ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" жовтня 2016 р. Справа № 903/914/15

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали скарги товариства з обмеженою відповідальністю Луцький біотехнічний інститут Міжнародного Науково-технічного університету від 28.10.2016р. вхід. №01-49/68/16 на дії та постанову Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області

по справі №903/914/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Освіта Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково - технічного університету"

про стягнення 1 799 045,42 грн.

Суддя В.М.Демяк

СУТЬ СПОРУ: 28.10.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково - технічного університету" звернулось до господарського суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 28.10.2016р. вхід. №01-49/68/16, в якій просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 щодо накладення арешту та оголошення заборони на відчуження на майно ТзОВ ЛБІ МНТУ постановою від 23.05.2016р. ВП № 50739235 та від 24.06.2016р. і скасувати постанову; скасувати обтяження майна, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру обтяжень рухомого майна головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 згідно із постановою від 23.05.2016 ВП № 50739235 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

Скарга обґрунтована таким:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 16.11.2015р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2016р., стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково - технічного університету" на користь товариства з обмеженою відповідальністю Освіта Плюс 968 326,00 грн., 19 366,52 грн. витрат по сплаті судового збору. Всього: 987692,52грн.

08.04.2016р. державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження ВП №50739235 про примусове виконання наказу № 903/914/15-1, виданого господарським судом Волинської області 04.04.2016 р., в даній постанові зазначено про надання боржнику строку для самостійного виконання рішення до 15.04.2016 р..

Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 50739235 від 08.04.2016р. направлена на адресу ТзОВ ЛБІ МНТУ 13.05.2016р. та отримана 17.05.2016р.

Маючи інформацію стосовно того, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 50739235 від 08.04.2016р. боржником отримано лише 17.05.2016р., державним виконавцем передчасно винесено постанову про арешт майна боржника від 23.05.2016, оскільки державним виконавцем не надіслано боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження в порядку приписів ч. 5 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження, що позбавило боржника (ТзОВ ЛБІ МНТУ) права на самостійне виконання рішення протягом 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 50739235 від 23.05.2016р. видана головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 в порушення приписів ч. 4 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження та приписів п. 3.20 Інструкції на адресу ТзОВ ЛБІ МНТУ, не надсилалась поштою, не вручалась товариству будь-яким іншим чином; в порушення п. 3.1 та п. 3.3 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень не внесена до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень одночасно з її виготовленням.

16.06.2016р. за номером запису 15001198 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено інформацію про обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 50739235 від 23.05.2016р.

24.05.2016р. ТзОВ ЛБІ МНТУ, будучи не обізнане про факт існування оскаржуваного у даній справі арешту, на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснило відчуження належного на праві власності майна - приміщення за адресою м. Луцьк, вул. Саксаганського, 6 та м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 3 на користь ТзОВ Проінвестком.

На дату укладення договорів купівлі-продажу приміщення за адресою: м. Луцьк, вул. Саксаганського, 6 та приміщення за адресою: м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 3, перевірявся факт наявності обтяжень на зазначене майно і будь-яких обтяжень, в тому числі і накладених на підставі постанови про накладення арешту від 23.05.2016р., не існувало на час укладення відповідних договорів (24.05.2016р.).

В постанові державного виконавця про арешт майна ТзОВ ЛБІ МНТУ від 23.05.2016 визначено в розділі Боржник: ТзОВ Луцький біотехнічний інститут, а також накладено арешт на майно ТзОВ Луцький біотехнічний інститут.

Проте, згідно статуту повна назва товариства - Товариство з обмеженою відповідальністю Луцький біотехнічний інститут Міжнародного науково-технічного університету, а скорочена назва - ТОВ ЛБІ МНТУ.

Просить поновити строк оскарження дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 щодо накладення арешту та оголошення заборони на відчуження на майно ТзОВ ЛБІ МНТУ постановою від 23.05.2016р. ВП № 50739235 , від 24.06.2016р. та строк оскарження постанови від 23.05.2016р. ВП №50739235 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Суд не знаходить поважних причин для задоволення заяви про відновлення строку оскарження, при цьому виходить із наступного:

Відповідно до статті 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Дії державного виконавця підлягають оформленню відповідними постановами та іншими документами (актами тощо), що у відповідності з вимогами ЗУ "Про виконавче провадження" покладає на скаржника право та обовязок оскаржити постанови або дії (бездіяльність) державного виконавця у встановлений строк (ст.ст. 1, 82 ЗУ Про виконавче провадження).

Саме з метою своєчасного вирішення цих питань на боржника, інших учасників виконавчого провадження покладений обовязок звертатися зі скаргою у скорочені терміни - 10 днів (ст. 1212 ГПК України).

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК (п. 1 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. №01-8/123 Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році).

Слід зазначити, що Господарський процесуальний кодекс України не повязує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20.09.2008р. №6/253, п.8 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 06.08.2008р. № 01-8/471.

Скаржник просить відновити строк на оскарження дій та постанови про арешт майна від 23.05.2016р., при цьому звертається зі скаргою 28.10.2016р., посилаючись на те, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №50739235 від 08.04.2016р. державним виконавцем Радчук Л.О. в порушення приписів ст.25 Закону України "Про виконавче провадження " направлена на адресу ТОВ "ЛБІ МЕТУ" 13.05.2016р. та отримана скаржником 17.05.2016р.

В постанові зазначено ідентифікатор доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

В Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень міститься вся інформація про хід виконавчого провадження.

Відповідно до п.1.12.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України 02.04.2012р. №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, п. 3.5 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 20.05.2003 №43/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2003 р. за N 388/7709, відомості вносяться до Єдиного реєстру державним виконавцем одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія.

Позивач, як боржник у виконавчому провадженні, з моменту отримання постанови про відкриття виконавчого провадження не був позбавлений можливості скористатись відповідними механізмами контролю та захисту своїх прав у визначені законодавством строки.

Самим скаржником до скарги долучено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №50739235 датовану 23.05.2016р., роздруковану ним з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які в даному випадку поважними не є, за відсутності обставин, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання скарги протягом законодавчо встановленого строку та пов'язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Поряд з цим, суд зазначає, що законодавець не передбачив обов'язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником та чи він підлягає відновленню.

Суд зауважує, що як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв'язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Вищий господарський суд України у п. 9.7 постанови пленуму від 17.10.2012р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України зауважив, що встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала.

На підставі ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Положеннями ст.ст. 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, на сторони покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи.

Зважаючи на те, що зі змісту скарги вбачається обізнаність скаржника щодо оскаржуваної постанови, та скаржником належними та допустимими доказами не обґрунтовано поважність причини пропуску десятиденного строку для подання скарги, суд ухвалив у заяві ТзОВ ЛБІ МНТУ про відновлення строку для подання скарги на дії Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області відмовити, а скаргу на дії та постанову від 23.05.2016р. від 24.06.2016р. Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 28.10.2016р. за вх. №01-49/68/16 залишити без розгляду.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 53, 1212 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Луцький біотехнічний інститут Міжнародного Науково-технічного університету про відновлення строку для подання скарги на дії та постанову Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 23.05.2016р. ВП №50739235 та від 24.06.2016р. відмовити.

2. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Луцький біотехнічний інститут Міжнародного Науково-технічного університету на дії та постанови від 23.05.2016р. ВП №50739235 та від 24.06.2016р. Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 28.10.2016р. за вх. №01-49/68/16 залишити без розгляду.

Суддя В. М. Дем`як