ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.16 Справа № 904/7702/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунгосп", м. Дніпро

до комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення 27 849,82 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 20.07.2016

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецкомунгосп" (надалі-Позивач) звернулось з позовом до господарського суду про стягнення з комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради (надалі-Відповідач) 27 849,82 грн. за договором №2014/11/2 на виконання робіт з прибирання прибудинкової території від 01.11.2014.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.09.2016 порушено провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду суддею Дубініним І.Ю, призначено до розгляду в засіданні на 20.09.2016.

В судовому засіданні 20.09.2016 розгляд справи був відкладений на 06.10.2016, згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням №766 керівника апарату суду від 28.09.2016, у зв'язку із звільненням судді Дубініна І.Ю. з посади постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 "Про звільнення суддів", відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду проведено повторний автоматизований розподіл справи по вх. №4-7712/16 справи №904/7702/16, за результатами проведення якого справу №904/7702/16 передано для розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2016 справу №904/7702/16 прийнято до провадження суддею Соловйовою А.Є., призначено до розгляду в засіданні на 20.10.2016.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на порушення Відповідачем строків оплати за виконані роботи за договором №2014/11/2 на виконання робіт з прибирання прибудинкової території від 01.11.2014.

Позивач, керуючись нормами Господарського та Цивільного кодексів України, просить стягнути з Відповідача три проценти річних у сумі 6 099,55 грн., інфляційні втрати в сумі 21 750,27 грн.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання, призначене на 20.10.2016, не з'явився; відзив на позовну заяву не надав; пояснень щодо причин неприбуття в судові засідання не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи Відповідач був повідомлений належним чином, за адресою, зазначеною в позовній заяві та підтвердженою Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.09.2016: 49000, м. Дніпро, проспект Карла Маркса, будинок 88 А, що підтверджується реєстром №15 від 04.10.2016 на відправку рекомендованої пошти по Дніпру з повідомленням.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87 Господарського процесуального кодексу України.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011).

Таким чином, оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представника Відповідача документально підтверджена не була, надані Позивачем матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Відповідача за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 20.10.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю "Спецкомунгосп" (надалі - Позивач, Виконавець) та комунальним підприємством "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради (надалі - Відповідач, Замовник) був укладений договір №2014/11/2 на виконання робіт з прибирання прибудинкової території (надалі - Договір), відповідно до якого Замовник доручає та зобов'язується оплатити Виконавцю, а Виконавець приймає на себе зобов'язання безпосередньо або шляхом залучення на договірних засадах фізичних та юридичних осіб організувати і виконувати прибирання прибудинкової території, прибирання снігу в зимовий період в будинках житлового фонду згідно дислокації обслуговуючих будинків (додаток №2) у відповідності до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 №76 та Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу від 10.08.2004 №150 (п.1.1 Договору).

Згідно з пунктом 2.1 Договору вартість робіт за цим договором визначається по статтях витрат на прибирання прибудинкової території, прибирання снігу в зимовий період, витрат з посипання призначеної для проходу та проїзду частини прибудинкової території протиожеледними сумішами згідно переліку послуг та їх граничної вартості в межах діючого тарифу Додаток №1.

У Додатку №1 до Договору "Перелік послуг, що передаються виконавцю та їх гранична вартість" сторони узгодили вартість послуги з прибирання прибудинкової території, прибирання снігу в зимовий період 503 502,57 грн. на місяць, та вартість витрат з посипання призначеної для проходу та проїзду частини прибудинкової території протиожеледними сумішами 4 884,44 грн.

Відповідно до пункту 2.2 Договору оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів кожного банківського дня, починаючи з першого числа місяця, наступного за звітним, від фактично отриманих замовником на свій поточний рахунок платежів за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; до 05-го числа місяця, наступного за звітним, виконавець дає замовнику акти виконаних робіт (далі акти) і рахунок на оплату; замовник підписує акти, засвідчує підпис печаткою і у 3-денний термін повертає один примірник актів виконавцю; на підставі підписаних актів та рахунку виконавця замовник здійснює остаточний розрахунок за виконані роботи протягом двадцяти днів з дати підписання.

На виконання умов Договору у лютому та березні 2015 року Позивачем було надано Відповідачу послуги з прибирання прибудинкової території та прибирання снігу в зимовий період на загальну суму 1 004 321,14 грн., що підтверджується актами надання послуг: №9 від 28.02.2015 на суму 501 520,62 грн. та №16 від 31.03.2015 на суму 502 800,52 грн. (а.с. 18, 19).

Згідно з пунктом 2.2 Договору оплата проводиться шляхом перерахування грошових коштів кожного банківського дня, починаючи з 1 числа місяця, наступного за звітним, від фактично отриманих замовником на свій поточний рахунок платежів за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій; до 05-го числа місяця, наступного за звітним, виконавець дає замовнику акти виконаних робіт і рахунок на оплату; замовник підписує акти, засвідчує підпис печаткою і у триденний строк повертає один примірник актів виконавцю; на підставі підписаних актів та рахунку виконавця замовник здійснює остаточний розрахунок протягом двадцяти днів з дати підписання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 530 ЦК України, відповідач повинен був оплатити послуги, надані за актом надання послуг від №9 від 28.02.2015 на суму 501 520, 62 грн. до 20.03.2015 включно, а за актом надання послуг №16 від 31.03.2015 на суму 502 800,52 грн. до 20.04.2015 включно.

Відповідачем було частково погашено заборгованість за Договором, а саме: 09.04.2015 - у сумі 265 000,00 грн., 10.04.2015 - у сумі 42 000,00 грн., 15.04.2015 - у сумі 38 000,00 грн. та 34 000,00 грн., 17.04.2015 - у сумі 122 520,61 грн., що підтверджується звітами про кредитні операції по рахунку Позивача №7814 за період з 01.04.2015 по 30.06.2015 (а.с. 22).

Відповідач свої зобов'язання по повній та своєчасній оплаті виконаних робіт здійснив частково, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість перед Позивачем на загальну суму 502 800,52 грн.

02.06.2016 господарський суд Дніпропетровської області задовольнив позовні вимоги по справі №904/2417/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунгосп" до комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради про стягнення 502 800,52 грн. - основного боргу, 151 806,55 грн. - пені, 27 400,00 грн. - інфляційних втрат, 13 958,84 грн. - 3% річних, 10 439,50 грн. - судового збору.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2016 по справі №904/2417/16 є належним підтвердженням невиконання Відповідачем умов Договору щодо своєчасної оплати за виконані роботи. Як вбачається з рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2016 по справі №904/2417/16, 3% річних був присуджені до стягнення за період з 21.04.2015 по 23.03.2016, інфляційні втрати - з травня 2015 року по лютий 2016 року, пеня - з 31.03.2015 по 18.10.2015.

21.06.2016 господарським судом Дніпропетровської області було видано наказ про примусове виконання рішення у справі № 904/2417/16.

Станом на 31.08.2016 заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 502 800,55 грн., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період з квітня 2015 року по серпень 2016 року, підписаним та скріпленим печатками Сторін (а.с. 45).

Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 зазначеного Кодексу, є прострочення боржником грошового зобов'язання. Така відповідальність настає у разі встановлення, що зобов'язання є грошовим, у інших випадках ця норма застосуванню не підлягає (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 25.06.2014 у справі N 6-25цс14).

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013, встановлено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми, так само як і інфляційні нарахування не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013).

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Відповідача трьох відсотків річних та інфляційних втрат за час прострочення Відповідачем виконання свого обов'язку з оплати вартості виконаних робіт за Договором та просить стягнути з Відповідача 3% річних в сумі 6 099,55 грн. за період нарахування з 24.03.2016 по 18.08.2016, та інфляційні втрати в сумі 21 750,27 грн. за період нарахування з березня по липень 2016 року включно.

Оскільки Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, а також встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2016 по справі №904/2417/16, що Відповідачем допущено порушення строків оплати за виконані роботи, зазначена обставина не потребує доказування згідно приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобовязальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимоги стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобовязання (зазначена правова позиція викладена в п.7.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013).

Згідно Розяснення президії Вищого господарського суду України №02-5/223 від 12.05.1999 «Про деякі питання, повязані з застосуванням індексу інфляції», якщо після прийняття господарським судом рішення про відшкодування збитків, їх розмір збільшився в результаті росту цін на майно або роботи, кредитор не позбавлений права предявити новий позов до винної особи.

Перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 6 099,55 грн. та інфляційних втрат в сумі 21 750,27 грн. підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, понесені Позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 88 А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Спецкомунгосп" (49127, м. Дніпро, вул. Агнії Барто, буд. 19, ) 6 099,55 грн. - 3% річних, 21 750,27 грн. - інфляційних втрат, 1 378,00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 25.10.2016.

Суддя ОСОБА_2