ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2016 р.Справа № 916/90/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, В.В. Бєляновського

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранської релігійної громади с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 16.08.2016 року

у справі № 916/90/16

за позовом Церковного Управління (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранської Церкви України

до відповідача ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранської релігійної громади с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області

про виселення та вселення

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року Церковне Управління (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранської Церкви України звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранської релігійної громади с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області про:

-виселення відповідача з будівлі Євангелічної лютеранської церкви з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою, господарчими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Петродолинське, вул. Соснова, 7;

-вселення позивача у будівлі Євангелічної лютеранської церкви з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою, господарчими будівлями та спорудами, що складаються з: будівлі Євангелічно-Лютеранської церкви А, А1, а, загальною площею 257,4 кв.м.; адміністративного корпусу молодіжного центру Б-2, Б, загальною площею 2,9 кв.м.; альтанки Д, загальною площею 32,0 кв.м.; споруд 1-3, що розташовані за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Петродолинське, вул. Соснова, 7.

Позовні вимоги обґрунтовані неповерненням відповідачем за актом-прийому передачі позивачу означеної будівлі, що є порушенням умов договору позички нежитлового приміщення від 01.11.2013р., укладеного між позивачем та відповідачем, строк дії якого закінчився 01.11.2015р., ст. ст. 316, 317, 319, 827, 833, 836 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві на позов, зазначив про його безпідставність та необґрунтованість.

Ухвалою суду першої інстанції від 03.03.2016р., за клопотанням відповідача, зупинено провадження у справі до розгляду господарським судом Одеської області справи №916/477/16.

Ухвалою місцевого господарського суду від 25.07.2016р. поновлено провадження у справі із призначенням до розгляду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.08.2016р. (суддя Рога Н.В.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 22.08.2016р., позов задоволено повністю з мотивів його доведеності, стягнуто з відповідача на користь позивача 2756,00 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач 01.09.2016р. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суд від 12.09.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її до розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив залишити її без задоволення, рішення суду без змін.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

Церковному Управлінню (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської Церкви України (тоді - ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранській Церкві України) належав общинний молитовний будинок (кірха), загальною площею 154,4 кв.м., розташований в с. Петродолинське по вул. Сосновій, 7 на підставі свідоцтва про право власності від 23.07.2002р. (а.с. 67 т.1).

05.06.2006р. проведено державну реєстрацію зміни найменування ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської церкви України, найменування змінено на Церковне Управління (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської Церкви України.

01.06.2007р. між Церковним Управлінням (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської Церкви України (Власник) та ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранською релігійною громадою с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області (Користувач) укладено договір про передачу нерухомості, що належить НЄЛЦУ на праві колективної власності, релігійній громаді НЄЛЦУ в с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області в довгострокове користування на умовах безоплатної оренди.

Відповідно до п. 1.1. договору Власник передає, а Користувач приймає в довгострокове користування на умовах безоплатної оренди кам'яну будівлю общинного молитовного будинку (кірхи), загальною площею 154,4 кв.м., розташовану по вул. Соснова, 7 в с. Петродолинське, Овідіопольського району Одеської області.

За приписами п.п. 5.1.-5.2. договору, останній набирає законної сили безпосередньо з моменту його підписання обома сторонами та діє протягом трьох років (36 календарних місяців) або до моменту дострокового його розірвання на вимогу однієї із сторін згідно з п.п. 3.2., 4. (а.с. 75-76 т.1).

За актом прийому-передачі від 01.06.2007р. церковне нерухоме майно передано Користувачу в безоплатне користування (а.с. 77 т.1).

За твердженням позивача, строк дії договору сплинув 01.06.2010р. та більше не продовжувався, оскільки на той час Церковним Управлінням (Єпископатом) ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської Церкви України прийнято рішення про проведення реконструкції будівлі общинного молитовного будинку (кірхи), розташованої по вул. Соснова, 7 в с. Петродолинське, Овідіопольського району Одеської області та будівництво поряд з нею будівлі молодіжного центру, що виключало можливість використання спірної нерухомості за цільовим призначенням.

03.05.2011р. між Петродолинською сільською радою (Орендодавець) та Церковним Управлінням (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранської Церкви України (Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, площею 0,34 га, розміщеної на території Петродолинської сільської ради в межах села Петродолинське із земель житлової та громадської забудови (земель запасу) за адресою, вул. Соснова, 7. На земельній ділянці знаходиться будівля молитовного будинку Орендаря. Строк дії договору 49 років (ас 68-73 т.1).

10.01.2012р. Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об'єкта: «Будівництво адміністративного корпусу молодіжного центру з біблейською школою (літ. «Б, Б-2»), реконструкція общинного молитовного будинку (кірхи) (літ. «А., А (1), а») та господарських будівель (альтанка літ. «В», вбиральня літ. «Г», альтанка літ. «Д») за адресою: с. Петродолинське, вул. Соснова, 7, Овідіопольського району, Одеської області (а.с. 117-123 т.1).

11.05.2012р. на підставі рішення виконкому Петродолинської сільської ради від 30.03.2012р. №9 ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранській Церкві України видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме: Євангелічну лютеранську церкву з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою, господарчими будівлями та спорудами, що складаються з: будівлі Євангелічно-Лютеранської церкви „А, „А1, „а, загальною площею 257,4 кв.м; адміністративного корпусу молодіжного центру „Б-2, „Б, загальною площею 255,5 кв.м; альтанки „В, загальною площею 40,3 кв.м; вбиральні „Г, загальною площею 2,9 кв.м; альтанки „Д, загальною площею 32,0 кв.м, споруд №№1-3, що розташовані за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Петродолинське, вул. Соснова, 7. Державна реєстрація права власності здійснена, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав від 06.06.2012р. №34391648 (а.с. 18-19 т.1).

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.06.2016р. у справі №916/477/16, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.07.2016р., у задоволені позову ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської релігійної громади с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області до Петродолинської сільської ради, КП «Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації», Церковного управління (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської церкви України про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Петродолинської сільської ради від 30.03.2012р. №9, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності від 11.05.2012р., скасування державної реєстрації права власності, здійсненої 06.06.2012р. відмовлено. В касаційному порядку рішення та постанова судів не переглядались (а.с. 157-179 т.1).

Як вбачається з виписки з протоколу засідання ОСОБА_4 НЄЛЦУ від 22.10.2013р. ОСОБА_5 НЄЛЦУ обрано ОСОБА_6 терміном на 6 років (а.с. 92 т.1).

01.11.2013р. між Церковним Управління (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської Церкви України (Позичкодавець) та ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранською релігійною громадою с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області (Користувач) укладено договір позички нежитлового приміщення б/н, згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.4., 4.3. якого Позичкодавець передав, а Користувач прийняв у строкове безоплатне користування будівлю Євангелічно-Лютеранської церкви „А, „А1, „а, загальною площею 257,4 кв.м; адміністративний корпус молодіжного центру „Б-2, „Б, загальною площею 255,5 кв.м; альтанку „В , загальною площею 40,3 кв.м; вбиральню „Г, загальною площею 2,9 кв.м; альтанку „Д, загальною площею 32,0 кв.м, споруди №№1-3, що розташовані за адресою: Одеська обл.., Овідіопольський р-н, с. Петродолинське, вул. Соснова, 7. Майно передано у користування з метою задоволення релігійних потреб членів та парафіян Користувача відповідно до положень Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» (проведення богослужінь, семінарів, недільної школи, біблейських занять тощо), а також інших потреб, визначених Статутом Користувача. Строк позички за цим Договором становить два роки - до 01.11.2015р.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору Позичкодавець протягом тижня з дня набрання чинності цим Договором передає, а Користувач приймає у користування майно, що оформлюється Актом прийому-передачі майна, який підписується сторонами. З моменту підписання зазначеного Акту починається обчислення строку позички за цим Договором. Користувач протягом останнього тижня до закінчення строку дії зазначеного Договору повертає, а Позичкодавець приймає майно, що оформлюється Актом прийому-передачі майна, який підписується сторонами. З цього моменту строк дії Договору позички нерухомого майна припиняє свою дію.

Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками (а.с. 21-22 т.1).

01.11.2013р. за Актом прийому-передачі майна Користувач прийняв у безоплатне строкове користування означене майно (а.с. 23 т.1).

05.10.2015р. позивач заявою про припинення договору позички нежитлового приміщення від 01.11.2013р. повідомив відповідача про неможливість продовження користування будівлею Євангелічної лютеранської церкви після 01.11.2015р., у звязку з чим просив повернути її за Актом прийому-передачі. Вказаний лист отримано відповідачем 10.10.2016р., що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 24-26 т.1).

26.11.2015р. позивач направив відповідачу звернення, в якому зазначив про закінчення 01.11.2015р. строку дії договору позички нежитлового приміщення від 01.11.2013р. та небажання продовжити його дію, внаслідок чого просив повернути обєкт позички за Актом прийому-передачі. Зазначене звернення отримано відповідачем 02.12.2015р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 27-29 т.1).

Неповернення відповідачем за Актом прийому-передачі позивачу обєкта позички за договором позички нежитлового приміщення від 01.11.2013р., що є наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів Церковного Управління (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської Церкви України стали підставою для звернення останнього до місцевого господарського суду з даним позовом.

В обґрунтовування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 2 ст. 833, ст. 836 Цивільного кодексу України користувач зобовязаний повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання. У випадку неповернення речі після закінчення строку користування нею, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що Громаді видано заключення про вибір земельної ділянки для будівництва общинного (молитовного) будинку для ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської громади с. Петродолинське; Громада є замовником будівництва; земля в оренду передавалась в рамках проекту Громади; позивач не має відношення до експлуатації спірних будівель і споруд, не вклав в будівництво і експлуатацію жодної копійки; договір позички нежитлового приміщення від 01.11.2013р. є діючим, дійсним та його дія не завершена; ОСОБА_6 не обрано ОСОБА_5, у останнього відсутні права на богослужіння в України, крім м. Дніпропетровськ, його дії спрямовані на захват релігійного майна; позовну заяву підписано не уповноваженою особою.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач зазначив, що судом першої інстанції неправильно визначено характер правовідносин сторін, пославшись на ст. ст. 174, 193 Господарського кодексу України, останній визначив ці відносини як господарські зобовязання, а сторін визначив субєктами господарювання, яких повязує договір позички нежитлового приміщення від 01.11.2013р., однак релігійний організації не є субєктами господарювання або учасниками господарських відносин з огляду на ст. ст. 2, 55 ГК України, ст. 7 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації»; відповідно до п. 4.8 Статуту Церковного Управління (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської Церкви України, відсутні такі повноваження ОСОБА_5 як прийняття одноосібно рішення щодо розпорядження або управління майном Церкви, виселення релігійної громади з культового приміщення, тощо; місцевим господарським судом не враховано, що спірними приміщеннями користується не тільки відповідач, а ще і громадянин ОСОБА_2, який є пастором релігійної громади с. Петродолинське та громадської німецької Національно-культурної організації «Культурний центр «Петерсталь».

Крім того, у додаткових письмових поясненнях до апеляційної скарги, відповідач вказав, що даний спір не підвідомчий господарському суду; ОСОБА_5 не мав повноважень на припинення договору позички нежитлового приміщення від 01.11.2016р., рішення органів управління з цього приводу не приймалось; договір оренди від 01.06.20007р. не припинив свою дію та триває до теперішнього часу.

Щодо позовної вимоги про виселення відповідача з будівлі Євангелічної лютеранської церкви з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою, господарчими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Петродолинське, вул. Соснова, 7, судова колегія зазначає слідуюче.

За приписами ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

При розгляді господарської справи №916/477/16, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно протоколу загальних зборів релігійної громади ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської церкви с. Петродолинське від 24.05.1997р. на вказаних зборах розглянуто питання щодо здійснення Церквою будівництва будинку для проведення богослужінь. Після завершення будівельних робіт будівля церкви (кірха) загальною площею 154,4 кв.м. була введена в експлуатацію, про що свідчить акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта від 30.01.2001р., який було затверджено розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації від 19.04.2002р. № 245. Виконкомом Петродолинської сільської ради Овідіопольського району Одеської області прийнято рішення від 20.06.2002р. № 11 «Про видачу свідоцтва про право власності ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської церкви України щодо общинного молитовного будинку (кірхи), розташованої в с. Петродолинське, вул. Соснова, 7». На підставі якого, 23.07.2002р. ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранській церкві України свідоцтво про право власності на общинний молитовний будинок (кірху) загальною площею 154,4 кв.м., розташований в с. Петродолинське, по вул. Сосновій, 7, що належить релігійній громаді ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської церкви України. Згідно означеного свідоцтва про право власності, зареєстрованого КП «Овідіопольське РБТІ» 24.07.2002р. за № 1, вказаний будинок належав ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранській церкві України на праві колективної власності. В подальшому здійснено реконструкцію общинного молитовного будинку (кірхи) та господарських будівель і побудовано адміністративний корпус молодіжного центру з біблейською школою. Так, 10.01.2012р. Інспекцією ДАБК в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації обєкта: «Будівництво адміністративного корпусу молодіжного центру з біблейською школою (літ. „Б, Б-2), реконструкція общинного молитовного будинку (кірхи) (літ. „А, А (1), а) та господарських будівель (альтанка літ. „В, вбиральня літ. „Г, альтанка літ. „Д) за адресою: с. Петродолинське, вул. Соснова, 7, Овідіопольського району, Одеської області. Замовник будівництва - ЦУ НЄЛЦУ. Виконавчий комітет Петродолинської сільської ради за результатами розгляду заяви президента ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської церкви України ОСОБА_2 прийняв рішення від 30.03.2012р. № 9 про оформлення за відповідачем права приватної власності на Євангелічно лютеранську церкву з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою, господарчими будівлями та спорудами. На підставі цього рішення, Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області 11.05.2012р. видано ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранській церкві України свідоцтво про право власності на нерухоме майно - Євангелічну лютеранську церкву з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою, господарчими будівлями та спорудами: А, А1, а - Євангелічна лютеранська церква - загальною площею 257,4 кв.м, Б-2, Б - адміністративний корпус молодіжного центру з біблейською школою - 255,5 кв.м, В - альтанка - 40,3 кв.м, Г - убиральня - 2,9 кв.м, Д - альтанка - 32,0 кв.м, № 1-3 - споруди, розташованої за адресою: с. Петродолинське, вул. Соснова, 7. 06.06.2012р. КП «Овідіопольське РБТІ» зареєстровано право власності ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської церкви України на Євангелічну лютеранську церкву з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою, господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: с. Петродолинське, вул. Соснова, 7, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав за № 34391648 від 06.06.2013р.

Отже, ОСОБА_4 Євангелічно - Лютеранська Церква України є власником Євангелічної лютеранської церкви з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою , господарчими будівлями та спорудами, що складаються з: будівлі Євангелічно - Лютеранської церкви „А, „А1, „а, загальною площею 257,4 кв.м; адміністративного корпусу молодіжного центру „Б-2, „Б, загальною площею 255,5 кв.м; альтанки „В , загальною площею 40,3 кв.м; вбиральні „Г, загальною площею 2,9 кв.м; альтанки „Д, загальною площею 32,0 кв.м, споруд №№1-3, що розташовані за адресою: Одеська обл.., Овідіопольський р-н, с. Петродолинське, вул. Соснова, 7.

Наявність договірних відносин між релігійною громадою ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранської церкви України в с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області та власником спірних будівель - Церковним Управлінням (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранської Церкви України свідчить про те, що позивачем визнавався факт наявності права власності на спірне майно у Церкви, у протилежному випадку це б виключало необхідність вступу релігійної громади у договірні відносини з приводу користування вказаними приміщеннями церкви. Вказане свідчить про те, що релігійна громада ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранської церкви України в с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області, як на момент виникнення у 2002 році общинного молитовного будинку (кірхи) загальною площею 154,4 кв.м, так і на момент будівництва Євангелічної лютеранської церкви з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою, господарчими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Петродолинське, по вул. Сосновій, 7, не мав будь-яких прав, ані щодо спірного майна, ані щодо земельної ділянки, на якій воно розташоване.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у т.ч. із договорів.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобовязання в свою чергу, згідно вимогам ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається зі змісту договору позички нежитлового приміщення від 01.11.2013р. сторони домовилися про строк дії цього договору та встановили, що він закінчується 01.11.2015р. При цьому, сторони не передбачили можливості автоматичного продовження терміну дії договору.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідач, незважаючи на отримання від позивача заяви про припинення договору позички нежитлового приміщення від 01.11.2013р. та відмову у його продовженні, не виконав свого зобовязання щодо повернення обєкту позички у встановлений в договорі строк.

Частиною 2 ст. 833, ст. 836 Цивільного кодексу України передбачено, що користувач зобовязаний повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання. У випадку неповернення речі після закінчення строку користування нею, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про правомірність та обґрунтованість задоволення судом першої інстанції позовної вимоги про виселення відповідача зі спірного нерухомого майна.

Стосовно позовної вимоги про вселення позивача у будівлі Євангелічної лютеранської церкви з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою, господарчими будівлями та спорудами, що складаються з: будівлі Євангелічно-Лютеранської церкви А, А1, а, загальною площею 257,4 кв.м.; адміністративного корпусу молодіжного центру Б-2, Б, загальною площею 2,9 кв.м.; альтанки Д, загальною площею 32,0 кв.м.; споруд 1-3, що розташовані за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, с. Петродолинське, вул. Соснова, 7, колегія суддів зазначає слідуюче.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Отже, особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Способи захисту цивільного права або інтересу зазначені у ст. 16 Цивільного кодексу України , при цьому, згідно зазначеної статті суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом , що встановлений договором або законом. Отже, спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим порушенням. У розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

З огляду на викладене, задоволення місцевим господарським судом позовної вимоги про вселення позивача в спірні приміщення також є цілком правомірним.

Твердження відповідача про те, що позовна заява підписана особою, яка не мала на це повноважень, оскільки довіреність від 27.08.2015р. на імя ОСОБА_7 підписана ОСОБА_5 ОСОБА_6, який, на його думку, не має повноважень одноособово вирішувати питання щодо розпорядження майном Церкви, зокрема, щодо виселення з приміщень церкви, не приймається колегією суддів, відповідно до п. 3.7 Статуту Церковного Управління (ОСОБА_5) ОСОБА_4 Євангелічно - Лютеранської Церкви України ОСОБА_5 церкви здійснює поточне керівництво та репрезентує Церковне керівництво з усіх правових питань і стосунків на усіх рівнях та з усіма юридичними та фізичними особами. Згідно п.4.8 Статуту ОСОБА_5 має повноваження представляти НЄЛЦУ у церковних та державних, зовнішніх та внутрішніх стосунках. Відповідно до ОСОБА_1 є ЄДРПОУ станом на дату видачі довіреності від 27.08.2015р. ОСОБА_5 є саме ОСОБА_6.

Посилання відповідача на користування спірним обєктом нерухомості на підставі договору на передачу нерухомості, що належить ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранській церкві України на праві колективної власності, релігійній громаді ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранської церкви України в с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області у довгострокове користування на умовах безоплатної оренди від 01.06.2007р., також не заслуговує на увагу, оскільки, згідно з п. 1.1 договору у користування передавався зовсім інший обєкт нерухомості - камяна будівля общіного молитовного будинку (кірхи), загальною площею 154, 4 кв.м, що розташована в с. Петродолинське по вул. Сосновій, 7 (з прилеглою земельною ділянкою, що призначена для обслуговування будівлі кірхи , площею 0,10 га, що виділена за рішенням Петродолинської сільської ради №43 від 08.08.1997р. з земель Ради для будівництва та обслуговування будівлі кірхи).

Більш того, як свідчать матеріали даної справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанції у господарський справі №916/477/16 у період з 06.12.2011р. по 21.12.2011р. здійснено будівництво адміністративного корпусу молодіжного центру з біблейською школою (літ.Б, „Б-2), реконструкція общинного молитовного будинку (кірхи) (літ. „А, „А(1), „а) та господарських будівель (альтанка літ.В, вбиральня літ.Г, альтанка літ.Д) за адресою: с. Петродолинське, вул. Соснова, 7, Овідіопольського району, Одеської області, в результаті чого створено зовсім новий обєкт нерухомості, який було надано відповідачу у користування за Договором позички від 01.11.2013р. та передано згідно Акту прийому-передачі майна від 01.11.2013р. Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області 11.05.2012р. видано ОСОБА_4 Євангелічно-лютеранській церкві України свідоцтво про право власності на нерухоме майно - Євангелічну лютеранську церкву з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою, господарчими будівлями та спорудами: А, А1, а - Євангелічна лютеранська церква - загальною площею 257,4 кв.м, Б-2, Б - адміністративний корпус молодіжного центру з біблейською школою - 255,5 кв.м, В - альтанка - 40,3 кв.м, Г - убиральня - 2,9 кв.м, Д - альтанка - 32,0 кв.м, № 1-3 - споруди, розташованої за адресою: с. Петродолинське, вул. Соснова, 7.

Тобто, обєкт оренди за договором від 01.06.2007р. перестав існувати взагалі, що призвело до укладання нового договору - договору позички нежитлового приміщення від 01.11.2013р.

Крім того, за змістом п. 5.3. договору позички від 01.11.2013р. після підписання цього договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь-які інші усні або письмові домовленості сторін з питань, що так чи інакше стосуються цього договору, втрачають юридичну силу.

Стосовно посилання відповідача на знаходження у спірних приміщеннях інших осіб - Громадської німецької Національно-культурної організації «Культурний центр «Петерсталь» (на підставі договору на передачу нерухомості, що належить НЄЛЦУ на праві колективної власності, Громадській німецькій Національно-культурній організації «Культурний центр «Петерсталь» у довгострокове користування на умовах безоплатної оренди, акту приймання-передачі церковної нерухомості у безоплатне користування від 01.05.2003р.) та пастора общини с. Петродолинське г-на ОСОБА_2 (на підставі проекту договору про служіння від 01.11.2013р.), суд апеляційної інстанції, погоджується з висновком суду першої інстанції, що предметом розгляду даного спору є виселення саме ОСОБА_4 Євангелічно-Лютеранської релігійної громади с. Петродолинське Овідіопольського району Одеської області з будівлі Євангелічної лютеранської церкви з адміністративним корпусом молодіжного центру з біблейською школою, господарчими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Петродолинське, вул. Соснова, 7 та вселення позивача у зазначені приміщення. Вимоги до інших осіб, які можливо знаходяться у цих приміщеннях, у даному спорі не розглядаються і можуть бути предметом окремого спору. При цьому, знаходження інших осіб у спірних приміщеннях жодним чином не перешкоджає виселенню відповідача з цих приміщень.

Щодо твердження відповідача стосовно непідвідомчості даного спору господарському суду, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» у вирішенні питань, пов'язаних з прийняттям позовних заяв, господарським судам слід розрізняти поняття підвідомчості і підсудності справ. Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (стаття 12 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК). Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду (статті 13, 15 і 16 ГПК). З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4 1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: - участь у спорі суб'єкта господарювання; - наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; - наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; - відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно п. 3 Роз'ясень Вищого арбітражного суду України від 29.02.1996р. №02-5/109 «Про деякі питання, що виникають при застосуванні Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» спори релігійних організацій між собою та з іншими юридичними особами підлягають вирішенню на загальних підставах в господарських судах відповідно до їх компетенції.

З урахуванням наведеного та того, що сторони у даній справі є юридичними особами, між позивачем та відповідачем наявні господарські правовідносини, які регулюється Цивільним та Господарським кодексом, даний спір підвідомчий саме господарському суду.

Інші заперечення відповідача на позов та доводи, викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї не спростовують вищевикладеного, а відтак судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за апеляційний перегляд не відшкодовується відповідачу.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 16.08.2016р. у справі №916/90/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 31.10.2016р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя В.В. Бєляновський