ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.10.16р. Справа № 904/6870/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Нікополь

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м. Київ

про стягнення недостачі вантажу

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, довіреність №299-4016 від 31.12.2014 року

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 617 від 19.04.2016 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернулось до господарського суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", м. Київ про стягнення недостачі вантажу в розмірі 48 848,18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані недостачею вантажу, виявленої у вагонах №53545026, №53544201 та №66935123 що надійшли на адресу позивача від ТОВ "Іллічевський Морський Рибний Порт".

В судовому засіданні від 26.09.2016р. представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" наполягав на їх необґрунтованості та безпідставності, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з посиланням на пропуск позовної давності.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 26.09.2016 року до 17.10.2016 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 17.10.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов договору перевезення - основної залізничної накладної № 40884066 (досилка №46718367 та № 41034778) зі станції відправлення Іллічівськ - поромна Одеської залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю "Іллічівський Морський Рибний Порт" здійснено відправлення вагонів №№53545026, 53544201, 66935123 на станцію Нікополь Придніпровської залізниці (одержувач Публічне акціонерне товариство "Нікопольский завод феросплавів"), які надійшли на адресу позивача 29.08.2015 року.

Вагон № 53545026 Пв виданий позивачу зі складанням комерційного акту серії РА № 010361/3/198 від 31.08.2015 та вагон № 53544201 ПВ виданий позивачу зі складанням комерційного акту серії РА № 010360/2/197 від 31.08.2015 в яких зафіксовані ознаки виємок вантажу та перевантаження зібраного з цих вагонів вантажу у вагони № 66935123 Пв зі складанням комерційного акту серії АА №032386/282/196 від 02.09.2016.

З комерційного акту РА № 010361/3/198 від 31.08.2015 вбачається, що в доповнення до НЗФ ст. Кривий Ріг Західний № 518 від 29.08.2015 р, № 519 від 29.08.2015 р. здійснено комісійну перевірку вагона № 53545026 по відправці вказаної на обороті цього акту в присутності чанальника станції Кривий Ріг Західний ОСОБА_3, заст.. начальника станції ОСОБА_4, інспектора митного поста Кривий Ріг ОСОБА_5, заступника начальника СДІМ Ц-МіськІВ КМУ ОСОБА_6, прийомоздавальника ОСОБА_7 на 150 тонних вагонних вагах ст. Кривий Ріг Західний, повірених органом Держстандарту 22.05.2015р. По документу значиться нетто 68 000 кг, тара 21 350 кг, в дійсності виявлено брутто 69 450 кг, нетто 48 100 кг, тара 21 350 кг, що менш ніж маса, вказана в документі на 19 900 кг. Вантаж завантажений нижче бортів на 1 м. Марковано вапном. Праворуч над 4 люком має виїмку 1,4 м х 1,7 м глибиною 0,9 м, над 5 люком виїмка 1,4м х 1,7 м глибиною 0,8 м, над 6 люком виїмка 1,4 м х 1,7 м глибиною 0,9 м, над 7 люком вантаж відсутній. Люка зачинені щільно, замість торцевих дверей стінки. В місцях заглиблень маркування відсутнє.

З комерційного акту РА № 010360/2/197 від 31.08.2015 вбачається, що в доповнення до НЗФ ст. Кривий Ріг Західний № 518 від 29.08.2015 р, № 519 від 29.08.2015 р. здійснено комісійну перевірку вагона № 53544201 по відправці вказаної на обороті цього акту в присутності начальника станції Кривий Ріг Західний ОСОБА_3, заст.. начальника станції ОСОБА_4, інспектора митного поста Кривий Ріг ОСОБА_5, заступника начальника СДІМ Ц-МіськІВ КМУ ОСОБА_6, прийомоздавальника ОСОБА_7 на 150 тонних вагонних вагах ст. Кривий Ріг Західний, повірених органом Держстандарту 22.05.2015р. По документу значиться нетто 68 000 кг, тара 22 100 кг, в дійсності виявлено брутто 73 500 кг, нетто 51 400 кг, тара 22 100 кг, що менш ніж маса, вказана в документі на 16 600 кг. Вантаж завантажений нижче бортів на 1 м. Марковано вапном. Праворуч над 4, 6 люками вантаж відсутній, над 5 люком має виїмку 1,4 м х 1,7 м глибиною 0,5 м. В місцях заглиблень маркування відсутнє. Люка зачинені щільно, замість торцевих дверей стінки.

З комерційного акут АА №032386/282/196 від 02.09.2016 вбачається, що в доповнення до актів загальної форми станції ОСОБА_8 № 1081, 1082 від 29.08.2015 про збір вантажу, втраченого з вагонів № 53544201, № 53545026 на платформи № 44900512, № 44934701. На підставі наказу ДН-3 від 01.09.2015р. №3, вантаж руда марганцева із платформ № 44900512, № 44937701 перевантажена в попередньо зважений вагон № 66935123. Після переваження вагон, зважений 02.09.2015 на тензометричних статичних вагонних вагах СВ-150000В2 ст. Знам'янка Од. (держповірка ваг 30.04.15р.) працівником станції Івановим в присутності Зам. ДС ОСОБА_4. При зважуванні виявилось брутто 37 150 кг, тара перевірена 24 100 кг, нетто 13 050 кг. Згідно наказу ДН-З від 02.09.2015 №2013 вагон досилається до основної відправки № 40884066 для видачі одержувачу.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі карбонатної руди мілкої фракції в сумі 48 848,18 (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 2% маси нетто вантажу), що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (надалі Статуту) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту).

В матеріалах справи міститься інфойс №030815SN-SL-2 від 27.08.2015 року, на підставі якого було визначено вартість вантажу.

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п.1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.27 Правил вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Як вбачається з комерційних актів РА №010361/3/198 від 31.08.2015 року, РА №010360/2/197 від 31.08.2015 року та РА№032386/282/196 від 02.09.2016 року, при переважуванні вантажу загальна недостача склала 49550кг.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що вантажовідправником вантаж завантажений у справні в технічному стані вагони, в комерційному відношенні придатні, тому безпідставні заперечення відповідача щодо заявленого позову.

Судом не приймаються до уваги заперечення позивача щодо спливу строку позовної давності, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 134 Статуту залізниць України претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців; зазначені терміни обчислюються з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу.

У визначенні перебігу позовної давності за позовами до перевізників, що випливають з договорів перевезення вантажів, слід враховувати таке: якщо до подання позову позивач скористався своїм правом на пред'явлення перевізникові претензії, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для такої відповіді (частина четверта статті 315 Господарського кодексу України. Оскільки дотримання претензійного порядку не є обов'язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу строку позовної давності в розумінні цієї норми Господарського кодексу України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред'явлення претензії і строку її розгляду (частини друга і третя статті 315 Господарського кодексу України), незалежно від того, чи пред'являлася відповідна претензія до перевізника.

Відповідно до статті 315 Господарського кодексу України до пред'явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред'явлення йому претензії; претензії можуть пред'являтися протягом шести місяців; перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців; якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

Вказана правова позиція також викладена в пункті 4.7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів".

Враховуючи, що позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача 12.08.2016р. (що підтверджується відбитком календарного штемпелю на конверті), отже, відповідачем не пропущено строк позовної давності для звернення з позовом до суду.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що вантажовідправником вантаж завантажений у вагони в технічному стані справні, в комерційному відношенні придатні, тому безпідставні заперечення відповідача щодо заявленого позову.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 48848,18грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з відповідача.

Керуючись статтями 1, 4-5, 33, 34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (ідентифікаційний код: 40075815; 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (ідентифікаційний код: 00186520; 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 310) суму вартості недостачі в розмірі 48848,18грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.10.2016року

Суддя ОСОБА_9