РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016Справа №910/15572/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
доПриватного акціонерного товариства "Українська-охоронно-страхова компанія"
провідшкодування 7 965,62 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:
від позивача - не з'явився;
від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7 965,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145.

Відповідно до статті 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача по справі.

На призначені судові засідання 20.09.2016, 18.10.2016 представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, про дату та час проведення судових засідань повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні в матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалами суду про призначення судового засідання була вручена відповідачу 14.09.2016, 28.09.2016.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

20.09.2016 позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи без присутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Враховуючи встановлений ч. 1 ст. 69 ГПК України строк вирішення спору та зважаючи на те, що суд не знайшов підстав для відкладення розгляду справи, відповідно до статті 75 ГПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2014 у м. Львові по вул. Рящівська, 1 трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля "ВАЗ 21081" (д.н. НОМЕР_1), під керуванням водія ОСОБА_1., автомобіля "Chevrolet Lacettі" (д.н. НОМЕР_2), автомобіля "Chevrolet Aveo" (д.н. НОМЕР_3) та автомобіля «Skoda Octavia», (д.н НОМЕР_4).

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_1., керуючи автомобілем "ВАЗ 21081" (д.н. НОМЕР_1) не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР, що призвело до зіткнення з автомобілем "Chevrolet Lacettі" (д.н. НОМЕР_2), який здійснив зіткнення з автомобілем "Chevrolet Aveo" (д.н. НОМЕР_3), який здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», (д.н НОМЕР_4). Дані обставини підтверджуються розгорнутою довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9477573 та постановою Сихівського районного суду м. Львова (справа №464/109/15-п, пр. №3/464/37/15), копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю «Skoda Octavia», (д.н НОМЕР_4), який був застрахований у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту від 27.11.2014 №28-1301-14-00471.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 27.11.2014 №28-1301-14-00471 на підставі страхового акту від 24.12.2014 №ЗСКА-4109 та страхового акту від 27.01.2015 №ЗСКА-4109/1 ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" виплатило на рахунок ПП «Галант Авто» 8 965,62 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 25.12.2014 №30947 на суму 3164,92 грн. та від 28.01.2015 №1563 на суму 5 800,70 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Предметом даного спору є зворотна вимога страховика до особи, відповідальної за завдану шкоду, про стягнення компенсації страхового відшкодування, виплаченого страхувальнику за договором добровільного страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "ВАЗ 21081" (д.н. НОМЕР_1), яким керував ОСОБА_1., під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Сихівського районного суду м. Львова (справа №464/109/15-п, пр. №3/464/37/15).

Як встановлено судом, на час скоєння вищевказаної ДТП (19.12.2014) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "ВАЗ 21081" (д.н. НОМЕР_1) ОСОБА_1. за шкоду, завдану майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля "ВАЗ 21081" (д.н. НОМЕР_1), була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АІ/1306701 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АІ/1306701 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "ВАЗ 21081" (д.н. НОМЕР_1), на час спірної ДТП.

З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку відповідно до виставленого рахунку на оплату № від 23.12.2014 складає 3 164,92 грн., рахунку на оплату № від 26.01.2015 складає 8 965,62 та відповідно до наряду-замовлення № від 28.02.2015 становить 8 965,62 грн.

При цьому судом враховано, що Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Документом, який підтверджує дійсний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, є акт виконаних робіт. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення (інший документ, який підтверджує факт перерахування коштів на відновлювальний ремонт).

Відтак, реальний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля «Skoda Octavia», (д.н НОМЕР_4), склав 8 965,62 грн., відповідно до наряду-замовлення № від 28.02.2015. Факт виплати позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування в розмірі 8 965,62 грн. суду також доведений (підтверджується платіжними дорученнями №30947 від 25.12.2014 та №1563 від 28.01.2015).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Разом з тим, суд вказує, що звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. До того ж, Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу.

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи у позивача виникло право вимоги до відповідача в розмірі 7 965,62 коп.

Відповідно до частини 18 статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Згідно полісу №АІ/1306701 франшиза, тобто сума, на яку зменшується страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 1 000,00 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АІ/1306701 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (8 965,62 грн.), за вирахуванням франшизи за полісом №АІ/1306701 в розмірі 1 000,00 грн. тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 7 965,62 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в заявленій позивачем сумі 7 965,62 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська-охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, буд. 32, літ. А, ідентифікаційний код 30859524) 7 965 (сім тисяч дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 62 коп. страхового відшкодування, а також 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.10.2016

Суддя І.І. Борисенко