РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016Справа №910/10950/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миропільська 39"

про стягнення 213626,91 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Березова І.Г. (за дов.)

від відповідача Кіщук Т.В. (за дов.), Тихоненко О.П. (голова правління)

В судовому засіданні 19.10.2016, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миропільська 39" про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі в сумі 213626,91 грн., з яких: 157486,48 грн. основний борг, 4811,11 грн. інфляційні втрати, 2261,03 грн. 3% річних, 41193,97 грн. пеня, 7874,32 грн. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язання з оплати послуг за поставку питної води та прийняття стічних вод за договором на послуги водопостачання та водовідведення № 04309/4-04 від 12.05.2004, внаслідок чого утворилась заборгованість. Позивачем нараховано штрафні санкції за неналежне виконання грошових зобов'язань.

Ухвалою суду від 15.06.2016 порушено провадження у справі № 910/10950/16, розгляд останньої призначено на 30.06.2016.

22.06.2016 через загальний відділ діловодства суду позивач подав документи на вимогу суду.

30.06.2016 в судовому засіданні оголошено перерву на 11.07.2016.

В судовому засіданні 11.07.2016 представниками сторін подано додаткові документи.

11.07.2016 представниками сторін подано клопотання про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Ухвалою суду від 11.07.2016 продовжено строк вирішення спору, в судовому засіданні оголошено перерву до 22.08.2016

Через загальний відділ діловодства суду 22.08.2016 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому суму позову визнає частково: по коду 4-1229 на суму 5186,69 грн., по коду 4-51229 на суму 7293,51 грн. Відповідач зазначає, що позивачем були зараховані суми оплати не за тим призначенням платежу, що були зазначені відповідачем.

Судове засідання 22.08.2016 не відбулось, в зв'язку з перебуванням судді Усатенко І.В. у черговій щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 29.08.2016 розгляд справи призначено на 09.09.2016.

Через загальний відділ діловодства суду 06.09.2016 позивач подав документи на підтвердження своїх позовних вимог.

В судовому засіданні 09.09.2016 відповідач надав платіжні доручення про часткову оплату за договором.

В судовому засіданні 09.09.2016 оголошено перерву до 26.09.2016.

В судовому засіданні 26.09.2016 позивачем подано пояснення з додатками.

В зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів в судовому засіданні 26.09.2016 оголошено перерву до 10.10.2016.

Через загальний відділ діловодства суду від відповідача 29.09.2016 надійшло клопотання з долученням документів на виконання вимог суду.

Через загальний відділ діловодства суду від позивача 06.10.2016 надійшли додаткові документи на виконання вимог суду.

В судовому засіданні 10.10.2016 оголошено перерву до 19.10.2016.

В судовому засіданні 19.10.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача проти позову заперечували, просили у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

12.05.2004 між Відкритим акціонерним товариством "Київводоканал", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Миропільська 39" (абонент) укладено договір № 04309/4-04 на поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі.

Відповідно до п. 1.1 Договору цей договір укладається у відповідності із Законом України "Про питну воду та питне водопостачання". За цим договором Постачальник зобов'язується надавати Абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у міську каналізаційну мережу, а Абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому Постачальником послуг на умовах цього договору, дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994 р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 22.07.1994 р. за № 165/374 (в подальшому Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, № 37 від 19.02.2002., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 26.04.2002 р. за № 403/6691 (в подальшому Правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Обсяг води, що підлягає постачанню, надається абонентом у вигляді нормативного розрахунку, який узгоджується з постачальником і є невід'ємною частиною даного договору. Обсяг поставки води підлягає узгодженню з постачальником кожного наступного року з моменту кладення договору. Загальний обсяг поставлених за цим договором послуг визначається загальною кількістю наданих абоненту протягом дії договору кубічних метрів води та прийнятих у міську каналізацію стічних вод (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється: за показаннями водолічильника, зареєстрованого у постачальника, окрім випадків, передбачених Правилами користування. У випадку наявності у абонента кількох об'єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показань всіх лічильників, зареєстрованих за абонентом; зняття показань з лічильника здійснюється, як правила, щомісячно представником постачальника у присутності представника абонента у строки згідно з графіком обслуговування постачальника. Обсяг наданої для поливу визначається за показаннями водолічильника. В разі технічної неможливості встановлення водолічильника, кількість поставленої води може визначатися за узгодженим з Постачальником розрахунком; зняття показань з водолічильника (-ків) здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника Абонента у строки згідно з графіком обслуговування Постачальника. Для абонента зі стабільним об'ємом водоспоживання (до 20 м.куб. із незначним коливанням ) зняття показань з лічильника може здійснюватися Постачальником поквартально, при цьому останній направляє Абоненту щомісячні платіжні документи, виходячи із його середньодобового споживання води. Показання водолічильника за відповідний період можуть бути прийняті до розрахунків Постачальником від Абонента в письмовому вигляді. В разі, якщо Абонент не забезпечить присутності свого представника для зняття показань, дані, зняті Постачальником є підставою для виставлення платіжних документів на Оплату наданих послуг; кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за кількістю води, що із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показаннями водолічильників та або іншими способами визначення об'ємів стоків у відповідності із розділом 21 Правил користування; абонент веде первинний облік водоспоживання та водовідведення у журналі обліку споживачів, який заповнюється абонентом та представником постачальника; облікові дані абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов'язковому звірянню у постачальника. Абонент щоквартально, або в інші строки, на вимогу постачальника, проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Для проведення звіряння абонент направляє свого представника до постачальника із необхідними для цього обліковими і бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеними з моменту отримання постачальником підписаного повноважними особами акту звіряння розрахунків. В разі невиконання абонентом цього пункту договору, облікові дані постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених абонентом розрахунків вважається безумовно погодженими абонентом.

Згідно п. 2.2 Договору постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента платіжні документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги-доручення, тощо) для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. В разі зміни тарифів у період дії цього договору постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів; у платіжних документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у десятиденний термін з дня направлення постачальником платіжного документу до банківської установи абонента. За згодою постачальника оплата може здійснюватись іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. У разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходять від абонента незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується постачальником в погашення боргу; у разі не отримання від постачальника поточного щомісячного платіжного документу, абонент здійснює оплату вартості наданих послуг, не пізніше 5-го числа наступного місяця, платіжним дорученням виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості спожитої води; у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг Абонент зобов'язаний у десятиденний термін з дня направлення Постачальником платіжного документу до банківської установи Абонента, письмово повідомити про це Постачальника та у цей же термін направити представника з обгрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова Абонента оплатити платіжний документ Постачальника вважатиметься безпідставною.

Пунктом 3.3.4 договору абонента зобов'язано сплачувати вартість наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору.

Цей договір діє протягом всього часу надання послуг до моменту його розірвання. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір може бути розірвано лише за згодою сторін або у судовому порядку. Сторона, що бажає розірвати договір, має письмово попередити про це другу сторону за один місяць до визначеної дати припинення договору (п. 7.1, 7.2, 7.3 договору).

Доказів припинення дії договору сторонами не надано.

Договірні правовідносини між сторонами регулюються Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", сферу дії якого визначено статтею 2 Закону.

Відповідно до ст. 2 Закону його дія поширюється на всі суб'єкти господарювання, що виробляють питну воду, забезпечують міста, інші населені пункти, окремо розташовані об'єкти питною водою шляхом централізованого питного водопостачання або за допомогою пунктів розливу води (в тому числі пересувних), застосування установок (пристроїв), інших засобів нецентралізованого водопостачання, а також на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, що здійснюють регулювання, нагляд і контроль за якістю питної води, станом джерел та систем питного водопостачання, а також споживачів питної води.

ПАТ "АК "Київводоканал" є підприємством питного водопостачання, яке надає послуги з централізованого питного водопостачання (згідно ст. 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання"- це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води) та водовідведення (згідно ст. 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" - це господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об'єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов'язаних єдиним технологічним процесом). При цьому, вода питна - вода, яка за органолептичними властивостями, хімічним і мікробіологічним складом та радіологічними показниками відповідає державним стандартам та санітарному законодавству (ст. 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання"). На сьогоднішній день в Україні вимоги до якості питної води встановлені Державними санітарними нормами та правилами "Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною" (ДСанПіН 2.2.4-171-10), затвердженими наказом Міністерства охорони здоров'я України від 12.05.2010 № 400.

Відповідно до п. 2.1 розділу 2 вказаних ДСанПіН 2.2.4-171-10 вода питна, призначена для споживання людиною (питна вода), - вода, склад якої за органолептичними, фізико-хімічними, мікробіологічними, паразитологічними та радіаційними показниками відповідає вимогам державних стандартів та санітарного законодавства (з водопроводу - водопровідна, фасована, з бюветів, пунктів розливу, шахтних колодязів та каптажів джерел), призначена для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб населення, а також для виробництва продукції, що потребує використання питної води.

Таким чином, позивач є виробником та постачальником, а відповідач - споживачем(згідно зі ст. 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживач питної води - це юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб) послуг з постачання питної води, якість якої відповідає зазначеним ДСанПіН 2.2.4-171-10, та водовідведення.

Статтею 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" встановлено обов'язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договір № 04309/4-04 від 12.05.2004 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі за своєю природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з приписами ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З наведеного вбачається, що підставою для отримання оплати виконавцем є саме надана замовнику послуга.

Із доданого до позовної заяви розгорнутого розрахунку позовних вимог вбачається, що вартість наданих відповідачеві послуг з водопостачання та водовідведення складається з вартості питної води та стоків (код 4-1229) та вартості холодної води, яка є сировиною для виробництва гарячої води, а також стоків (код 4-51229).

Позивач зазначає, що за період з червня 2015 по березень 2016 за кодом 4-1229 надано послуг на суму 161093,95 грн., з яких оплачено 88230,38 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 72863,57 грн.; за період з травня 2015 по березень 2016 за кодом 4-51229 надано послуг на суму 249179,76 грн., з яких сплачено 91693,28 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 157486,48 грн.

На підтвердження факту виставлення відповідачу платіжних вимог, позивачем надано до матеріалів справи розшифровки рахунків абонента за період з березня місяця 2012 року по березень місяць 2016 року та платіжні вимоги-доручення з травня 2015 по березень 2016. Крім цього позивач надав довідку № 1589/16 від 04.07.2016, видану уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Радикал Банк", з долученням реєстру платіжних повідомлень за період з 01.05.2015 по 10.07.2015, що підтверджують виставлення відповідачу дебетових інформаційних повідомлень про оплату послуг за кодом 4-1229, 4-51229 на суму 39779,10 грн.; довідку № 43/6475 від 18.07.2016, видану уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Хрещатик", що підтверджує виставлення відповідачу дебетових інформаційних повідомлень про оплату послуг за кодом 4-1229, 4-51229 на суму 219497,84 грн. за період з 22.07.2015 по 18.03.2016.

Крім цього до матеріалів справи надано копії актів про зняття показань з приладу обліку, підписані ПАТ "АК "Київводоканал" та ОСББ "Миропільська, 39" за період з січня 2010 року по березень 2016 року по абоненту № 4-1229, 4-51229, з адресою точки обліку - м. Київ, вул. Миропільська, 39.

У випадку прийняття органами місцевого самоврядування чи виконавчої влади нормативних актів, якими регулюються відносини з надання послуг за цим договором, прийняття рішень щодо змін порядку розрахунків між суб'єктами господарювання, нове законодавство та новий порядок поширюється на умови цього договору без узгодження його сторонами та внесення додаткових змін (п. 5.2 договору).

Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України 01.07.1994 № 65 втратили чинність 18.10.2008 у зв'язку із введенням в дію нових Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190.

Разом з тим, пунктом 1.4 Правил визначено, що приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 N 37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002 за N 403/6691, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

Згідно п. 1.2 Правил приймання вони поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (Водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (Підприємства).

Відповідно до п. 1.2 Правил приймання абонент водоканалу - це юридична особа, яка уклала договір з водоканалом на надання послуг водопостачання та (або) каналізації; стічні води підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території Підприємства (з урахуванням субабонентів).

За змістом п. 2.4 Правил приймання підприємства зобов'язані виконувати в повному обсязі вимоги цих правил, місцевих правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги.

Отже, надання послуг із приймання стічних вод (у тому числі, гарячого водовідведення) регулюється умовами укладеного сторонами договору, а вартість таких послуг підлягає оплаті абонентом, яким є відповідач, на користь позивача.

До матеріалів справи не надано актів звіряння розрахунків, підписаних обома контрагентами за договором, однак подані платіжні вимоги-доручення та реєстри дебетових інформаційних повідомлень на оплату отриманих послуг, поданих до банків. Доказів того, що відповідач у встановленому договором порядку заперечував проти обсягів наданих послуг по постачанню холодної води та водовідведенню (холодно та гарячої води) суду не надано, а тому згідно п. 2.1.6 договору обсяг наданих послуг та їх оплати вважається погодженим абонентом.

Сторони надали до матеріалів справи копії платіжних доручень, копії витягів з банківських виписок та копії реєстрів погашення кредиторської заборгованості підприємство Дніпровського району м. Києва за водопостачання та водовідведення ПАТ "Київводоканал" по пільгах ветеранів ВВВ та Дітей війни за рахунок субвенцій та акти звірки розрахунків, в тому числі за ХВС по наданих субсидіях у Днвпровському районі м. Києва між Управлінням ПСЗН та споживачем ОСББ "Миропільська 39".

Судом встановлено, що станом на травень 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за водопостачання та водовідведення по коду абонента № 4-1229 становила 28114,98 грн., а по коду абонента № 4-51229 - 63613,40 грн.

Оскільки договором між сторонами передбачено, що незалежно від вказаного призначення платежу у платіжному дорученні, у разі існування заборгованості, сплачені суми йдуть на погашення існуючого боргу, суд розрахував суму заборгованості за період з червня 2015 року по березень 2016 року, з врахуванням існуючого на травень місяць 2015 року боргу. Сума боргу відповідача перед позивачем за період з червня 2015 року по березень 2016 року по коду абонента № 4-1229 становить 24575,85 грн., по коду абонента № 4-51229 - 55304,25 грн. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, що підлягає стягненню за період з червня 2015 по березень 2016 року становить 79880,10 грн.

Строк виконання грошового зобов'язання по оплаті якої згідно положень ст. 903 Цивільного кодексу України та умов Договору на момент звернення з позовом до суду є таким, що настав.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач не оплатив надані за договором послуги у повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 79880,10 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, позовні вимоги частковому задоволенню щодо стягнення суми основного боргу.

Крім суми основного боргу, позивач також просить суд стягнути з відповідача 4811,11 грн. - інфляційних втрат, 2261,03 грн. - 3% річних, 41193,97 грн. - пені та 7874,32 грн. - штрафу.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, частина 1 ст. 625 ЦК України встановлює виняток із загального правила ст. 614 ЦК України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, неможливість виконання боржником грошового зобов'язання не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Згідно з п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17 грудня 2013 року № 14 інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

В свою чергу, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (4.1. Постанови).

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок 3% річних та втрат від інфляції. Оскільки судом встановлено, що сума основного боргу, на яку нараховується 3% річних та втрати від інфляції, є меншою, ніж заявлена позивачем до стягнення, то відповідно і сума санкцій є меншою, та згідно розрахунку суду підлягає стягненню з відповідача у такому розмірі: втрати від інфляції - 3179,56 грн., 3% річних - 1619,15 грн. Розрахунок здійснений судом за період з 29.06.2015 до 31.03.2016 (код 4-1229) та за період з 05.06.2015 до 31.03.2016 (код 4-51229).

Оскільки відповідач не виконав належним чином зобов'язання з оплати вартості наданих позивачем послуг, це є підставою для застосування до нього передбачених Господарським кодексом України штрафних санкцій, зокрема ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України - пені та штрафу. При цьому позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 41193,97 грн. пені та 7874,32 грн. штрафу.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено відповідальність за прострочку платежу у вигляді пені, розмір якої встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 4.2. Договору передбачено, що у разі порушення строків виконання зобов'язання по оплаті за надані послуги, абонент сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені припиняється через 1 рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

На підставі наведених норм стосовно строків та розмірів нарахування пені, а також п. 4.2 Договору, враховуючи встановлену судом суму прострочення сплати вартості наданих відповідачеві послуг, з останнього підлягає стягненню пеня розміром 25742,40 грн., обчислена по кожному періоду та по кожній сумі боргу, починаючи з червня 2015 по березень 2016, а отже вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково в зазначеній сумі.

Згідно п. 4.5 Договору за безпідставну відмову оплатити направлений рахунок, абонент сплачує постачальнику штраф у розмірі 5% від суми, яку відмовився сплатити.

Суд вважає вказану позовну вимогу необґрунтованою, оскільки, позивач не направляв відповідачеві рахунки, а надсилались через банк інформаційні дебетові повідомлення, в матеріалах справи також відсутні рахунки, а подані лише роз шифровки до рахунків. Тобто позивач не довів, що ним виставлялись рахунки відповідачу та, що відповідач відмовлявся їх оплачувати. Крім того, судом встановлено, що відповідач частково погашав суми заборгованості, що виникла у нього за договором, що свідчить про прострочення виконання своїх договірних зобов'язань, а не про відмову їх виконувати. Крім того, позивач не надав обґрунтованого розрахунку штрафу та не зазначив, які саме рахунки відповідач відмовився сплатити і на яку суму.

За таких умов суд відмовляє позивачу у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7874,32 грн. в зв'язку з необґрунтованістю.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, заперечення відповідача приймаються судом до уваги лише частково в частині безпідставності стягнення коштів за постачання холодної води на підігрів, інші доводи судом не приймаються з огляду на їх необґрунтованість.

За таких обставин, позов Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миропільська 39" судом задовольняється частково.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Миропільська 39" (02192, м. Київ, вулиця Миропільська, будинок 39; ідентифікаційний код 26437533) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок 1А; ідентифікаційний код 03327664) 79880 (сімдесят дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 10 коп. основної заборгованості, 3179 (три тисячі сто сімдесят дев'ять) грн. 56 коп. втрат від інфляції, 1619 (одна тисяча шістсот дев'ятнадцять) грн. 15 коп. 3% річних, 25742 (двадцять п'ять тисяч сімсот сорок дві) грн. 40 коп. пені та 1656 (одна тисяча шістсот п'ятдесят шість) грн. 32 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили, видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.10.2016

Суддя І.В. Усатенко