення відносної похибки витратомірів лічильників не повинно перевищувати +/- 3%.

У пункті 2.1.16 паспорту теплолічилька Supercal 531 з витратоміром М/У 130-50 І4К, який встановлений у Позивача, наведені значення допустимої відносної похибки вимірювання лічильників води, які входять до складу теплолічильника для лічильників гарячої води до яких відноситься виміратор даного тепло лічильника допустима відносна похибка вимірювань складає: +/- 5% в інтервалі витрати від q min (включно) до qt, а також +/- 3% в інтервалі об'ємної витрати від qt включно до qmax включно.

Згідно з таблицею 6 Технічні характеристики перетворювача витрат типу MWN пункту 2.2.28 паспорту теплолічильника Supercal 531 для даного типу лічильника з витратоміром MW 130-50 NK qmin складає 0,6 м.куб/год (мінімальні витрати), qt складає 1,5 м.куб/год (перехідні витрати), qmax 30 м.куб/год (максимальні витрати).

Таким чином, згідно даним паспорту теплолічильника та вимогам пункту 7.2.39

Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж розрахунки за показаннями вказаного приладу обліку теплової енергії з витратоміром MWN номінальним діаметром 50 мм можливі лише при значеннях об'ємної витрати теплоносія в інтервалі від 1,5 м.куб/год до 30 м.куб/год включно.

У відомості обліку теплової енергії за період з 23.12.2015 по 17.01.2016, яку надано споживачем теплової енергії вказано значення об'ємної витрати теплоносія 0,82 м.куб/год, а середня величина об'ємної витрати за увесь період складає 1,2 м.куб/год, що не відповідає нормі точності вказаній у зазначених Правилах.

При цьому згідно даних архиву з 3-го по 5-те , а також з 11-го по 13-е січня 2016 року прилад обліку працював у межах норм точності вимірювання об'ємної витрати теплоносія. Однак архівні дані є сервісною функцією приладу обліку і відображають загальні відомості про його роботу. У даному випадку в архіві представлені середні за добу режими теплоспоживання , тому це не дозволяє визначити як змінювалися режими на протязі кожної доби і використати ці дані для проведення нарахувань по окремих днях. Тому увесь розрахунковий період з 23.12.2015 по 17.01.2016 вважається таким, що у ньому прилад обліку працював за межами точності.

Відповідно до п.5.3.2. Додаткової угоди від 01.08.2005р. до договору №1062 від

01.03.2002р. про постачання теплової енергії (надалі Угоди) вузол обліку теплової енергії у Споживача повинен експлуатуватися згідно з технічною документацією.

Пунктом 5.3.3 цієї угоди додаткової угоди до договору передбачено, що

відповідальність за експлуатацію і поточне обслуговування вузла обліку споживача несе службова особа, призначена керівником організації, у віданні якої перебуває даний вузол обліку.

Згідно пункту 5.3.7. додаткової угоди до договору порушення вимог експлуатації прирівнюється до виходу з ладу вузла обліку, фіксується відповідним записом у журналі з негайним (не більш доби) повідомленням про це Енергопостачальній організації і оформлюється двостороннім протоколом. Представник Споживача повинен повідомити Енергопостачальну організацію про показання засобів вузла обліку на момент їх виходу з ладу.

Згідно пункту 5.3.9 додаткової угоди до договору при несвоєчасному повідомленні Споживачем про порушення режиму і умов роботи у вузлах обліку і про вихід його з ладу вузол обліку вважається таким, що вийшов з ладу з моменту його останньої перевірки Енергопостачальною організацією. У цьому випадку кількість теплової енергії, маса (об'єм) теплоносія і значення його параметрів визначаються Енергопостачальною організацією на підставі розрахункових теплових навантажень згідно з договором і показанням засобів вузла обліку джерела теплоти.

Пунктом 5.3.10. Додаткової угоди від 01.08.2005р. до договору №1062 від

01.03.2002р. про постачання теплової енергії зазначено, що вузол обліку теплової енергії вважається таким, що вийшов з ладу у випадку роботи будь-якого з засобів вузла обліку за межами норм точності згідно з паспортними даними вузла обліку.

Відповідно до пункту 5.5 договору при відсутності вузлів обліку або виході їх з ладу кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається енергопостачальною організацією розрахунковим засобом.

Крім того в матеріалах справи наявне рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2016 року по справі № 922/768/16 за позовом ПрАТ «Харківський Водоканал» до КП «Харківські теплові мережі» яким встановлено, що позивач у період з 23.12.2015р. по 17.01.2016р. не забезпечив нормальну експлуатацію вузла обліку, допустивши його роботу нижче допустимих перехідних витрат 1,5 м.куб/год, із значенням відносної похибки витратоміру лічильника +/- 5% , що перевищувало граничнодопустиме значення +/- 3%, не здійснив жодних дій, передбачених умовами договору № 1062 від 01.03.2002р. та додаткової угоди до нього від 01.08.2005р., що відповідно умовам договору прирівнюється до виходу з ладу вузла обліку.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач правомірно здійснив нарахування за теплову енергію, спожиту позивачем за період з 23.12.2015. по 17.01.2016р. розрахунковим способом, як передбачено пунктом 5.5 договору № 1062 від 01.03.2002р., відповідно до пунктів 20, 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. №1198, з урахуванням максимального теплового навантаження на опалення, середньомісячної температури зовнішнього повітря, часу використання теплової енергії й фактичної температури теплоносія в трубопроводі. Розрахунок обсягу теплової енергії за період з 23.12.2015. по 17.01.2016р. виконаний відповідачем згідно КТМ 204 України 244-94 ОСОБА_2 та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні, затверджених наказом Держжитлокомунгоспа України від 14.12.1993р., за формулою:

Рт.э.от. = Q от*(tв.п.-tн.в.)/(tв.п.-tcр.)Тот*Кот, де:

Рт.э.от. - споживання теплової енергії на опалення;

Qот - договірне теплове навантаження на опалення (Гкал/год), становить 0,0180 Гкал/год;

Тот - фактична кількість годин подачі опалення;

tв.п. - температура внутрішня приміщення;

tн.в. - середня температура зовнішнього повітря за місяць;

Кот - коефіцієнт розподілу теплової енергії.

Обсяг теплової енергії, розрахований розрахунковим засобом, за період з 23.12.2015р. по 17.01.2016р. складає 152,62127 Гкал на суму 235 721,11 грн. (при тарифі 1544,484 грн. за 1 Гкал, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України від 29.10.2015р. № 2690).

За період з 18.01.20416р. по 27.01.2016р. нарахування позивачу за спожиту теплову енергію здійснено за даними вузла обліку. За період з 18.01.2016 року по 27.01.2016 року нарахування складають 23,38112 Гкал на суму 36 111,77 грн.

Отже, за період з 23.12.2015 по 27.01.2016 нарахування за спожиту позивачем теплову енергію складають 176,00239 Гкал на суму 271 832,88 грн.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже в даному випадку рішенням господарського суду Харківської області по справі № 922/768/16 було встановлено обсяг теплової енергії, розрахований за період з 23.12.2015 року по 17.01.2016 року розрахунковим засобом.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, господарський суд, всебічно повно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи та подані сторонами докази, дійшов висновку, що відповідачем правомірно здійснювалось нарахування теплової енергії за період з 23.12.2015 року по 17.01.2016 року розрахунковим методом, у зв`язку з чим вимоги позивача щодо перерахунку відпуску теплової енергії за січень 2016 року є необґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 22, 27, 32, 33, 34, 43, 49, 65, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 26.10.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

922/2870/16