ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р.Справа № 916/2245/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від ТОВ «Одеський коровай» - ОСОБА_1 за довіреністю;

від ДП «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України ОСОБА_2 - за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 22 вересня 2016 року про зміну способу виконання ухвали господарського суду Одеської області від 30.08.2016р. про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі №916/2245/16

за позовом Державного підприємства «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай»

про стягнення

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 18.10.2016р. згідно ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

18.08.2016р. Державне підприємство «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України (надалі позивач, ДП «Куліндорівський КХП») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» (надалі відповідач, ТОВ «Одеський коровай»), в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором купівлі-продажу №204 від 26.05.2016р. у розмірі 2609044,36грн.; стягнути з відповідача судові витрати в сумі 39135,67грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.05.2016р. між ним (Продавець) та відповідачем (Покупець) був укладений Договір купівлі-продажу №204, на виконання умов якого у період з 02.06.2016р. по 14.06.2016р. ДП «Куліндорівський КХП» відпустило ТОВ «Одеський коровай» борошно пшеничне вищого та першого сортів на загальну суму 6309549,60грн. Відповідачем частково було оплачено поставлений товар в сумі 3700505,24грн., проте на даний час відповідач не розрахувався за отримане борошно на суму 2609044,36грн., що і зумовило звернення ДП «Куліндорівський КХП» до суду з позовом.

З посиланням на приписи ст.ст.525,526, 610,612,625 ч.1 ст.692 ЦК України, ст.ст.193, 216, 218, 220,230 ГК України позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.08.2016р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду.

22.08.2016р. ДП «Куліндорівський КХП» подало місцевому господарському суду заяву про зміну предмета позову, в якому просило стягнути з відповідача суму заборгованості за Договором купівлі-продажу №204 від 26.05.2016р. у розмірі 2625061,14грн.; пеню у розмірі 145061,59грн. та 3% річних у сумі 13377,02грн.; стягнути з відповідача судові витрати в сумі 41752,50грн., усього 2825252,25грн.

До загальної суми основної заборгованості, крім несплаченої вартості борошна, позивач включив 16016,78грн. заборгованості за надані послуги з навантаження борошна, які за його ствердженням, незважаючи на тривале листування та гарантію сплати, так і не були оплачені відповідачем.

23.08.2016р. позивач подав суду першої інстанції заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на грошові кошти ТОВ «Одеський коровай» в межах ціни позову, з урахуванням понесених судових витрат при зверненні до суду 2825252,25грн., які знаходяться на рахунку №4264 в АБ „Південний м. Одеси, МФО 328209, ІПН 24, витяг з реєстру платників ПДВ №216, місцезнаходження банку: 65059, Одеська обл., м.Одеса, вул.Краснова, буд. 6/1, .

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.08.2016р. (суддя Власова С.Г.) задоволено заяву позивача від 23.08.2016р. за вх.№2-4394/16 про забезпечення позову: накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» в межах ціни позову 2825252,25 грн. (з урахуванням судових витрат), які знаходяться на рахунку №4264 в АБ „Південний м. Одеси, МФО 328209, ІПН 24, витяг з реєстру платників ПДВ №216, місцезнаходження банку: 65059, Одеська обл., м. Одеса, вул. Краснова, буд. 6/1, .

14.09.2016р. ДП «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» звернулося до суду першої інстанції із заявою за ст.121 ГПК України про зміну способу виконання ухвали суду, в якій просить суд змінити спосіб виконання ухвали суду від 30.08.2016р. шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» в межах ціни позову 2825252,25грн. (з урахуванням судових витрат) на усіх банківських рахунках, які належать ТОВ «Одеський коровай» в будь-яких банківських установах.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 30.08.2016р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ТОВ «Одеський коровай» було відкрите виконавче провадження, в рамках якого винесена постанова державного виконавця 06.09.2016р. про арешт коштів боржника (ТОВ «Одеський коровай») в межах ціни позову - 2825252,25 грн. (з урахуванням понесених судових витрат), які знаходяться на рахунку № 4264 в АБ «Південний» м. Одеси, МФО 328209, ІПН 24, витяг з реєстру платників ПДВ № 216, що знаходиться за адресою: 65059, Одеська обл., місто Одеса, вул. Краснова, будинок 6/1, . Але на час виконання Постанови від 06.09.2016р. залишок грошових коштів на арештованому рахунку складав 996,63грн.; 0,00 доларів США; 0,00 євро, тобто ухвала господарського суду Одеської області фактично не була виконана. У звязку із тим, що на вищезазначеному рахунку відсутні кошти, які необхідні для задоволення вимог позивача, приймаючи до уваги активні дії ТОВ «Одеський коровай» щодо ухилення від обовязку сплатити борг, в тому числі включаючи дії щодо перерахування коштів з відкритих рахунків на нові, враховуючи відсутність будь-яких інших активів, як то рухоме чи нерухоме майно, за рахунок яких можливо задоволення позовних вимог у разі відсутності коштів, ДП «Куліндорівський КХП» просило суд змінити спосіб виконання ухвали від 30.08.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.09.2016р. (суддя Власова С.Г.) заяву ДП «Куліндорівський КХП» від 14.09.2016р. за вх.№2-4394/16 про зміну способу виконання ухвали задоволено частково: накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» в межах ціни позову 2825252,25 грн., з урахуванням судових витрат, в сумі 2824255,62, на всіх банківських рахунках, які належать ТОВу «Одеський коровай» в будь-яких банківських установах.

Ухвала суду вмотивована посиланням на норми ст.ст.66,67,86, 121 ГПК України, розяснення, які містяться у пунктах 3, 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» та обґрунтована тим, що 06.09.2016 р. державним виконавцем на виконання ухвали господарського суду Одеської області від 30.08.2016р. винесено постанову про арешт коштів ТОВ Одеський коровай у межах ціни позову: 2825252,25 грн. (з урахуванням понесених судових витрат), які знаходяться на рахунку №4264 в АБ Південний м. Одеси, МФО 328209. На час виконання Постанови про арешт коштів боржника залишок грошових коштів на арештованому рахунку становив 996,63грн.; 0,00 доларів США; 0,00 євро, що підтверджується відповіддю АБ Південний вих. № 232-48767БТ від 08.09.2016р. Судом встановлено, що у ТОВ «Одеський коровай» відсутні будь-які інші активи, за рахунок яких можливо здійснити задоволення вимог ДП «Куліндорівський КХП» у разі відсутності коштів, що підтверджується Інформаційною довідкою станом на 14.09.2016р. №68019095. В матеріалах справи та заяви відсутня будь-яка інформація стосовно розрахункових рахунків, на яких обліковуються грошові кошти відповідача, окрім того, який зазначено останнім у договорі купівлі-продажу від 26.05.2016р. Позовні вимоги мають майновий характер та їх розмір достатньо суттєвий, враховуючи доведеність обґрунтованості доводів позивача стосовно того, що у випадку не застосування заходів забезпечення позову існує вірогідність не повернення грошових коштів ДП «Куліндорівський КХП». Враховуючи те, що ухвалою господарського суду Одеської області від 30.08.2016р. не досягнута основна мета щодо захисту порушених прав позивача на отримання гарантії повернення грошових коштів у випадку задоволення позовних вимог, з огляду на відсутність будь-якої інформації про інші рахунки відповідача, на яких обліковуються кошти, також у зв'язку з накладенням арешту на грошові кошти в сумі 996,63 грн., суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про зміну способу виконання ухвали.

Не погодившись з ухвалою суду від 22.09.2016р., ТОВ «Одеський коровай» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з наступних підстав:

- виходячи з тексту оскаржуваної ухвали, позивачем не надано обгрунтованих причин або фактів щодо необхідності зміни способу виконання ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову від 30.08.2016р. шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову, на всіх банківських рахунках, в будь-яких банківських установах, а лише вказано, що вимоги мають майновий характер з достатньо суттєвим розміром та у випадку незастосування заходів забезпечення позову існує вірогідність неповернення грошових коштів позивача;

- суддею Власовою С.Г. при задоволенні заяви позивача про зміну способу виконання ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову від 30.08.2016р. не враховано того факту, що Одеським апеляційним господарським судом розглядається апеляційна скарга ТОВа «Одеський коровай» про скасування ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову від 30.08.2016 р., виконання якої змінює оскаржувана ухвала від 22.09.2016р.;

- ТОВ «Одеський коровай» періодично проводило перерахування грошових коштів (значних розмірів) на рахунки позивача за отримане борошно, а саме: за платіжним дорученням № 58277 від 16.06.2016р. перерахована сума позивачу у розмірі 1000000грн.; за платіжним дорученням №58385 від 21.06.2016р. 1000000грн.; за платіжним дорученням №58775 від 04.07.2016р. 400000грн.; за платіжним дорученням №59216 від 18.07.2016р. - 200000грн.; за платіжним дорученням №59523 від 28.07.2016р. - 500000грн., тому висновок щодо неповернення грошових коштів позивача є необгрунтованим та безпідставним;

- жодних доказів, або належного правового обґрунтування в підтвердження необхідності змінити спосіб виконання ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову Позивачем суду не було представлено. Тому позивачем не підтверджено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову;

- оскаржена ухвала є такою, що порушує баланс інтересів сторін, а саме зупиняє діяльність відповідача. Накладення арешту на кошти відповідача на всіх банківських рахунках, в будь-яких банківських установах відповідно до оскаржуваної ухвали призведе до значного зменшення обігу хлібобулочних виробів в Одеському регіоні та спричинить дефіцит хлібу по всій Одеській області. Накладення арешту позбавляє відповідача можливості здійснювати розрахунки з усіма контрагентами. Окрім того відповідач позбавляється можливості своєчасно перераховувати працівникам підприємства заробітну плату, тобто можуть бути порушені права, передбачені Конституцією України, не кажучи про відсутню можливість сплати податків.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.10.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

В судовому засіданні представник ТОВ «Одеський коровай» підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення виходячи із наступного.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ч.1 ст.67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.08.2016р. задоволено заяву позивача від 23.08.2016р. за вх.№2-4394/16 про забезпечення позову: накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський коровай» в межах ціни позову 2825252,25 грн. (з урахуванням судових витрат), які знаходяться на рахунку №4264 в АБ „Південний м. Одеси, МФО 328209, ІПН 24, витяг з реєстру платників ПДВ №216, місцезнаходження банку: 65059, Одеська обл., м. Одеса, вул. Краснова, буд. 6/1, .

14.09.2016р. позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою про зміну способу виконання ухвали від 30.08.2016р.

В обґрунтування заяви ТОВ «Куліндорівський КХП» зазначило, що 30.08.2016р. позивач звернувся до Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси з заявою про виконання ухвали господарського суду Одеської області від 30.08.2016р.

02.09.2016р. державним виконавцем Товмасян С.А. відкрите виконавче провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №52103567 від 02.09.2016р. Того ж дня постанова №52103567 від 02.09.2016р. була направлена державним виконавцем на адресу ТОВ «Одеський коровай».

06.09.2016р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (ТОВ Одеський коровай) у межах ціни позову: 2825252,25грн. (з урахуванням понесених судових витрат), які знаходяться на рахунку № 4264 в АБ Південний м. Одеси, МФО 328209, ІПН 24, витяг з реєстру платників ПДВ № 216, що знаходиться за адресою: 65059, Одеська обл., місто Одеса, вул. Краснова, будинок 6/1, .

06.09.2016р. Постанову про арешт коштів боржника було направлено до АБ Південний, що знаходиться за адресою: 65059, Одеська обл., місто Одеса, вул. Краснова, будинок 6/1.

На час виконання Постанови про арешт коштів боржника залишок грошових коштів на арештованому рахунку становив 996,63грн.; 0,00 доларів США; 0,00 євро, що підтверджується відповіддю АБ Південний вих. № 232-48767БТ від 08.09.2016р. на адресу Малиновського відділу ДВС м.Одеси.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. За наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції в ухвалі від 22.09.2016р. передчасними з огляду наступного.

Відповідно до розяснень, які містяться у п.7, 7.1, 7.1.3, 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» у застосуванні приписів статті 121 ГПК господарським судам необхідно мати на увазі таке. Господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що ухвала від 30.08.2016р. є виконавчим документом.

На підтвердження обґрунтованості неможливості виконання ухвали господарського суду Одеської області від 30.08.2016р. ДП «Куліндорівський КХП» в додатки до заяви, зокрема, було надано копію листа заступника директора Департаменту супроводження операцій Акціонерного банку «Південний» вих №232-48767БТ від 08.09.2016р. на імя Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси (а.с.153).

У вищезазначеному листі Банк зазначив, що відповідно до пункту 10.6 глави 10 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті, затвердженої Постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004р. на №14112/2 від 06.09.2016р. АБ «Південний» повідомляє, що Постанова /про арешт коштів боржника/ б/н від 06.09.2016р. державного виконавця Малиновського відділу ДВС м.Одеса ОСОБА_3 про накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Одеський коровай», , прийнята до виконання. Станом на 08.09.2016р. залишок грошових коштів на арештованих п/р складає:

п/р 4264 996,93грн.; п/р 4264 0,00 доларів США.; п/р 4264 0,00 євро.

Проте на думку колегії суддів, ДП «Куліндорівський КХП» не надано разом із заявою (та станом на час прийняття оскаржуваної ухвали) про зміну способу виконання ухвали від 30.08.2016р. доказів, які підтверджують неможливість виконання ухвали від 30.08.2016р. у порядку, встановленому відповідною ухвалою.

Лист АБ «Південний» №232-48767БТ від 08.09.2016р. на імя державного виконавця лише констатує факт відсутності станом на 08.09.2016р. на поточному рахунку відповідача коштів у сумі 2824255,62грн. та не висвітлює обставини наявності/відсутності до 08.09.2016р. та в подальшому руху коштів на рахунку ТОВ «Одеський коровай» №4264 в АБ «Південний».

В засіданні суду апеляційної інстанції 18.10.2016р. за клопотанням представника позивача залучено до матеріалів справи копію листа АБ «Південний» вих №282-49864БТ від 14.09.2016р. на імя Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси, в якому Банк повідомляє про залишок грошових коштів по рахункам ТОВ «Одеський коровай»:

- станом на 05.09.2016р.

- п/р 4264 997,83грн.;

- п/р 4264 0,00 доларів США.;

- п/р 4264 0,00 євро

- станом на 06.09.2016р.

- п/р 4264 997,83грн.;

- п/р 4264 0,00 доларів США.;

- п/р 4264 0,00 євро

- станом на 07.09.2016р.

- п/р 4264 0,00грн.;

- п/р 4264 0,00 доларів США.;

- п/р 4264 0,00 євро.

Отже у період з 07.09.2016р. по 08.09.2016р. мав місце рух коштів на цьому рахунку та їх залишок станом на 08.09.2016р. становив 996,63грн.

Разом із цим, неможливість виконання ухвали від 30.08.2016р. у встановлений нею спосіб не була підтверджена заявником (позивачем) матеріалами виконавчого провадження, відкритого 06.09.2016р. Малиновським відділом ДВС м.Одеса. Такі докази не були надані також і суду першої інстанції до моменту постановлення оскаржуваної ухвали, тобто до 22.09.2016р.

За таких обставин господарський суд Одеської області дійшов передчасного висновку про наявність підстав для зміни способу виконання ухвали суду від 30.08.2016р. про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВа «Одеський коровай» в межах ціни позову 2825252,25грн., оскільки надані заявником докази беззаперечно не засвідчували неможливість або утрудненість виконання ухвали про забезпечення позову.

Разом з цим, відповідно до п.7.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов'язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду. Наведене не виключає права господарського суду з метою захисту у найбільш ефективний та справедливий спосіб порушених відповідачем майнових прав позивача зазначити у виданому ним наказі й конкретне майно відповідача, на яке слід звернути стягнення, якщо в розпорядженні суду є достовірні дані про його наявність у відповідача.

Колегія суддів зауважує, що постановляючи оскаржувану ухвалу від 22.09.2016р., суд першої інстанції помилково виходив з того, що арешт грошових коштів на всіх рахунках в банківських установах (оскаржувана ухвала) замість арешту коштів на одному рахунку в конкретній банківській установі (в межах ціни позову (ухвала від 30.08.2016р.) є зміною способу виконання ухвали від 30.08.2016р., позаяк вказавши в останній реквізити банківського рахунку, кошти на якому піддаються арешту в межах суми стягнення, господарський суд встановив певний порядок виконання ухвали, а не спосіб.

Відтак, оскаржувана ухвала є такою, що постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права, при недоведеності обставин, які згідно із ст.121 ГПК України є підставою для зміни способу та порядку виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів скасовує оскаржену ухвалу від 22.09.2016р., відмовляючи в задоволенні заяви ДП «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України від 14.09.2016р. вх. №4854 про зміну способу виконання ухвали.

Керуючись ст.ст.99,101-106 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 22 вересня 2016 року скасувати.

У задоволенні заяви ДП «Куліндорівський комбінат хлібопродуктів» Державного агентства резерву України від 14.09.2016р. вх. №4854 про зміну способу виконання ухвали відмовити.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 24.10.2016р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Таран С.В.