ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2016 р.Справа № 924/668/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши матеріали

За позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани, м. Хмельницький;

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Ліміт, м. Хмельницький;

2. Приватного підприємства „Зарічбуд, м. Хмельницький;

3. Товариство з обмеженою відповідальністю „Землевпорядно-геодезичний центр,

м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

- приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_1, м. Хмельницький;

- приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2, м. Хмельницький

- Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області, м. Хмельницький; - кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі ОСОБА_3, м. Хмельницький

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу:

- земельної ділянки площею 3,18 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю „Ліміт, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4 (серія та номер 428, виданий 09.04.2014 р.);

- земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0068, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є Приватне підприємство „Зарічбуд, , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 (серія та номер 2193, виданий 22.12.2014р.);

- земельної ділянки площею 13.2351 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0066,реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю „Ліміт, , посвідчений 22.12.2014 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- земельної ділянки площею 3,2751 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0071, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю „Ліміт, , посвідчений 22.12.2014 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно Окружна, кадастровий номер :33:001:0067, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю „Ліміт, , посвідчений 22.12.2014 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- повернення Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Гречани вказаних вище земельних ділянок

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_5 директор товариства;

ОСОБА_6 за довіреністю від 14.07.2016р.;

ОСОБА_7 за довіреністю від 14.07.2016р.;

від відповідача-1: не прибув;

від відповідача-2: не прибув;

від відповідача-3: не прибув;

від третьої особи-1: не прибув;

від третьої особи-2: не прибув;

від третьої особи-3: не прибув;

від третьої особи-4: не прибув.

В засіданні суду 24.10.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду із позовом, відповідно до якого просить суд (із врахуванням уточнення позовних вимог, які прийняті судом) визнати недійсними договори купівлі-продажу земельних ділянок у місті Хмельницькому згідно переліку та повернути Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Гречани вказані вище земельні ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.04.2007р. рішенням зборів учасників СТОВ „Агрофірма Гречани було затверджено нову редакцію статуту товариства, згідно якої новими його учасниками протиправно стали ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.03.16р. у справі №924/182/15, залишеним в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.16р. визнано недійсним таке рішення зборів учасників товариства, що, в свою чергу, надало можливість дійсним його учасникам відновити свої права провівши збори, затвердивши відповідну редакцію статуту та призначивши нового керівника, що підтверджується витягом із ЄДР.

Вказує, що під час перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у статусі учасників товариства, останнім, як його директором були вчинені невигідні правочини із відчуження активів товариства. Так, товариство продало ряд земельних ділянок вказаним відповідачам, як на шкоду своїй статутній діяльності, так і в порушення мораторію на продаж земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На підтвердження своєї позиції позивач посилається на рішення господарського суду Хмельницької області від 26.06.2012р. у справі №22/5025/448/12, яким були встановлені фактичні обставини, які мають значення для даної справи, зокрема у цій справі суд прийшов до висновку про необхідність скасування рішення міської ради про надання власнику придбаного на цих землях нерухомого майна земельної ділянки із іншим, ніж для ведення товарного сільськогосподарського виробництва цільовим призначення, з огляду на те, що така зміна призначення суперечить мораторію передбаченого п. 15 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Позивач стверджує, що цим судовим рішенням зазначені обставини встановлені щодо СТОВ „Агрофірма „Гречани як власника наданої ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідної земельної ділянки.

У відповідності до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після видачі державного акту жодних рішень щодо поділу та зміни її цільового призначення у визначеному земельним законодавством порядку, не приймалося. Проте наразі, спірні земельні ділянки є складовою частиною вказаної земельної ділянки площею 79,10 га згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №854.

Відповідно до п.п.„б п.15 розділу X ЗК України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається: купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Реалізація товариством частини земельної ділянки, що мала загальне цільове призначення - для ведення товарного с/г виробництва, порушує цей мораторій. Також, стверджує, що вказані вище правочини також і не відповідають нормі закону щодо мети діяльності товариства.

Так, із урахуванням приписів ст.ст.79, 80 ГК України, ст.84 ЦК України, статуту СТОВ „Агрофірма „Гречани, останнє створено з метою отримання прибутку. Передання товариством земельних ділянок іншим, а особливо пов'язаним особам без належної компенсації суперечить цій меті. Ціна правочинів не відповідає ринковій вартості земельних ділянок, і є заниженою, а самі правочини укладені на користь пов'язаних із товариством осіб і на шкоду останньому.

Позивач вказує на те, що згідно ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Із врахуванням вищенаведеного, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач-1 (ТОВ „Ліміт) у надісланому до суду відзиві від 22.09.2016р. вважає, що позов СТОВ „Агрофірма „Гречани є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню із таких підстав. Перш за все, відповідач-1 не погоджується із твердженнями позивача стосовно того, що „20.04.07р. рішенням зборів учасників СТОВ „Агрофірма Гречани було затверджено нову редакцію статуту товариства, згідно якої новими його учасниками протиправно стали ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.03.16р. у справі №924/182/15, залишеним в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.16р. визнано недійсним таке рішення зборів учасників товариства, .... Під час незаконного перебування ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у статусі учасників товариства, останнім, як його директором були вчинені незаконні та невигідні правочини з відчуження активів товариства.

Відповідач-1 вважає таке твердження незаконним, необґрунтованим, безпідставним та таким, що не доводить жодних обставин на які посилається позивач. оскільки рішеннями судів не встановлено незаконність перебування ОСОБА_8 на посаді директора ні незаконність перебування в складі засновників товариства ОСОБА_10 Крім того суди усіх інстанції у даній справі за №924/182/15 відмовили у позові в частині вимог про приведення відомостей про СТОВ „Агрофірма Гречани у Єдиному державному реєстрі до стану, що існував на момент вчинення реєстраційної дії від 11.05.2007р. (номер запису 5000446), таким чином, підтвердивши законність подальшого перебування ОСОБА_10П та ОСОБА_8 у складі засновників та директора.

По-друге, відповідач-1 вважає незаконним, необґрунтованим та безпідставним твердження стовного того, що „Так, товариство продало ряд земельних ділянок вказаним відповідачам, як на шкоду своїй статутній діяльності, так і в порушення мораторію на продаж земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва... Вказані земельні ділянки є складовою земельної ділянки, яка залишилася не розпайованою землею, що надавалася в колективне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, оскільки відповідно до статей 18-20 Земельного кодексу України, кожна земельна ділянка, незалежно від форми власності чи використання, має конкретне цільове призначення. Під цільовим призначенням земельної ділянки слід розуміти встановлені законодавством та конкретизовані відповідними органами влади допустимі межі використання земельної ділянки громадянами та юридичними особами. Відповідно до п."г" ст.15 та ст.19 Земельного кодексу України, п."г" ст.14 Закону України "Про землеустрій", п.п.11 п.4 Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008р. №224, встановлено Класифікацію видів цільового призначення земель. Відповідно до п.1.13 якого встановлено, що землі придбані товариством у СТОВ „Агрофірма „Гречани є землями іншого с/г призначення, що взагалі ні під які мораторії на продаж земля не підпадає, а тому визнавати даний договір недійсним не має жодних підстав.

По-третє, відповідач-1 не погоджується із твердженням позивача, що факти встановлені рішенням господарського суду Хмельницької області від 26.06.12р. у справі №22/5025/448/12, зокрема, встановлено, „...що відповідно до державного акту на право колективної власності на землю Серії ХМ №854, який видано акціонерному сільськогосподарському підприємству закритого типу „Гречани, останньому передано у колективну власність 160 гектарів землі ... Цим рішенням вказані обставини встановлені щодо СТОВ „Агрофірма „Гречани, як власника наданої ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідної земельної ділянки, є такими, що у відповідності до ч.3 ст.35 ГПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, оскільки згідно абз.3 п.2.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції передбачено, що преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

При цьому, відповідач-1 зазначає, що справа, яка розглядалась, є спором між СТОВ „Агрофірма Гречани, церквою євангельських християн-баптистів „Преображення та Хмельницькою міською радою із приводу скасування рішень Хмельницької міської ради від 17.11.2007р. №34, від 28.05.2008р. №32. І встановлення фактів у цій справі фактично стосувались виключно Хмельницької міської ради і жодним чином не СТОВ „Агрофірма Гречани. А тому, на думку відповідача-1, той факт, що позивач визнав вищевказаний факт преюдиційним не може прийматись судом.

Крім того, відповідач-1 не погоджується із твердженням позивача стосовно того, що спірні правочини також не відповідають нормі закону щодо мети діяльності товариства, оскільки згідно статуту СТОВ „АФ „Гречани створено з метою отримання прибутку. Передання товариством земельних ділянок іншим, а особливо пов'язаним особам без належної компенсації суперечить цій меті. Ціна правочинів не відповідає ринковій вартості земельних ділянок, і є заниженою, а самі правочини укладені на користь пов'язаних із товариством осіб і на шкоду останньому.

Відповідач-1 вважає таке твердження незаконним, необґрунтованим та безпідставним, оскільки позивач посилається на те, що ціна договору явно занижена при цьому не вказуючи відносно чого вона занижена і хто таке заниження встановив, тобто фактично визнаючи, що відповідач-1 не виконав покладені на нього обов'язки. Разом із тим, згідно із п.2.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013р. №11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним.

Відповідач-1 вважає, що у даному випадку позивач не довів наявності обставин на які він посилається а тому у даному випадку підстави для задоволення вищевказаного позову відсутні.

З огляду на вище викладене, відповідач-1 просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Відповідач-2 (ПП „Зарічбуд) у поданому суду відзиві від 22.09.2016р. вважає позов СТОВ „Агрофірма „Гречани необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню із таких підстав. Зокрема вважає, що позивач, посилаючись на те, що ціна договору явно занижена, не вказує відносно чого вона занижена і хто таке заниження встановив. Тобто, фактично визнаючи, що відповідач-2 не виконав покладені на нього вимоги.

Посилається на вимоги п.2.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013р. №11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним.

Вказує, що позивач не довів наявності обставин, на які він посилається, а тому у даному випадку, на думку відповідача-2, відсутні підстави для задоволення позову. З огляду на вищевикладене, відповідач-2 просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Представники позивача у засідання суду 24.10.2016р. прибули, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Крім того, у письмовому поясненні від 11.1.02016р. представник позивача ОСОБА_7 повідомив суд, що отримати наручно від Кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі та в Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі копії технічної документації із землеустрою щодо поділу, об'єднання, встановлення меж, яка стала підставою формування спірних земельних ділянок, вказаних у ухвалі суду від 23.09.2016 року, не виявилось можливим.

Зазначив, що зі слів кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області ОСОБА_3, який також виконує обов'язки начальника Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області дані документи у нього, як кадастрового реєстратора, та в Управлінні Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області відсутні. Також відсутні документи, що підтверджують факт отримання та видачі вищевказаних документів.

У додаткових письмових поясненнях від 11.10.2016р. позивач звертає увагу на те, що дані Державного земельного кадастру, які приймались до уваги під час підписання договору, не можна приймати як достовірні.

Дійсно, згідно ст.20 Закону України „Про Державний земельний кадастр відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру є обов'язковим.

Згідно ст.5 Закону ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об'єкти Державною земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру.

Вказує, що Державний земельний кадастр ведеться на електронних та паперових носіях. У разі виявлення розбіжностей між відомостями на електронних та паперових носіях пріоритет мають відомості на паперових носіях.

Згідно п.2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

З огляду на чинність Акту на право колективної власності на землю від 29.10.98. (серії ХМ №854), який ніким не скасовувався та не визнавався недійсним, відповідна земельна ділянка, що ним визначена, має вважатися сформованою, а електронні носії Державного земельного кадастру - такими, що мають розбіжності із вказаним актом, який має пріоритет.

Державний земельний кадастр, у відповідності до ст.3 вказаного Закону базується на таких основних принципах: обов'язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об'єкти; єдності методології ведення. Державного земельного кадастру; об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону; відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання; безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об'єкти Державного земельного кадастру, що змінюються; документування всіх відомостей Державного земельного кадастру.

При цьому вказаним Законом не визначено окремого способу правового захисту прав та інтересів осіб шляхом визнання незаконною та скасування відповідної реєстрації земельної ділянки від порушення цих прав діями кадастрового реєстратора внаслідок недотримання цих принципів.

Вказане правове регулювання свідчить про те, що суд, під час вирішення питань, для яких мають вирішальне значення дані Державного земельного кадастру, має надавати оцінку достовірності цих даних шляхом аналізу як паперових, так і електронних носіїв.

Щодо обґрунтування, яке представник Держгеокадастру надав на підтвердження достовірності даних щодо реєстрації спірних земельних ділянок, позивач вказує, що рішення Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013 року „Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 року №532, на положення якого посилається представник, не може бути підставою для реєстрації земельних ділянок за цільовим призначенням, відмінним від товарного сільськогосподарського виробництва.

Так, вказане у цьому рішенні цільове призначення земельних ділянок не відповідає тому, яке зазначено у витягах про реєстрацію спірних земельних ділянок. При цьому, Класифікація видів цільового призначення земель (затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010р. №548) взагалі не передбачає таких видів цільового призначення, що зазначені у рішенні Хмельницької міської ради.

Також, у додатковому письмовому поясненні від 24.10.2016р. позивач вказує на те, що здійснення розрахунків по спірним договорам не проводилось.

Представник відповідача-1 (ТОВ „Ліміт) та від відповідача-2 (ПП „Зарічбуд) у засіданні суду 24.10.2016р. участі не приймав, натомість на адресу суду направив письмові клопотання від 24.10.2016р., згідно якого просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату у звязку із перебуванням представника ОСОБА_11 у м. Брюссель, Королівства Бельгія та необхідністю документального оформлення місця постійного проживання останнього. Просить також розгляд справи призначити по можливості після 01.11.2016р.

Відповідач-3 (ТОВ „Землевпорядно-геодезичний центр) повноваженого представника в засідання суду 24.10.2016р. не направив, натомість у додатковому письмовому поясненні від 24.10.2016р. повідомив суд про те, що документально вказати або спростувати розроблення (нерозроблення) технічних документів із землеустрою щодо поділу, обєднання та встановлення меж, які стали підставою формування спірних земельних ділянок, вказаних в ухвалі від 29.09.2016р. не має можливості, оскільки технічна документація в архіві підприємства відсутня. Просить суд вирішити справу без участі представника відповідача-3 та у прийнятті рішення покладається на думку суду.

Третя особа-1 (приватний нотаріус ОСОБА_4О.) в засіданні суду 24.10.2016р. участі не приймав, натомість в судовому засіданні 13.09.2016р. повідомив суд про те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,18 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138 був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4 у відповідності до вимог чинного законодавства.

Подані документи, на підставі яких укладались угоди, були перевірені, заборон та арешту майна не виявлено. У поданому суду письмовому поясненні від 13.09.2016р. проти позовних вимог заперечив, вказує, що договір ніяким чином не порушив права позивача.

Третя особа-2 (приватний нотаріус ОСОБА_2В.) в засіданні суду 24.10.2016р. участі не приймав, натомість у письмовому поясненні від 12.09.2016р. №1131/01-16 повідомив, що ним, приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2, 22.12.2014р., було посвідчено договори купівлі-продажу земельних ділянок, кадастрові номери яких: :33:001:0068, :33:001:0066, :33:001:0071, :33:001:0067.

Повідомив суд про те, що відповідно до ст.49 Закону України „Про нотаріат підстав для відмови у вчиненні нотаріальних дій (посвідчення договорів купівлі-продажу) не було, документи надані в повному обсязі, відповідно до ст.55 зазначеного Закону нотаріусом було перевірено відсутність заборони відчуження або арешту відчужуваного майна.

Представник 3-ої особи-3 (Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі) в засідання суду 24.10.2016р. участі не приймав, натомість у письмовому поясненні від 11.10.2016р. вказав на те, що згідно ст.ст.21, 24 Закону України „Про Державний земельний кадастр відомості до Державного земельного кадастру вносяться на підставі відповідної документації із землеустрою. На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Відповідно до ст.ст.26, 28 Закону України „Про землеустрій розробниками документації із землеустрою є юридичні особи, що володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та у складі яких працює за основним місцем роботи не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, які є відповідальними за якість робіт із землеустрою; фізичні особи - підприємці, які володіють необхідним технічним і технологічним забезпеченням та є сертифікованими інженерами-землевпорядниками, відповідальними за якість робіт із землеустрою.

Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором. Розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Крім того, розробники документації із землеустрою зобов'язані безоплатно передавати копії матеріалів у Державний фонд документації із землеустрою, (ст.32 Закону України „Про землеустрій).

Представник 3-ої особи-4 (державний кадастровий реєстратор ОСОБА_3Ю) у засідання суду 24.10.2016р. участі не приймав, проте у письмовому поясненні від 11.10.2016р. повідомив суд про те, що 11.01.2014р. ним, як державним кадастровим реєстратором було внесено до Державного земельного кадастру шляхом державної реєстрації відомості про земельну ділянку площею 37.3102 га :33:001:0043) на підставі поданої документації із землеустрою (розробник ТОВ „Землевпорядно-геодезичний центр), яка була виготовлена відповідно до рішення Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013 року.

У подальшому за заявами від 28.10.2014 року на підставі відповідно поданої документації із землеустрою вказана вище земельна ділянка була поділена на наступні земельні ділянки: площею 13.2351 га :33:001:0066), площею 6 га :33:001:0067), площею 6 га :33:001:0068), площею 3 га :33:001:0069), площею 3 га :33:001:0070), площею 3.2751 га :33:001:0071), площею 1.6 га :33:001:0072), площею 1.2 га :33:001:0073).

Також, було внесено до Державного земельного кадастру земельну ділянку площею 3.1800 га :14:004:0182) на підставі поданої документації із землеустрою (розробник ТОВ „Землевпорядно-геодезичний центр), яка також була виготовлена відповідно до рішення Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013 року.

Відповідно до п.4 ст.24 Закону України „Про Державний земельний кадастр передбачено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки.

У ч.6 п.75 Порядку ведення Державного земельного кадастру, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012р. №1051 зазначено, що державний кадастровий реєстратор повертає заявникові документацію із землеустрою.

Статтею 32 Закону України „Про Землеустрій визначено, що розробники документації із землеустрою зобов'язані безоплатно передавати копії матеріалів у Державний фонд документації із землеустрою.

Однак, на даний час надати документацію із землеустрою відповідно до якої було внесено відомості про вищезазначені земельні ділянки до Державного земельного кадастру, не має можливості, оскільки вона не передана до місцевого фонду документації із землеустрою.

Відповідно до ст.20 Земельного кодексу України - віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Вказує, що ним до Державного земельного кадастру була внесена інформація про цільове використання землі відповідно до рішення Хмельницької міської ради.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Гречани відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи №674325 серія А00, 01.06.1999р. зареєстровано як юридична особа субєкт підприємницької діяльності за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, с. Шаровечка, вул. Дзержинського, 2А, код 05529646.

Згідно п.1.1 та 1.4 Статуту в редакції 2007р. слідує, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Гречани зареєстроване 04.09.2007р. за №8000446, та є підприємством, заснованим на базі КСП „Гречани та є його правонаступником.

Відповідно до рішення Господарського суду Хмельницької області від 26.06.2012р. по справі №22/5025/448/12 Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю „Агрофірма Гречани на підставі Державного акту Серія ЯД №018527 зареєстрованому за №03 від 16.03.2007р. було виділено на праві власності земельну ділянку площею 3,8 га, яка розташована у м. Хмельницькому, вул. Вокзальна, 138, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - землі сільськогосподарського призначення. Вказаний державний акт виданий на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 13.12.2006р. №2-7316/06.

Відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю Серії ХМ №854, який видано Акціонерному сільськогосподарському підприємству закритого типу „Гречани, останньому передано у колективну власність 160 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Хмельницької міської ради від 29.09.1998 р. №532. Цільове призначення землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

20.04.2007р. були проведені збори засновників СТОВ „Агрофірма Гречани, за результатами яких прийнято рішення, оформлене протоком №3 від 20.04.2007р., та внесено зміни до статуту СТОВ „Агрофірма „Гречани.

Відповідно до п.7.2 та п.7.3 Статуту СТОВ „Агрофірма Гречани, затвердженого установчими зборами учасників згідно протоколу №3 від 20.04.2007 р., зареєстрованого 11.05.2007р., статутний капітал товариства дорівнює 46250,00 грн., розподіл якого відбувається наступним чином: ОСОБА_12 - 6937,50 грн., що становить 15%, ОСОБА_10 - 19887,50 грн., що становить 43%, ОСОБА_8 - 19425 грн., що становить 42%. Даний статут підписано ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_8 та нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_13 04.05.2007р.

Протоколом зборів №5 від 15.05.2007р. призначено директором СТОВ „Агрофірма „Гречани гр. ОСОБА_8.

Із матеріалів справи слідує, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.03.2016р. по справі №924/182/15 за позовом ОСОБА_14, м. Хмельницький до СТОВ „Агрофірма Гречани с. Шаровечка, Хмельницька область, Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби, м. Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_8 м. Хмельницький, ОСОБА_10 м. Хмельницький про визнання недійсним рішення зборів учасників СТОВ „Агрофірма Гречани від 20.04.2007р., оформленого протоколом №3 від 20.04.2007р., позовні вимоги були задоволені, рішення зборів учасників СТОВ „Агрофірма Гречани від 20.04.2007р., оформлене протоколом №3 від 20.04.2007р., суд визнав недійсним.

Судовим рішенням встановлено, що рішення загальних зборів засновників СТОВ „Агрофірма „Гречани, оформлене протоколом №3 від 20.04.2007р., було прийнято із порушенням вимог чинного законодавства, а саме за відсутності кворуму, без належного повідомлення позивача про час та місце проведення загальних зборів та винесеного на загальні збори порядку денного, спірним рішенням вирішено питання про виключення ОСОБА_14 зі складу засновників за відсутності заяви про вихід станом на час проведення загальних зборів та відсутність у рішенні обґрунтованості причини такого виключення на підставі ст.64 Закону України „Про господарські товариства (в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення), чим порушено права позивача на участь в товаристві та управління товариством.

02.03.2014р. згідно із протоколом №14/02-03 зборів учасників СТОВ „Агрофірма „Гречани було вирішено здійснити продаж земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю „Ліміт, а саме: земельних ділянок площею 3,18 га, розташованих за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182, земельних ділянок площею 0,1266 га за адресою м. Хмельницький, вул. Лезнівська, кадастровий номер :20:002:0252, доручити підписання вказаних договорів ОСОБА_8

18.12.2014р. були проведені загальні збори учасників СТОВ „Агрофірма „Гречани, за результатами яких було вирішено (протокол №8): з метою поповнення обігових коштів товариства здійснити відчуження усіх належних товариству на праві власності, земельних ділянок у м. Хмельницькому, по вул. Західно Окружній. Підписання вказаних догорів доручено директору товариства ОСОБА_8

09.04.2014р. між СТОВ „Агрофірма „Гречани в особі керівника ОСОБА_8 (продавець) та ТОВ „Ліміт (покупець) було підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,18 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є ТОВ „Ліміт, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4 (серія та номер 428, виданий 09.04.2014 р.).

Відповідно до п.п.1.1 за вказаним договором купівлі-продажу продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 3,18 га, цільове призначення для іншого сільськогосподарського призначення; вид використання земельної ділянки несільськогосподарські угіддя (господарський двір). Мета придбання реалізація статутної діяльності в сфері будівництва; код цільового використання 01.13.

Згідно п.п.1.4, 1.5 договору земельна ділянка відчужується без зміни його цільового призначення. Право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації.

22.12.2014р. між СТОВ „Агрофірма „Гречани в особі керівника ОСОБА_8 (продавець) та ПП „Зарічбуд (покупець) було підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0068, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є Приватне підприємство „Зарічбуд, , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 (серія та номер 2193, виданий 22.12.2014р.).

Згідно п.п.1.1 договору №2193 продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 6 (шість) га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, і зобов'язується сплатити відповідну грошову суму за вказану земельну ділянку, визначену цим договором.

Цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження (п.п.1.2 договору).

Згідно п.п.1.5, 1.6 договору передбачено, що продавець стверджує, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору на момент укладання нікому іншому не продана, не подарована, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не передана, не відчужена іншим способом, не заставлена, нікому в оренду не здана, земельний сервітут відсутній, в спорі і під забороною (арештом), податковою заставою не перебуває, прихованих недоліків, а також прав щодо неї у третіх осіб в тому числі за договорами найму чи оренди як в межах так і за межами України, немає. Покупець стверджує той факт, що земельна ділянка ним оглянута до укладення цього договору та будь-яких недоліків або дефектів, що перешкоджали б використанню земельної ділянки за її цільовим призначенням, на момент огляду Покупцем не виявлено.

22.12.2014р. між СТОВ „Агрофірма „Гречани в особі керівника ОСОБА_8 (продавець) та ТОВ „Ліміт (покупець) було підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 13,2351 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0066, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є ТОВ „Ліміт, , посвідчений 22.12.2014 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 (реєстраційний №2196).

Згідно п.п.1.1 договору №2196 продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 13,2351 га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, і зобов'язується сплатити відповідну грошову суму за вказану земельну ділянку, визначену цим договором.

Цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження (п.п.1.2 договору).

Згідно п.п.1.5, 1.6 договору передбачено, що продавець стверджує, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору на момент укладання нікому іншому не продана, не подарована, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не передана, не відчужена іншим способом, не заставлена, нікому в оренду не здана, земельний сервітут відсутній, в спорі і під забороною (арештом), податковою заставою не перебуває, прихованих недоліків, а також прав щодо неї у третіх осіб в тому числі за договорами найму чи оренди як в межах так і за межами України, немає. Покупець стверджує той факт, що земельна ділянка ним оглянута до укладення цього договору та будь-яких недоліків або дефектів, що перешкоджали б використанню земельної ділянки за її цільовим призначенням, на момент огляду покупцем не виявлено.

22.12.2014р. між СТОВ „Агрофірма „Гречани в особі керівника ОСОБА_8 (продавець) та ТОВ Ліміт (покупець) було підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 3,2751 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0071, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є ТОВ „Ліміт, , посвідчений 22.12.2014 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 (реєстраційний №2198).

Згідно п.п.1.1 договору №2198 продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 3,2751 га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, і зобов'язується сплатити відповідну грошову суму за вказану земельну ділянку, визначену цим договором.

Цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження (п.п.1.2 договору).

Згідно п.п.1.5, 1.6 договору передбачено, що продавець стверджує, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору на момент укладання нікому іншому не продана, не подарована, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не передана, не відчужена іншим способом, не заставлена, нікому в оренду не здана, земельний сервітут відсутній, в спорі і під забороною (арештом), податковою заставою не перебуває, прихованих недоліків, а також прав щодо неї у третіх осіб в тому числі за договорами найму чи оренди як в межах так і за межами України, немає. Покупець стверджує той факт, що земельна ділянка ним оглянута до укладення цього договору та будь-яких недоліків або дефектів, що перешкоджали б використанню земельної ділянки за її цільовим призначенням, на момент огляду покупцем не виявлено.

22.12.2014р. між СТОВ „Агрофірма „Гречани в особі керівника ОСОБА_8 (продавець) та ТОВ Ліміт (покупець) було підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно Окружна, кадастровий номер :33:001:0067, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є ТОВ „Ліміт, , посвідчений 22.12.2014 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 (реєстраційний №2197).

Згідно п.п.1.1 договору №2197 продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність земельну ділянку площею 6 га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, і зобов'язується сплатити відповідну грошову суму за вказану земельну ділянку, визначену цим договором.

Цільове призначення - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження (п.п.1.2 договору).

Згідно п.п.1.5 договору передбачено, що продавець стверджує, що земельна ділянка, яка є предметом цього договору на момент укладання нікому іншому не продана, не подарована, як внесок до статутного фонду юридичних осіб не передана, не відчужена іншим способом, не заставлена, нікому в оренду не здана, земельний сервітут відсутній, в спорі і під забороною (арештом), податковою заставою не перебуває, прихованих недоліків, а також прав щодо неї у третіх осіб в тому числі за договорами найму чи оренди як в межах так і за межами України, немає.

Вважаючи, що за спірними договорами купівлі-продажу відчужувались земельні ділянки на шкоду статутній діяльності товариства, неправомочного на підписання договорів директором ОСОБА_8 та всупереч мораторію на продаж земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, позивач звернувся із позовом про визнання останніх недійсними та просив відчужувані за договорами земельні ділянки повернути позивачу.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке:

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами ст.ст.1, 2 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи вправі звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.4 ст.202 ЦК України)

Загальні підстави недійсності правочину встановлені ст.215 ЦК України. Так, згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1-3 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 3 ст.215 ЦК України встановлено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 3 ст.3, ст.627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 7 ст.179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Із матеріалів справи слідує, що позивач звернувся із позовом до суду про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 09.04.2014р. №428 та від 22.12.2014р. за №№ 2193, 2196, 2197, 2198, які підписувались від продавця - СТОВ „Агрофірма „Гречани, директором ОСОБА_8, що не був уповноважений на підписання таких правочинів, оскільки рішення загальних зборів засновників СТОВ „Агрофірма „Гречани, оформлене протоколом №3 від 20.04.2007р., було прийнято із порушенням вимог чинного законодавства. Відтак, і повноваження на підписання спірних договорів директором ОСОБА_8, відсутні, що також підтверджується рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.03.2016р. по справі №924/182/15.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що за спірними договорами купівлі-продажу відчужувались земельні ділянки на шкоду статутній діяльності товариства та всупереч мораторію на продаж земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно пунктів 1,3 ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Частиною 2 ст.207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно п.2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. №18 передбачено, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

В ході вирішення справи судом приймаються до уваги фактичні обставини, встановлені рішенням господарського суду Хмельницької області від 22.03.2016р. по справі №924/182/15, яким рішення зборів учасників СТОВ „Агрофірма Гречани від 20.04.2007р., оформлене протоколом №3 від 20.04.2007р., суд визнав недійсним. При цьому, за наслідками рішення (протокол №3 від 20.04.2007р.) відбувся перерозподіл часток в статутному капіталі товариства, внесено зміни до статуту СТОВ „Агрофірма „Гречани та до реєстраційних відомостей ЄДР стосовно керівника СТОВ „Агрофірма „Гречани.

Вказані фактичні обставини були встановлені судом по справі №924/182/15, не потребують додаткового дослідження та доказування по даному спору в силу ст.35 ГПК України та п.2.6 постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. №18.

Відтак, призначення директором СТОВ „Агрофірма „Гречани гр. ОСОБА_8 (протоколом зборів №5 від 15.05.2007р.) та надання останньому (протокол №8 від 18.12.2014р.) права на підписання договорів купівлі-продажу земельних ділянок товариства, суд вважає таким, що виходить за межі наданих повноважень, суперечить установчим документам товариства та не узгоджується із вимогами чинного законодавства.

З таких обставин, доводи позивача стосовно підписання спірних договорів зі сторони СТО „Агрофірма „Гречани ОСОБА_15 за відсутності наданих йому повноважень та всупереч статуту товариства, суд вважає правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи.

Стосовно доводів позивача про те, що спірні договори купівлі-продажу укладені всупереч мораторію на продаж земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, судом до уваги приймається таке.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 18 Земельного Кодексу України (далі ЗК) визначено, що до земель України належать усі землі в межах її території, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Кожна категорія земель має узагальнене цільове призначення, що визначає специфіку її особливого правового режиму.

Згідно зі статтею 19 ЗК України землі сільськогосподарського призначення визначені як окрема категорія земель. Землями сільськогосподарського призначення ЗК визнає землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей (стаття 22 ЗК). Наведене свідчить, що визначення поняття „землі сільськогосподарського призначення насамперед повязано з використанням їх для такої цілі, як виробництво сільськогосподарської продукції, що зумовлено їх природними властивостями.

Частина перша статті 23 ЗК України закріплює принцип пріоритетності використання земель, придатних для сільського господарства, згідно з яким такі землі повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського використання. Пріоритетність правового режиму цих земель передбачає необхідність їх цільового використання.

Стаття 22 ЗК України визначає види використання сільськогосподарських земель, які відповідають їх цільовому призначенню, та осіб, які мають право на отримання таких земель у власність та у користування.

Згідно із положеннями зазначеної норми окрему групу субєктів сільськогосподарського землевикористання становлять громадяни, яким землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського товаровиробництва.

Правовий режим наведених видів землевикористання встановлюється Земельним кодексом України та спеціальними законами. Натомість порядок використання земельних ділянок, наданих у власність для товарного сільськогосподарського виробництва, спрямований на ведення такого виробництва на ринкових товарних засадах, коли продукти виробляються не для власного споживання виробника, а для продажу, тобто споживання іншими членами суспільства.

Субєктами такого виду землекористування можуть бути громадяни України, які отримали земельні ділянки у власність безоплатно в результаті приватизації земель колективних сільськогосподарських підприємств (селяни, колишні члени цих підприємств) (стаття 25 ЗК, Закон України від 5 червня 2003 року № 899-ІV „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі Закон № 899-IV).

Серед товарних форм ведення сільськогосподарського виробництва земельне законодавство визначає фермерські господарства та сільськогосподарські кооперативи. Правовий режим використання земельних ділянок за такими формами товарного сільськогосподарського виробництва окрім ЗК визначається спеціальними законами Законом України від 19 червня 2003 року № 973-ІV „Про фермерські господарства та Законом України від 17 липня 1997 року №469/97-ВР „Про сільськогосподарську кооперацію.

Громадяни також можуть використовувати землі сільськогосподарського призначення для організації та ведення особистого селянського господарства господарської діяльності, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки та споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі у сфері сільського зеленого туризму. Правові та організаційні засади ведення особистого селянського господарства визначаються Законом України від 15 травня 2003 року №742-ІV „Про особисте селянське господарство.

Здійснення прав власника землі передбачає дотримання ним обовязків, повязаних з володінням земельною ділянкою, першочерговим з яких згідно з пунктом „а частини першої статті 90 ЗК України визначено обовязок забезпечення її використання за цільовим призначенням.

Стаття 1 Закону України від 22.05.2003р. №858-ІV „Про землеустрій містить визначення поняття „цільове призначення земельної ділянки, згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою в установленому законодавством порядку.

Наведене свідчить, що земельні ділянки сільськогосподарського призначення, які надаються у власність або передаються у користування, за конкретними цілями використання поділяються на види. Віднесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення до того чи іншого виду позначається на їх правовому режимі (порядку використання), який відповідає їх цільовому призначенню (використанню).

Відповідно до положень статей 13, 14 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу і є національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, у звязку з чим гарантоване Конституцією право власності на землю має набуватися і реалізовуватися громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

На виконання зазначених конституційних положень та створення необхідної законодавчої бази (прийняття законів про ринок земель та державний земельний кадастр) для запровадження повноцінного ринку земель, а також з метою збереження стратегічно важливого для аграрного сектору економіки держави виду сільськогосподарських земель законодавець згідно із підпунктом „б пункту 15 Перехідних положень ЗК Україна (редакція на дату укладання спірних угод) запровадив мораторій на купівлю-продаж та інші способи відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності юридичних осіб та громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства та власникам земельних часток (паїв), крім обміну земельної ділянки на іншу відповідно до закону (стаття 14 Закону № 899-ІV), передачі їх у спадщину та вилучення земель для суспільних потреб.

Відповідно до п.п.„б п.15 розділу X ЗК України (із врахуванням змін) передбачено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається: купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Наведене обмеження не поширюється на право приватної власності на земельні ділянки іншого призначення (виду використання), які перебувають у власності громадян та юридичних осіб.

Саме тому наведеною вище нормою ЗК України законодавець з метою забезпечення виконання введеного мораторію заборонив також зміну цільового призначення та виду використання зазначених вище сільськогосподарських земельних ділянок.

В ході вирішення справи судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю Серії ХМ №854 від 29.10.1998р., позивачу, як правонаступнику акціонерного сільськогосподарського підприємства закритого типу „Гречани належить 160 га землі. Землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Натомість, згідно спірних договорів купівлі-продажу було визначено цільове призначення відчужуваної землі - землі сільськогосподарського призначення, несільськогосподарські угіддя, землі тимчасової консервації, залуження (п.п.1.2 договорів).

Судом приймається до уваги, що після видачі Державного акту відповідні рішення щодо поділу та зміни цільового призначення земельних ділянок у визначеному земельним законодавством порядку, не приймались та належних доказів на підтвердження цього суду не подано.

Приписами ст.20 Земельного кодексу України встановлено, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2002р. №502 затверджено Порядок зміни цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб.

Зміна цільового призначення земельної ділянки проводиться за поданням заяви (клопотання) її власника до сільської, селищної, міської ради, якщо земельна ділянка розташована в межах населеного пункту, або районної держадміністрації, якщо земельна ділянка розташована за межами населеного пункту (п.2 Порядку).

Сільська, селищна, міська рада або районна держадміністрація розглядає заяву (клопотання) і в разі згоди на зміну цільового призначення земельної ділянки дає дозвіл на підготовку проекту її відведення: складання проекту відведення земельної ділянки, якщо зміні цільового призначення підлягає її частина; перепогодження проекту відведення земельної ділянки з відповідними органами виконавчої влади, якщо зміні цільового призначення підлягає вся земельна ділянка (п. 3 Порядку).

Відповідно до п.7 Порядку сільська, селищна, міська рада розглядає проектні матеріали та приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, яка розташована в межах населеного пункту (крім земель, визначених пунктом 11 цього Порядку).

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для:

а) визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам;

б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок;

в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною;

г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель. (ст. 21 Земельного кодексу України.

Відтак, в матеріалах справи відсутні докази про прийняття органом місцевого самоврядування рішень щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із категорії земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01.) на землі іншого цільового призначення (код 01.13 тощо).

Посилання представника відповідача-3 на рішення Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013 року „Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.1998 року №532, яким ніби-то було змінено цільове призначення земельних ділянок, судом оцінюється критично та до уваги не приймається.

Так, вказане у цьому рішенні цільове призначення земельних ділянок не відповідає тому, яке зазначено у витягах про реєстрацію спірних земельних ділянок. При цьому, Класифікація видів цільового призначення земель (затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010р. №548) взагалі не передбачає таких видів цільового призначення, що зазначені у рішенні Хмельницької міської ради.

Також, рішення Хмельницької міської ради №70 від 28.08.2013 року судом не може бути прийнято як належний та допустимий доказ на підтвердження зміни цільового призначення земельних ділянок, оскільки останнє на даний час є предметом оскарження у справі №924/817/16 та не може бути предметом дослідження по даній справі.

В силу приписів частини 1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Із врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача суд вважає правомірним та такими, що підтверджені матеріалами справи та поданими в ході вирішення спору належними та допустимими доказами.

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Із врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок, суд вважає правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про повернення позивачу відчужуваних за договорами купівлі-продажу земельних ділянок, а саме: земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0068; земельної ділянки площею 3,18 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182; земельної ділянки площею 13,2351 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0066; земельної ділянки площею 3,2751 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0071; земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно Окружна, кадастровий номер :33:001:0067.

Натомість, за відсутності доказів на підтвердження сплати вартості земельних ділянок зі сторони їх покупців - ТОВ „Ліміт та ПП „Зарічбуд, суд не вбачає правових підстав для застосування двосторонньої реституції на користь останніх та повернення їм коштів по договорах купівлі-продажу.

Щодо заявленого представником відповідача-1 та відповідача-2 ОСОБА_11 письмового клопотання від 24.10.2016р. про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку із перебуванням останнього за кордоном, судом подане клопотання відхиляється зважаючи на його не вмотивованість та необхідність дотримання строку вирішення спору по даній справі згідно ст.69 ГПК України.

Судом також приймається до уваги, що згідно з абз.1 п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. (із змінами і доповненнями) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, судом враховується, що представництво інтересів ПП „Зарічбуд здійснювалося також представником ОСОБА_16С.(довіреність у матеріалах справи), що не був позбавлений можливості взяти участь у судових засіданнях.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників процесу, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відтак, суд не позбавлений можливості вирішити даний спір без участі повноважного представника від відповідачів за наявними документами та матеріалами.

Щодо позовних вимог до ТОВ „Землевпорядно-геодезичний центр суд вважає, що у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю „Землевпорядно-геодезичний центр необхідно відмовити, оскільки права та інтереси позивача з боку останнього не були порушені.

Витрати по оплату судового збору підлягають покладенню на відповідачів згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

При прийняті рішення, судом приймаються до уваги вимоги п.9 п.9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про судове рішення №6 від 23.03.2012р., відповідно до яких у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду. При цьому, господарські суди повинні зазначати у рішенні про вчинення певних дій або про припинення певних дій відповідний припис.

Керуючись ст.ст.12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани, м. Хмельницький; до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Ліміт, м. Хмельницький; 2. Приватного підприємства „Зарічбуд, м. Хмельницький; 3. Товариства з обмеженою відповідальністю „Землевпорядно-геодезичний центр, м. Хмельницький за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_1, м. Хмельницький; - приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2, м. Хмельницький; Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області, м. Хмельницький; кадастрового реєстратора Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі ОСОБА_3, м. Хмельницький про визнання недійсними договорів купівлі-продажу:

- земельної ділянки площею 3,18 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю „Ліміт, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4 (серія та номер 428, виданий 09.04.2014 р.);

- земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0068, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є Приватне підприємство „Зарічбуд, , посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2 (серія та номер 2193, виданий 22.12.2014р.);

- земельної ділянки площею 13.2351 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0066, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю „Ліміт, , посвідчений 22.12.2014 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- земельної ділянки площею 3,2751 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0071, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю „Ліміт, , посвідчений 22.12.2014 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- земельної ділянки площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно Окружна, кадастровий номер :33:001:0067, реєстраційний номер нерухомого майна: 01, власником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю „Ліміт, , посвідчений 22.12.2014 р. приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- повернення Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Гречани вказаних вище земельних ділянок задовольнити частково.

Визнати недійсним:

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.04.2014р. укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани, м. Хмельницький та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ліміт, м. Хмельницький площею 3,18 га, яка розташована за адресою: м.Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_4;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2014р. укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани, м. Хмельницький та Приватним підприємством „Зарічбуд, м. Хмельницький площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0068, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2014р. укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани, м. Хмельницький та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ліміт, м. Хмельницький площею 13,2351 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0066, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2014р. укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани, м. Хмельницький та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ліміт, м. Хмельницький площею 3,2751 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0071, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2;

- договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2014р. укладений між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани, м. Хмельницький та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ліміт, м. Хмельницький площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно Окружна, кадастровий номер :33:001:0067, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_2

Приватному підприємству „Зарічбуд (29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, буд.19/2, кв. 23, ) повернути та передати на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ) земельну ділянку площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0068.

Боржник - Приватне підприємство „Зарічбуд (29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, буд.19/2, кв. 23, )

Стягувач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ).

Видати наказ.

Товариству з обмеженою відповідальністю „Ліміт (29000, м. Хмельницький, Проспект Миру, буд.63, код ЄДРПОУ) повернути та передати на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ) земельну ділянку площею 3,18 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Вокзальна, 138, кадастровий номер :14:004:0182; земельну ділянку площею 13,2351 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0066; земельну ділянку площею 3,2751 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, кадастровий номер :33:001:0071; земельну ділянку площею 6 га, яка розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Західно Окружна, кадастровий номер :33:001:0067.

Боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю „Ліміт (29000, м. Хмельницький, Проспект Миру, буд.63, код ЄДРПОУ)

Стягувач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ).

Видати наказ.

Стягнути із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ) в доход Державного бюджету України, отримувач коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, код отримувача 38045529, банк отримувача ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013, рахунок отримувача 3002, код класифікації доходів бюджету 22030101 - 6 536,45 гривень (шість тисяч пятсот тридцять шість гривень 45 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Стягнути із Приватного підприємства „Зарічбуд (29000, м. Хмельницький, вул. Інститутська, буд.19/2, кв.23, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ) витрати по оплаті судового збору в сумі 4 636 гривень (чотири тисячі шістсот тридцять шість гривень 00 коп.).

Видати наказ.

Стягнути із Товариство з обмеженою відповідальністю „Ліміт (29000, м. Хмельницький, Проспект Миру, буд.63, код ЄДРПОУ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма „Гречани (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, ) витрати по оплаті судового збору в сумі 23 481,23 гривень (двадцять три тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 23 коп.).

Видати наказ.

У позові до Товариства з обмеженою відповідальністю „Землевпорядно-геодезичний центр,

м. Хмельницький відмовити.

Повне рішення складено 28.10.2016р.

Суддя В.В. Магера

Віддруковано 8 прим.

1-до справи;

2- відповідачу-1 (проспект Миру, 63, м. Хмельницький, 29000) рекоменд. кореспонд.

3 - відповідачу-2 (АДРЕСА_1, 29000) рекоменд. кореспонд.

4- відповідачу-3 (, вул. Герцена, 10, оф.1, м. Хмельницький) - рекоменд. кореспонд.

5-третій особі: кадастровому реєстратору ОСОБА_3 (вул. Камянецька, 74, м. Хмельницький, 29013) прост. кореспонд;

6-третій особі - приватному нотаріусу ОСОБА_1 (29000, м. Хмельницький, вул. Театральна,4 к.105) прост. кореспонд.

7-третій особі - приватному нотаріусу ОСОБА_2 (29000, АДРЕСА_2) прост. кореспонд.

8 третій особі-4 (Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області (вул. Камянецька, 74, м.Хмельницький, 29013) прост. коерспонд.