ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016р. Справа№ 914/2304/16

За позовом: Керівника Львівської місцевої прокуратури №1, м. Львів

До відповідача 1: Винниківської міської ради, м. Львів-Винники

До відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Дім», м. Львів-Винники

Про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити дії

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

За участю представників:

від прокуратури (позивач): ОСОБА_1 (посвідчення № 011184),

ОСОБА_2 (посвідчення № 039853)

від відповідача1: ОСОБА_3 представник

від відповідача2: ОСОБА_4 представник

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Позов заявлено Керівником Львівської місцевої прокуратури № 1 до Винниківської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю «Гал-Дім» про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та зобовязання вчинити дії.

Керівником Львівської міської прокуратури № 1 було подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову в якій він просить заборонити Винниківській міській раді, ТзОВ «Гал-Дім», а також будь-яким іншим особам вчинити дії, повязанні з розпорядженням земельною ділянкою та її використанням, в тому числі, надання погоджень, дозволів тощо на проведення будівельних робіт; проведення будь-яких робіт на земельній ділянці тощо (виконувати роботи, надавати послуги, надавати погодження тощо), за адресою: м. Винники, вул. Сухомлинського кадастровий номер: :01:003:0051.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, із змісту ст. 66 ГПК України випливає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та вживаються судом у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду (постанова Верховного Суду України від 26.08.2008 справа № 36/124).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обгрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування повного заходу до забезпечення позову.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову" зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 Постанови, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньою обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від викання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з обраним способом заходу до забезпечення позову.

За вимогами ст. 66 ГПК України, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими повязано вирішення питання про забезпечення позову.

В обґрунтування своїх вимог про забезпечення позову, способом заборони відповідачам та іншим особам користуватись та розпоряджатись земельною ділянкою не є повязаний з предметом спору і не є співвідносними із заявленими позивачем вимогами, оскільки предметом позову є немайнові вимоги про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування та повернення земельної ділянки, яка нікуди не зникла.

Позивачем документально не підтверджено наявності обставин, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів та не надано суду жодних належних доказів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам держави при здійсненні землекористування на земельній ділянці до вирішення спору по суті. Відповідно до вище зазначено у суду відсутні підстави до задоволення заяви про забезпечення позову.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав і мотивів, викладених в ухвалах суду.

В судових засіданнях представник прокуратури позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в обґрунтування яких стверджує, що спірне рішення суперечить вимогам чинного законодавства зокрема ЗУ «Про запобігання корупції» та підлягає визнанню незаконним з тих підстав, що при його прийнятті був «конфлікт інтересів» про які депутату ОСОБА_5 було відомо до прийняття рішення, однак не повідомлено. Прокурор стверджує також, що договір оренди землі від 18.04.2016 р. не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим відповідачем 2 порушено норми закону.

Представник відповідача-1 проти позову заперечив з тих підстав, що дане рішення прийняте з дотриманням вимог закону і як стверджує є продовженням вже укладеного між сторонами на той час договору оренди, а посилання позивача на конфлікт інтересів вважає не обгрунованим, оскільки, як вбачається з результатів голосування дане рішення було б прийняте і без голосу депутата ОСОБА_5, який за дане порушення вже поніс адміністративну відповідальність.

Представник відповідача-2 проти позову заперечив з тих підстав, що прийняття рішення про продовженням договору оренди по своєму змісту ніяким чином не суперечить інтересам держави і суспільства і не порушує прав жодних осіб. Також зазначає, що у даному випадку навпаки прийняття даного рішення призводить до поповнення місцевого бюджету сплатою ТзОВ «Гал-Дім» коштів в сумі 830 341,92 грн. за укладеним договором оренди, будівництва спорткомплексу з подальшим наданням в пільговому режимі учням Винниківських шкіл, що свідчить про вигідні умови для м. Винник. Відповідно вважає відсутні підстави для визнання його недійсним із зазначених підстав, а щодо конфлікту інтересів депутата ОСОБА_5, наголошує на понесенні ним за дане порушення адміністративної відповідальності та просить у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 17.10.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

27 березня 2006 року між Винниківською міською радою та ТзОВ «Гал-дім» на підставі Положення «Про оренду земельної ділянки у м. Винники та порядок встановлення орендної плати» та рішення Винниківської міської ради № 1157 від 16 грудня 2005 року «Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та надання ТзОВ «Гал-Дім» в оренду земельної ділянки для будівництва спорткомплексу на вул. Сухомлинського у м. Винники» укладено Договір оренди землі строком на 10 років до 16 грудня 2015 р. площею 1,55 га, кадастровий № :01:003:0051.

Згідно п. 8 Договору оренди землі після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

ТзОВ «Гал-Дім» скориставшись переважним правом на поновлення дії договору на новий строк звернулося до Винниківської міської ради в визначеному законом порядку, подавши письмову заяву з вимогою продовжити строк дії договору.

Як вбачається з порядку денного 2-ї сесії Винниківської міської ради від 24.03.2016 р. питання про продовження терміну дії договору оренди ТзОВ «Гал-Дім» включене за порядковим номером 15.2 і як вбачається з протоколу лічильної комісії за дане питання проголосували: За 21 депутат; Проти 2 депутат; Не голосував 1 депутат. Із них ОСОБА_5 голосував «за» прийняття цього рішення.

Рішення міської ради № 264 від 24 березня 2016 року «Про продовження ТзОВ «Гал-Дім» терміну дії оренди землі на вул. Сухомлинського у м. Винниках» прийняте більшістю голосів на підставі заяви директора ТзОВ «Гал-Дім», договору оренди землі від 27 березня 2006 року, враховуючи пропозицію постійної діючої комісії з питань земельних відносин та охорони навколишнього середовища та архітектури від 23.12.2015 р., керуючись Земельним кодексом України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про оренду землі», продовжено ТзОВ «Гал-Дім» оренду земельної ділянки прощею 1,55 га, на вул. Сухомлинського (кадастровий № :01:003:0051) строком на 5 років, зобовязано у тримісячний строк укласти даний договір та провести його державну реєстрацію та зобовязано укласти договір про відшкодування недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою на умовах зазначених в рішенні.

Зазначено істотні умови договору, що стосуються побудови спорткомплексу площею спортзалу 700 кв.м. в подальщому для надання на умовах пільгового режиму для учнів Винниківських шкіл.

Зокрема п. 4 даного рішення, для договору про відшкодування недоотриманих коштів за користування земельною ділянкою встановлено, що орендар зобовязаний сплатити орендну плату за укладеним договором оренди загальною сумою 830 341,92 грн.

Прокурор звернувся з позовом, яким просить визнати незаконним, скасувати дане рішення та зобовязати повернути земельну ділянку до земель м. Винник, з тих підстав, що ОСОБА_5 не повідомив про реальний конфлікт інтересів міській раді м. Винники перед прийняттям рішення № 264 від 24.03.2016 р. і голосував за прийняття вищезазначеного рішення та зазначає, що ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вказані правопорушення, а відтак, вважає, дані факти підставними та просить задоволити позовні вимоги.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають до задоволення.

Приймаючи рішення у даній справі суд виходив з наступного.

Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 р. ( із змінами і доповненнями).

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 зазначеного ОСОБА_6 до виключної компетенції пленарних засідань сільських, селищних, міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Отже, рішення відповідача щодо земельних відносин повинні відповідати та ґрунтуватись на законі, що регулює дані відносини.

Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України). Вони регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, з метою захисту інтересів держави прокурор просить визнати незаконним рішення Винниківської міської ради № 264 від 24.03.2016 року «Про продовження ТзОВ «Гал-Дім» терміну дії оренди землі на вул. Сухомлинського у м. Винниках», з підстав не врахування при прийнятті даного рішення того факту, що ОСОБА_5 не повідомив про реальний конфлікт інтересів міській раді м. Винники та голосував за прийняття вищезазначеного рішення.

Зазначені доводи прокурора необґрунтовані і спростовуються наступним:

Відповідно до положень ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить розпорядження землями територіальної громади, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою та інші.

Обсяг повноважень міської ради щодо розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок в орендне користування відповідає наявним правам суб'єкта права на землю. Міська рада вправі володіти, користуватися і розпоряджатися землями комунальної власності у повному обсязі, встановленому для суб'єктів права власності Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, ОСОБА_6 «Про місцеве самоврядування в Україні» тощо. Як землевласник, територіальна громада м. Винник через Винниківську міську раду може передавати земельні ділянки із земель комунальної власності у користування юридичних осіб за плату із покладанням обов'язків використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням.

Згідно з ст. 13 ОСОБА_6 України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями ст. ст. 18-20 Земельного кодексу України передбачено, що кожна земельна ділянка, незалежно від форми власності чи використання, має конкретне цільове призначення, що визначає той спосіб її використання, який встановлено для цієї земельної ділянки.

Частиною 5 ст. 20 Земельного кодексу України встановлено обовязок власників використовувати землі зазначеної категорії виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу.

Отже, відповідно до закріпленого принципу раціонального використання та охорони земель земельні ділянки підлягають використанню виключно відповідно до видів їх використання, які відповідають їх цільовому призначенню.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Згідно ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. ОСОБА_6 можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах. Таким чином фактично стороною в правовідносинах з орендарем щодо передачі йому в користування комунального майна є територіальна громада в особі відповідних уповноважених органів.

Як вбачається з договору оренди від 18.04.2016 р. Винниківська міська рада, надала ТзОВ «Гал-Дім» в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м. Винниках, вул. Сухомлинського для будівництва спорткомплексу, відповідно до умов даного договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, чим він і скористався та в належному порядку звернувшись з відповідною заяву до Винниківської міської ради. Відтак, на основі якої з дотриманням належної процедури було прийняте рішення № 264 «Про продовження ТзОВ «Гал-Дім» терміну дії оренди землі на вул. Сухомлинського у м. Винниках», яким продовжено на 5 років строк оренди земельної ділянки вже укладеного на той час договору оренди землі на умовах вигідних для територіальної громади м. Винник.

Позивач, обґрунтовуючи позов, посилається на ст. ст. 28, 35, 67 ЗУ «Про запобігання корупції» та факт конфлікту інтересів депутата ОСОБА_5, який в адміністративному порядку притягнутий до відповідальності за дане правопорушення.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 67 ОСОБА_6 України «Про запобігання корупції» Нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього ОСОБА_6, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, обєднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Правочин, укладений внаслідок порушення вимог цього ОСОБА_6, може бути визнаним недійсним.

ОСОБА_6 Україну «Про запобігання корупції» не є імперативними. Тому суд при прийнятті рішення не може керуватися ними, як визначальними в правовій оцінці законності чи незаконності оскаржуваного рішення Винниківської міської ради.

Положеннями ч. 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що «суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси».

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову (п. 2 Роз'яснення Вищого арбітражного суду № 02-5/35 від 26.01.2000р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів").

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Прийняте Винниківською радою (як суб'єктом владних повноважень) рішення «Про продовження ТзОВ «Гал-Дім» терміну дії оренди землі на вул. Сухомлинського у м. Винниках» є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Ураховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність та оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах. ( Постанова ВСУ від 11.11.2014 року № 21-405 а14).

Відповідно до позиції ВСУ підставою задоволення віндикаційного позову є необхідність повернення сторін у первісний стан і неможливість в інший спосіб відновити порушені права. При цьому суд повинен встановити які саме права порушені оскаржуваним правочином, в чому полягає їх порушення, чи завдано шкоду і яку.

Покликаючись на ст. 21 ЦК України і позицію ВСУ хотілось б зауважити, що прокурором не наведено підстав незаконності оскаржуваного рішення Винниківської міськради, не вказано яким актам цивільного законодавства суперечить оскаржуване рішення, не вказано чиї права ним порушено, в чому полягає таке порушення, чи завдано шкоду порушенням прав, в чому вона полягає, який її розмір. Ми ж наголошуємо, що оскаржуване рішення прийняте Винниківською міською радою у спосіб та в спосіб та в порядку передбаченому законом, направлене на реалізацію законних прав і жодним чином не порушує нічиїх прав, не завдає шкоди, а відтак не тягне його неправомірності.

В даному випадку факт порушення директором та власником ТзОВ «Гал-Дім» ОСОБА_5 при голосуванні ст. ст. 28, 35 ОСОБА_6 України «Про запобігання корупції» є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності і жодним чином не впливає на правомірність прийнятого рішення Винниківської міської ради, не суперечить актам цивільного законодавства, не порушує нічиїх прав, не завдає шкода, а відтак не тягне його неправомірності.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49, 82, 83,84,85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 24.10.2016 року.

Суддя Березяк Н.Є.