Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" жовтня 2016 р. Справа № 922/3903/14

вх. № 3903/14

Суддя Усатий В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

За участю

ліквідатора -ОСОБА_1, свід. від 06.02.13р.

представника ПАТ "Укрсоцбанк" - ОСОБА_2, дов. від 09.06.15р.

розглянувши заяву ПАТ "Укрсоцбанк" з грошовими вимогами до боржника : ТОВ "Алель", м. Харків

до ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна" м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 21.01.2016 р. припинено процедуру розпорядження майном боржника, визнано ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна" (код 25178393)банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Оприлюдення повідомлення про визнання боржника банкрутом здійснено на офіційному веб-сайті ВСГУ 25.01.2016р. (27581).

До суду від ПАТ "Укрсоцбанк" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника (вх. № 9190 від 21.03.2016 р.) в сумі 4834805,61 грн., яка не була призначена судом до розгляду з причин знаходження справи в апеляційній інстанції.

Враховуючи повернення справи з апеляційної інстанції, суд розглянувши заяву банку, зазначає наступне.

Відповідно до ст.38 Закону, вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

В інформаційному листі Вищого господарського суду України № № 01-06/606/2013 від 28.03.2013 р. зазначено, що після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом поточні вимоги (грошові вимоги, що виникли під час проведення процедур банкрутства), стають конкурсними вимогами та можуть бути заявлені згідно з частиною першою статті 38 Закону. Заяви з такими грошовими вимогами надсилаються кредиторами безпосередньо до господарського суду, який призначає їх до розгляду в судовому засіданні. Відповідно до Закону України "Про судовий збір" зазначені заяви оплачуються судовим збором. Розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону.

Відповідно ч. 3 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до заяви в обов'язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна.

Згідно ч.2 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до п.п.10 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору за подання до господарського суду заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство складає 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Згідно абзацу 2 статті 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378,00 грн.

Звертаючись із заявою з грошовими вимогами до боржника заявником надано платіжне доручення № НОМЕР_1 від 18.03.2016 р. на суму 1378,00 грн.

Таким чином, заявником не надано суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Статтею 24 Закону передбачено, що у разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог частини третьої статті 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути. Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви.

За таких обставин, суд повідомив заявника про допущені недоліки та надав строк до 12.05.2016 р. для їх усунення.

11.05.2016 р. до суду від ПАТ "Укрсоцбанк" надійшли докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі, у зв'язку з чим заява вважається поданою в день первинного її подання. Однак заява не була призначена до розгляду з причин подання ПАТ Фідобанк касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду Харківської області від 07.04.2016 р.

Постановою Вищого господарського суду від 26.07.2016 р. касаційну скаргу ПАТ Фідобанк залишено без задоволення, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2016 по справі № 922/3903/14 залишено без змін.

Враховуючи повернення справи з касаційної інстанції, суд призначив заяву ПАТ "Укрсоцбанк" з грошовими вимогами до боржника (вх. № 9190 від 21.03.2016 р.) до розгляду у засіданні суду на 02.09.16 року.

В судовому засіданні 02.09.16 р. ліквідатор пояснив суду, що заява ПАТ "Укрсоцбанк" з грошовими вимогами до банкрута в сумі 4 834 805,61 грн. складена некоректно, без посилання на норми законодавства та відповідні пункти договорів, на підставі яких виникла вказана заборгованість. У зв'язку з чим, ліквідатор звернувся до заявника із проханням обґрунтувати заявлені поточні вимоги.

Присутній у засіданні суду представник банку надав письмові уточнення до своєї заяви, згідно яких сума заборгованості банкрута перед ПАТ "Укрсоцбанк" зменшилась до 4279006,78 грн.

Враховуючи необхідність перевірки та узгодження уточненої суми заборгованості боржника перед банком, суд відклав розгляд заяви ПАТ "Укрсоцбанк" на 13.10.2016 р. та зобов'язав учасників процесу виконати в повному обсязі вимоги суду.

До суду від ПАТ "Укрсоцбанк" надійшли уточнення до заяви з грошовими вимогами до боржника, в яких банк уточнив поточні вимоги до боржника та просить суд визнати їх в сумі 49336,78 грн. інфляційних витрат.

Ліквідатор в даному судовому засіданні повідомила, що вимоги банку в цій сумі не визнає, оскільки під час дії мораторію не не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Представник не погодилася ПАТ "Укрсоцбанк" з таким результатом розгляду вимог банку та вважає, що мораторій не діє на нарахування інфляційних на поточні вимоги.

Розглянувши заяву ПАТ "Укрсоцбанк" з грошовими вимогами до боржника, суд зазначає наступне.

Згідно ч.8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть предявити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури здійснено на офіційному веб - сайті Вищого господарського суду України 25.01.2016 р. (27581).

Заява ПАТ "Укрсоцбанк" з грошовими вимогами до боржника (вх. № 9190 від 21.03.2016 р.) надійшла до суду 21.03.2016 р., тобто у встановлений Законом строк.

Вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" складаються з поточної заборгованості в розмірі 49336,78 грн. інфляціних витрат, нарахованих банком по договору кредиту №834/18-27/35/883 від 14.03.2008 р. , укладеного АКБ Укрсоцбанк з ОСОБА_3, заборгованість по якому складає 412181,07 грн., яка визнана ухвалою суду від 04.06.2015 р.

Відповідно до п. 9 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Статтею 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо (ч. 3 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Вказана норма встановлює загальну заборону на застосування індексу інфляції протягом часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Тому індекс інфляції не застосовується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Крім того, не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на застосування індексу інфляції, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин застосування індексу інфляції боржнику, щодо якого діє мораторій, введений при провадженні справи про його банкрутство.

Таким чином, суд відхиляє вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 49336,78 грн. інфляційних витрат, нарахованих банком під час дії мораторію.

Керуючись ст.ст. 23, 38-46 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом , ст.86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відхилити вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 49336,78 грн. інфляційних витрат.

Ухвалу направити ПАТ "Укрсоцбанк" , ліквідатору.

Суддя Усатий В.О.