КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2016 р. Справа№ 910/5111/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Яковлєва М.Л.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від позивача: не з'явився .

від відповідача: не з'явився .

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"

на рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2016

у справі № 910/5111/16 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"

до Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 7 903,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.06.2016 року по справі № 910/5111/16 в позові Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" про відшкодування шкоди в порядку регресу 7903,84 грн.- відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 09.06.2016, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2016 по справі №910/5111/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Також, апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2016 справу № 910/5111/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято до провадження та призначено до розгляду у вказаному складі колегії суддів.

Розпорядженням начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 у зв'язку з перебуванням суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/5111/16.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.08.2016 для розгляду справи № 910/5111/16 сформовано судову колегію у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Майданевича А.Г., Федорчука Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів, розгляд справи відкладено до 12.09.2016.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2016 у зв'язку з припиненням повноважень головуючого судді Лобаня О.І., сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А., судді Скрипка І.М., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" на рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/5111/16 у визначено складі суду та призначено до розгляду на 12.10.2016.

12.10.2016 представник відповідача подав до відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду супровідний лист з додатками, з якого вбачається, що Публічне акціонерне товариство «ХДІ страхування» змінило назву на Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна».

В судове засідання 12.10.2016 сторони своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишене без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Альфа Страхування" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) 25.12.2014 було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0809593.058, предметом добровільне страхування транспортного засобу марки Subaru Impreza д.р.н. НОМЕР_2.

10.06.2015 в місті Харкові по площі Пролетарській, вул. Полтавський шлях відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Subaru Impreza д.р.н. НОМЕР_2, належного ОСОБА_2 (водій ОСОБА_2.), транспортного засобу Daewoo Nubira, д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 (власник ОСОБА_3) довідка про ДТП № 65873604.

Вказана ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 08.07.2015 № 638/10785/15-п, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 16.06.2015 та виставленого ФОП ОСОБА_4 рахунку на оплату № ФЛД00000153 від 12.08.2015 вартість ремонту Subaru Impreza д.р.н. НОМЕР_2 становить зі знижкою 39 038,90 грн., без знижки - 43 376,56 грн.

Згідно з страховим актом № 1151.206.15.01.01 від 20.08.2015 та розрахунку до нього сума страхового відшкодування складає 25 171,63 грн.

На підставі страхового акту № 1151.206.15.01.01 від 20.08.2015, заяви на виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 25 171,63 грн. без ПДВ згідно платіжного доручення № 16269 від 04.09.2015 на рахунок ФОП ОСОБА_4

Матеріали справи містять заяву позивача про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 25 171,63 грн. від 14.01.2016 № 1151/2015. Серед додатків пунктом 11 вказано звіт.

Також, матеріали справи містять відповідь відповідача № 155 від 19.02.2016 на заяву, в якій повідомив про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 16267,79 грн. та зазначив про визначення суми страхового відшкодування на підставі звіту № 08/06/15 від 23.06.2015 з врахуванням розміру зносу та за вирахуванням франшизи.

В матеріалах справи, також наявне платіжне доручення № 4337 від 17.02.2016 на суму 16267,79 грн., яким підтверджується сплата позивачу страхового відшкодування на вказану суму.

Відповідачем надано звіт № 08/06/15 про оцінку колісного транспортного засобу від 23.06.2015, в якому вказано, що вартість відновлювального ремонту Subaru Impreza д.р.н. НОМЕР_2 після ДТП, що сталась 10.06.2015 складає 27127,58 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу (0,534) становить 18519,74 грн. з ПДВ. Сума відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу без ПДВ складає 17267,79 грн. До звіту додана ремонтна калькуляція № 08/06/15-Ф від 23.08.2015 складена за допомогою системи Audatex, згідно якої вартість ремонту автомобіля складає 27127,58 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, значення Е З приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Звіт складений фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, що має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 13971/12 від 07.11.2012.

Оскільки, рік випуску транспортного засобу Subaru Impreza д.р.н. НОМЕР_2 є 2008, а ДТП мала місце 10 червня 2015, тому строк експлуатації автомобіля становить 7 років.

Згідно з абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Таким чином до транспортного засобу Subaru Impreza д.р.н. НОМЕР_2 має застосовуватись коефіцієнт фізичного зносу.

Відповідно до страхового акту № 176-20/16-85 від 17.02.2016, яким визначено розмір страхового відшкодування у сумі 16 267,79 грн. Згідно розрахунку № 176-20/16-85 суми страхового відшкодування від 10.02.2016 розмір страхового відшкодування у сумі 16 267,79 вирахуваний шляхом віднімання від суми 18 519,74 грн. (вартість матеріального збитку з урахуванням зносу) податку на додану вартість та суми франшизи.

Згідно з ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при

настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ст. 36 вказаного Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

В разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Як передбачено ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, до позивача перейшло право вимоги до відповідача за сплаченим ним страховим відшкодуванням.

Як вбачається з постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 08.07.2015 № 638/10785/15-п, транспортний засіб - автомобіль Daewoo Nubira, д.р.н. НОМЕР_1, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Subaru Impreza д.р.н. НОМЕР_2, знаходився під керуванням ОСОБА_3

Частинами 1, 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини. Вина особи, яка керувала автомобілем Daewoo Nubira, д.р.н. НОМЕР_1, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Daewoo Nubira, д.р.н. НОМЕР_1, на момент ДТП була застрахована Публічним акціонерним товариством "ХДІ Страхування" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4488905.

Як вбачається з відповіді МТСБУ від 04.04.2016 № 7/2-28/9343 наявної в матеріалах справи, договором (полісом) № АІ/4488905 передбачено, що франшиза становить 1000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сума відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, суми податки на додану вартість та франшизи, передбаченої полісом, складає 16 267,79 грн. і була сплачена відповідачем на рахунок позивача.

Відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов'язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку позивачеві) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач виплатив позивачеві збитки у повному обсязі в розмірі 16 267,79 грн., виходячи з вартості відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, як і визначено Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно частини 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що доводи Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/5111/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/5111/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/5111/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/5111/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді М.Л. Яковлєв

І.М. Скрипка