ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року Справа № 918/45/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівПопікової О.В. Євсікова О.О., Кролевець О.А.
за участю представників:
позивача:Смиковська Л.О. дов. від 22.04.2016
відповідача:Прохорович О.М. дов від 17.10.2016, Кузьмич В.М. дов. від 17.10.2016
ВДВС:не з'явились (про дату, час та місце судового розгляду повідомлено належним чином)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Кузнецовського міського комунального підприємства
на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.08.2016
у справі№ 918/45/16 Господарського суду Рівненської області
за позовомДержавного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"
доКузнецовського міського комунального підприємства
за участіВідділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції в Рівненській області
простягнення в сумі 952 365,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Кузнецовського міського комунального підприємства про стягнення 838 825 грн. 70 коп. основного боргу, 106 292 грн. 84 коп. пені, та 7 247 грн. 24 коп. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 10.03.2016 позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від іменні якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", задоволено частково. Стягнуто з Кузнецовського міського комунального підприємства на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від іменні якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", - 600 000 грн. 00 коп. заборгованості, 106 292 грн. 84 коп. пені, 7 247 грн. 24 коп. 3% річних та 10 703 грн. 10 коп. витрат по сплаті судового збору. В частині позовних вимог про стягнення 238 825 грн. 70 коп. заборгованості провадження у справі припинено.

25.03.2016 на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 20.03.2016 видано відповідний наказ про примусове виконання рішення суду.

09.06.2016 державним виконавцем відділу ДВС Кузнецовського міського управління юстиції винесено постанову про арешт коштів божника, які перебувають на рахунках № 1250, № 3090 в ПАТ КБ "ПриватБанк".

16.06.2016 до Господарського суду Рівненської області від Кузнецовського міського комунального підприємства надійшла скарга №1503 від 16.06.2016 на дії відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.07.2016 (суддя Горплюк А.М.) скаргу Кузнецовського міського комунального підприємства на дії відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції та постанову про арешту коштів боржника від 09.06.2016 задоволено. Визнано незаконними дії відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 09.06.2016, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку № 3090 в ПАТ КБ "ПриватБанк", в частині виконання наказу Господарського суду Рівненської області № 918/45/16 від 25.03.2016 в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного внеску та податку з доходів фізичних осіб. Визнано недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції про арешт коштів боржника від 09.06.2016, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку № 3090 в ПАТ КБ "ПриватБанк", в частині виконання наказу Господарського суду Рівненської області № 918/45/16 від 25.03.2016, в межах сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного внеску та податку з доходів фізичних осіб.

Ухвала місцевого суду обґрунтована висновками суду про неможливість накладення арешту на рахунки боржника, з яких здійснюється виплата заробітної плати працівниками боржника, а також сплачується єдиний соціальний внесок та податок з доходів фізичних осіб.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 (головуючий суддя Юрчук М.І., судді Огороднік К.М., Крейбух О.Г.) ухвалу господарського суду Рівненської області від 07.07.2016 скасовано та відмовлено в задоволенні скарги Кузнецовському міському комунальному підприємству в частині визнання незаконними дій відділу ДВС Кузнецовського міського управління юстиції щодо накладення арешту на кошти боржника, які знаходяться на рахунку №3090 - в частині сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного внеску та податку з доходів фізичних осіб, відкритому в ПАТ КБ "Приватбанк". Відмовлено у визнанні недійсною постанови державного виконавця відділу ДВС Кузнецовського МУЮ від 09.06.2016 зведеному виконавчому провадженні №44201994 про накладення арешту на кошти боржника - Кузнецовського міського комунального підприємства, які знаходяться на рахунку №3090 - в частині сум грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного внеску та податку з доходів фізичних осіб, відкритому в ПАТ КБ "Приватбанк". Стягнуто з Кузнецовського міського комунального підприємства на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", 1378,00грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду та приймаючи нове рішення апеляційний суд виходив з того, що боржником не надано доказів в підтвердження того, що рахунок № 3090, на який закладено арешт, відноситься до переліку захищених видатків загального фонду Державного бюджету України, встановленого статтею 55 Бюджетного кодексу України, а відтак підстави для визнання недійсною та скасування постанови органу ДВС від 09.06.2016 про накладення арешту на вказаний рахунок відсутні.

Не погоджуючись із постановою апеляційної інстанції, Кузнецовське міське комунальне підприємство звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду, а ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме статті 6 Закону України "про виконавче провадження", статті 97 Кодексу законів про працю. Наголошує на тому, що оскаржувана постанова апеляційного суду суперечить статтям 19, 43 Конституції України, статті 115 Кодексу законів про працю, статті 24 Закону України "Про оплату праці".

Розглянувши касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За приписами статей 115, 116 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Як встановлено судами І та апеляційної інстанцій та підтверджується матеріалами справи, на виконанні в органі ДВС знаходиться зведене виконавче провадження № 44201994, до якого входить, зокрема наказ господарського суду Рівненської області № 918/45/16 від 25.03.2016 року (постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 51027889 від 06.05.2016 року).

У межах зведеного виконавчого провадження органом ДВС винесено постанову про арешт коштів боржника від 09.06.2016 року, за якою накладено арешт на кошти в межах суми 16038542,82 грн., що містяться на рахунках № 1250, № 3090 в ПАТ КБ "ПриватБанк".

За приписами статті 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

16.06.2016 до Господарського суду Рівненської області від Кузнецовського міського комунального підприємства надійшла скарга №1503 від 16.06.2016 на дії відділу державної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції, в якій скаржник просив суд визнати дії відділу держаної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції щодо накладення арешту постановою від 09.06.2016 на кошти боржника в частині виконання наказу Господарського суду Рівненської області по справі №918/45/16, по зведеному виконавчому провадженні №44201994, на рахунку відкритому в ПАТ КБ "Приват Банк" №3090, в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб незаконними. Визнати недійсною та скасувати постанову відділу держаної виконавчої служби Кузнецовського міського управління юстиції від 09.06.2016 по зведеному виконавчому провадженні №44201994, в частині виконання постанови, якою накладено арешт на рахунок №3090 в ПАТ КБ "ПриватБанк" в частині судового наказу №918/45/16 від 25.03.2016 (ВП №51027889) на суму 724 243 грн. 18 коп. в межах грошових коштів, необхідних для заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб.

Задовольняючи скаргу, місцевим господарським судом було враховано позицію Вищого господарського суду України, викладену в оглядовому листі від 28.01.2016 №01-06/131/16 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами Закону України "Про виконавче провадження" (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ)", у пункті 7 якого роз'яснено, що накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав.

Відповідно до статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах. У разі прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника арешт поширюється на усі поточні рахунки боржника, у тому числі ті, що будуть відкриті боржником після винесення державним виконавцем постанови про арешт майна.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною п'ятою статті 97 Кодексу законів про працю встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Частиною шостою статті 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Разом з цим, судом першої інстанції не встановлено, що виключно із рахунку №3090, відкритого в ПАТ КБ "ПриватБанк", здійснюється виплата відповідачем заробітної плати своїм працівниками.

Як встановлено судами, державним виконавцем винесено постанову від 09.06.2016, за якою накладено арешт на кошти в межах суми 16038542,82 грн., що містяться на рахунках №1250, №3090 в ПАТ КБ "ПриватБанк".

При цьому судами першої та апеляційної інстанцій не було з'ясовано певні обставини справи, що мають суттєве значення для розгляду згаданої скарги на дії ВДВС по суті. Зокрема судом не встановлено, що відповідач при здійсненні господарської діяльності користується виключно цими двома рахунками, відкритими в ПАТ КБ "ПриватБанк" та не має інших рахунків в інших банках, як і того, що сума грошових коштів, розміщених на цих рахунках є меншою від арештованої державним виконавцем, що свідчило б про неможливість виплачувати відповідачем заробітну плату своїм працівникам. Залишилися поза увагою суду обставини щодо кількості працюючих на підприємстві, розмір фонду оплати праці, порядок виплати заробітної плати (переказ на рахунок працівника відкритий у банку чи виплата готівкою).

Зважаючи на те, що згадані обставини залишились поза увагою як суду першої, так і апеляційної інстанцій, відповідно висновки судів у даній справі є передчасними.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій не з'ясували всі суттєві обставини справи, що мають значення для розгляду по суті скарги на дії відділу державної виконавчої служби, не надали їм в порушення статті 43 Господарського процесуального кодексу України належної юридичної оцінки, у зв'язку з чим дійшли передчасних та суперечливих висновків.

Відповідно до частини 1 статті 47 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а частиною першою статті 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Недодержання судом першої або апеляційної інстанції цих норм процесуального права, якщо воно унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, є підставою для скасування судового рішення з передачею справи на новий розгляд до відповідного суду (пункт 3 частини 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України), оскільки касаційна інстанція, згідно приписів статті 1117 цього Кодексу не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, колегія суддів, враховуючи приписи статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку, що оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню як такі, що винесені без дослідження всіх обставин справи, які мають істотне значення для правильного розгляду спору по суті, з направленням справи до господарського суду першої інстанції для нового розгляду скарги на дії ВДВС.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами чинного законодавства, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, з ухваленням законного й обґрунтованого судового рішення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кузнецовського міського комунального підприємства задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 07.07.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 у справі №918/45/16 скасувати.

Справу № 918/45/16 направити до Господарського суду Рівненської області для нового розгляду скарги № 1503 від 16.06.2016 Кузнецовського міського комунального підприємства на дії ВДВС Кузнецовського міського управління юстиції.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді: О.О. Євсіков

О.А. Кролевець