РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2016Справа №910/14903/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"
до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама"
про стягнення 73 630, 32 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1 - представник за довіреністю;
від відповідача:ОСОБА_2 - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (далі - ПАТ "Київенерго", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення нарахування за самовільно спожиту електроенергію на загальну суму 73 630, 32 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем було спожиту теплову енергію без дозволу позивача, у зв'язку з чим позивачем було нараховано до сплати відповідачу 73 630, 32 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2016 р. порушено провадження у справі № 910/14903/16, розгляд останньої призначено на 07.10.2016 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 року виправлено допущену технічну помилку в ухвалі Господарського суду міста Києва від 18.08.2016 р. у справі 910/14903/16, та призначено до розгляду на 05.10.2016 року.

У судовому засіданні 05.10.2016 року представник позивача наполягав на задоволенні заявленого позову, звернувся до суду із клопотанням про продовження строку розгляду даного спору додатково на 15 днів.

Представник позивача проти позову заперечував посилаючись, зокрема, на викладені в письмових запереченнях на позовну заяву. Наполягав на тому, що Підприємство є неналежним відповідачем з огляду на те, що Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Печерська брама" на сьогодні не є балансоутримувачем (власником) житлового фонду та внутрішньо будинкових мереж будинків де сталося порушення Правил користування електричної енергії за адресою: бул. Дружби народів, буд. 7 та вул. Велика Васильківська, буд. 145.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, суд задовольнив клопотання позивача про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів та відклав розгляд справи № 910/14903/16 на 21.10.2016 року.

Представник позивача безпосередньо у судовому засіданні 21.10.2016 року наполягав на задоволенні позову. 20.10.2016 року через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав письмові заперечення на відзив відповідача.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав усні пояснення по суті спору.

Судом зроблено висновок, що наданих доказів достатньо для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 21.10.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та доводи представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2008 року між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (далі - постачальник) та Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства "Печерська брама" (далі - споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 30920 (далі - договір № 30920), відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно з умовами договору та Додатками до нього, що є невід'ємними частинами договору, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього.

Під час виконання умов договору № 30920, а також вирішення всіх питань не обумовлених договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку (п. 2.1. договору № 30920).

Облік електричної енергії, спожитої споживачем та/або субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами Правил устройства електроустановок (далі - ПУЕ) та Правил користування електричною енергією.

Відповідно до Додатку 4А до договору № 30920, Перелік об'єктів КП "Печерська брама" житловий будинок за адресою бул. Дружби народів, 7 (споживання електричною енергією на потреби сходових клітин та ліфта) та житловий будинок за адресою вул. Червоноармійська, 145 (споживання електричної енергії на потреби ліфта та сходових клітин) є об'єктами споживання електричної енергії за договором.

26.01.2016 року уповноваженими представниками ПАТ "Київенерго" було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ, Правила) Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама", а саме: порушення статей 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" (далі - Закон), п.п. 1.3., 5.1., 6.40., 10.2. ПКЕЕ - самовільна заміна електролічильників (адреса об'єкту: м. Київ, вул. В. Васильківська/вул. Червоноармійська, 145), у зв'язку з чим уповноваженими представниками позивача було складено відповідні Акти порушень ПКЕЕ № 46725 та № 46718 відповідно.

Крім того, уповноваженими представниками ПАТ "Київенерго" 26.01.2016 року також було виявлено порушення відповідачем статей 26, 27 Закону України "Про електроенергетику", п.п. 1.3., 5.1., 6.40., 10.2. ПКЕЕ - відсутність пломби електропередавальної організації на клемній кришці лічильника № 74218536 та № С14353326 (адреса об'єкту: м. Київ, вул. Дружби народів, 7), у зв'язку з чим уповноваженими представниками позивача були складені Акти порушень ПКЕЕ № 42536 та № 46724 відповідно.

Як вбачається із позовної заяви, за вказаними вище адресами електрична енергія споживалась без дозволу ПАТ "Київенерго" (п. 7 Актів).

Згідно умов договору № 30920, а саме п. 4.2.4. відповідач сплачує позивачу вартість недорахованої електричної енергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричної енергії, затверджених постановою НКРЕ від 02.05.2006 № 562, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

29.02.2016 року відбулися засідання Комісії по розгляду наступних Актів про порушення:

- Акт про порушення ПКЕЕ № 46725, що супроводжувалось веденням протоколу № 400, яким також оформлено рішення; згідно розрахунку вартості електроенергії спожитої без обліку (договору) нарахування по Акту складає 28 678, 70 грн.;

- Акт про порушення ПКЕЕ № 46718, що супроводжувалось веденням протоколу № 522, яким також оформлено рішення; згідно розрахунку вартості електроенергії спожитої без обліку (договору) нарахування по Акту складає 9 228, 52 грн.;

- Акт про порушення ПКЕЕ № 45536, що супроводжувалось веденням протоколу № 397, яким також оформлено рішення; згідно розрахунку вартості електроенергії спожитої без обліку (договору) нарахування по Акту складає 96,08 грн.;

- Акт про порушення ПКЕЕ № 46724, що супроводжувалось веденням протоколу № 399, яким також оформлено рішення; згідно розрахунку вартості електроенергії спожитої без обліку (договору) нарахування по Акту складає 40 406,080 грн.

На думку позивача, оскільки відповідачем станом на день звернення із позовом до суду рішення комісій, які оформлені протоколом щодо розгляду Актів порушень ПКЕЕ у встановленому законодавством порядку не оскаржені, а виставлені рахунки не сплачені, тому сума, яка підлягає до стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" становить 73 630, 32 грн.

Дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку, що позовна вимога Публічного акціонерного товариства "Київенерго" підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст.173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту п. 2 Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг за Договором на момент розгляду справи настав.

Відповідно до частини першої статті 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергія) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 26 Закону споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 1.3. Правил передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2. Правил споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

За змістом частини 2 статті 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Аналогічна норма міститься в абзаці 2 пункту 5.1. Правил.

У пункті 1.2. Правил дано визначення споживача електричної енергії як особи, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Згідно з підпунктами 15 та 16 пункту 8.1 Правил постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

Зі змісту пункту 1.1. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика) вбачається, що даний нормативно-правовий акт встановлює порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил.

Методика поширюється на споживачів електричної енергії та застосовується постачальниками електричної енергії при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією (пункт 1.2 Методики).

Пунктом 2.1 Методики встановлено, що даний нормативний документ застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог Правил.

Положеннями статті 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною 1 статті 236 ГК України встановлено види оперативно-господарських санкцій, серед яких - встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг) переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно ч. 2 ст. 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій встановлений у її першій частині, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі й інші оперативно-господарські санкції.

За змістом ст. ст. 216, 217, 218, 235, 236, 237 ГК України рішення постачальника електричної енергії, тобто позивача про нарахування відповідачу вартості недорахованої спожитої електричної енергії є саме оперативно-господарською санкцією.

Недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно (пункт 1.2. Правил).

Оформлене протоколом рішення комісії, прийняте за результатом розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією, за своєю правовою природою є обов'язковим для виконання ненормативним актом (актом індивідуальної дії).

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на наступні обставини.

Підприємство є неналежним відповідачем що Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Печерська брама" на сьогодні не є балансоутримувачем (власником) житлового фонду та внутрішньо будинкових мереж будинків де сталося порушення Правил користування електричної енергії за адресою: бул. Дружби народів, буд. 7 та вул. Велика Васильківська, буд. 145. На підтвердження вказаних фактичних даних позивач надав суду копію Розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 "Про пере закріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва переданого до сфери управління Печерської районної в. місті Києві державної адміністрації".

Відповідно до пункту 1 даного розпорядження, нерухомі об'єкти житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями, які перебувають в комунальній власності територіальної громади міста Києва та передані до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації були пере закріплені з балансів КП УЖГ "Печерськжитло"на баланс комунального підприємства Печерського району м. Києва "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва" (нова назва - комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва") станом на 01.09.2013 року.

Як зазначає відповідач, згідно переліку нерухомих об'єктів житлового фонду, що передавалися з балансу КП УЖГ "Печерська брама" та пере закріплюється за КП "Дирекція" відповідно до розпорядження Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 20.09.2013 № 509, буд. 7 по бул. Дружби народів та буд. 145 по вул. Велика Васильківська (Червоноармійська) були пере закріплені на баланс комунального підприємства Печерського району м. Києва "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва".

Крім того, розпорядженням Печерської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.04.2015 року № 20 "Про пере закріплення майна, яке перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації."

Відповідно до п. 1 даного розпорядження було пере закріплено на праві господарського відання нерухоме майно (основні засоби, необоротні матеріальні активи, нематеріальні активи, запаси, малоцінні та швидкозношувані предмети), яке перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Києва та передано до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації з балансів КП УЖГ "Липкижитлосервіс", КП УЖГ "Хрещатик", КП УЖГ "Печерськжитло" на баланс комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" станом на 30.04.2015 року.

Таким чином, як вважає відповідач, оскільки порушення ПКЕЕ було виявлено 26.01.2016 року, тому відповідач, який не є балансоутримувачем житлового фонду та внутрішньо будинкових мереж, тоді він не повинен нести відповідальність за самовільне споживання електричної енергії.

Проте, відповідно до п. 2.5. договору № 30920 передбачено, що у разі звільнення споживачем займаного приміщення, передачі його на баланс іншій особі і т.д., споживач зобов'язаний повідомити постачальника за 20 діб до дня зміни власника приміщення (передачі на баланс іншій особі) та надати документи, які підтверджують такі обставини. В матеріалах наявних у справі жодних документів, які підтверджують факт повідомлення позивача про передачу на баланс майна іншій юридичній особі немає.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, з огляду на наведене вище, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" про стягнення 73 630, 32 грн. за недовраховано електричну енергію, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача..

Керуючись ст.ст. 32-35, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Печерська брама" (01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, 3; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка,5, ) нарахування за недовраховану електроенергію на загальну суму 73 630, 32 грн. та судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 26.10.2016 р.

Суддя Ю.О.Підченко