УХВАЛА

19.10.2016Справа № 910/15207/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНІЛЬГА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МЕЛ КОМ»

про стягнення 91 328, 56 грн.

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МЕЛ

КОМ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНІЛЬГА»

про стягнення 136 456, 14

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін (за первісним позовом):

від позивача: Кидалов І.М. за довіреністю № 2/16 від 20.09.2016 р.;

від відповідача: Федорук К.О. за довіреністю від 30.08.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІНІЛЬГА» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МЕЛ КОМ» (далі - відповідач) про стягнення 91 328, 56 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.08.2016 р. порушено провадження у справі № 910/15207/16, її розгляд призначено на 14.09.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.09.2016 р. на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 10.10.2016 р. у зв'язку з неявкою представників сторін у судове засідання.

В судовому засіданні 10.10.2016 р. на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 19.10.2016 р.

10.10.2016 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "МЕЛ КОМ" надійшла зустрічна позовна заява про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІНІЛЬГА" 136 456, 14 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2016 р. вищевказану зустрічну позовну заяву прийнято для спільного розгляду з первісним позовом у справі № 910/15207/16, судове засідання призначено на 19.10.2016 р.

Представник позивача в судовому засіданні 19.10.2016 р. первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечив.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.10.2016 р. проти задоволення первісних позовних вимог заперечив, зустрічні позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

При цьому, в судовому засіданні 19.10.2016 р. представником позивача заявлено клопотання про витребування додаткових доказів у справі в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 19.10.2016 р. суд дійшов висновку про задоволення означеного клопотання позивача, а також про необхідність отримати від Державної податкової інспекції у Подільському районі Головного Управління ДФС у м. Києві необхідні для подальшого розгляду справи докази, які мають значення для правильного вирішення спору, що виник між сторонами.

Так, згідно зі статтею 82 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. Рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно зі статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, згідно з положеннями ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має створювати сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в тому числі й шляхом витребування доказів на підставі поданого стороною або прокурором клопотання (стаття 38 Господарського процесуального кодексу України).

Разом з тим, за змістом системного аналізу приписів ст. ст. 43, 104 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов'язок всебічно та повно з'ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов'язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності, проте суд наділяється в тому числі організаційно-розпорядчими повноваженнями, необхідними для здійснення ним функцій органу правосуддя та прийняття законних і обґрунтованих судових актів.

Зокрема, пунктом 4 частини 1 статті 65 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя в ході підготовки справи до розгляду в необхідних випадках витребує від сторін, інших підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, їх посадових осіб документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Слід зазначити, що вказані висновки в тому числі відповідають рекомендаціям Ради Європи, членом якої є Україна.

Так, в Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями proprio motu, щоб вимагати від сторін пред'явлення таких роз'яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Крім того, відповідно до п. 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

Водночас, в судовому засіданні 19.10.2016 р. представниками сторін подано клопотання про продовження строку розгляду спору у справі № 910/15207/16 на п'ятнадцять днів.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Чи є той чи інший випадок винятковим, вирішує суд з урахуванням конкретних обставин даної справи, в тому числі її складності, кількості учасників судового процесу, значного обсягу доказів, які підлягають збиранню та оцінці.

Враховуючи вищевказане клопотання про продовження строку розгляду спору, з огляду на необхідність витребувати додаткові докази у справі, суд вважає за необхідне в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України продовжити строк розгляду спору у справі № 910/15207/16 на п'ятнадцять днів та з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, відкласти розгляд справи на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 38, 65, 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк розгляду спору у справі № 910/15207/16 на п'ятнадцять днів.

2. Відкласти розгляд справи № 910/15207/16 на 02.11.16 р. о 11:50 год., про що повідомити сторони. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б в залі № 2 (корпус Б).

3. Направити судовий запит до Державної податковій інспекції у Подільському районі Головного Управління ДФС у м. Києві про витребування:

- податкової звітності складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МЕЛ КОМ» () на виконання зобов'язань за Договором № 19 від 04.06.2014 р., укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МЕЛ КОМ» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «СІНІЛЬГА» ();

- інформації про використання Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «МЕЛ КОМ» () податкових накладних по формуванню власного податкового кредиту з ПДВ по операціям поставки товару від Товариства з обмеженою відповідальністю «СІНІЛЬГА» () із зазначенням податкового періоду використання ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «МЕЛ КОМ» отриманого податкового кредиту, по наступним податковим накладним: № 19 від 20.05.2015 р. на суму 16 000, 00 грн., № 38 від 28.05.2015 р. на суму 16 369, 00 грн., № 25 від 25.05.2015 р. на суму 25 000, 00 грн., № 39 від 28.05.2015 р. на суму 12 087, 14 грн., № 2 від 03.06.2015 р. на суму 15 000, 00 грн., № 14 від 08.06.2015 р. на суму 13 434, 02 грн., № 13 від 08.06.2015 р. на суму 10 000, 00 грн., № 31 від 22.06.2015 р. на суму 9 606, 32 грн., № 21 від 11.06.2015 р. на суму 17 000, 00 грн., № 32 від 22.06.2015 р. на суму 1 876, 00 грн., № 22 від 12.06.2015 р. на суму 10 000, 00 грн., № 33 від 22.06.2015 р. на суму 5 859, 20 грн., № 46 від 30.0.62015 р. на суму 25 000, 00 грн.

4. Відповідачу надати суду:

- всю податкову звітність, складену на виконання зобов'язань за Договором № 19 від 14.06.2014 р. з доказами її надання до органів ДФС України.

5. Сторонам оформити письмові докази відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України та завчасно подати їх з супровідним листом через відділ діловодства господарського суду міста Києва (пункт 2.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

6. За відсутності витребуваних доказів надати обґрунтовані письмові пояснення з даного приводу.

7. Сторонам направити в судове засідання своїх повноважних представників, надавши їм відповідні довіреності, які будуть залучені до матеріалів справи.

8. Явку повноважних представників сторін для дачі пояснень з витребуваними ухвалою суду документами визнати обов'язковою.

9. Попередити сторони, що при ухиленні від виконання вимог суду та участі у судовому засіданні до них можуть бути застосовані заходи, передбачені п. 5 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, а позивача - про правові наслідки, передбачені п. 5. ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.Є. Літвінова