КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2016 р. Справа№ 910/10915/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Ткаченка Б.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Храплюк С.М. (голова правління згідно наказу №1 від 17.03.2012 р.), Каніковський О.О. (довіреність б/н від 14.07.2015 р.)

від відповідача - Хіміч Б.С. (довіреність №1 від 01.01.2016 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.08.2016 р.

у справі №910/10915/14 (суддя Якименко М.М.)

за заявою Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 р. у справі №910/10915/14

за позовом Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксепт-Транс»

про визнання угоди недійсною

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.08.2016 р. заяву Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2015 р. у справі №910/10915/14 з доданими до неї документами - не прийнято до розгляду і повернуто заявникові.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, Гаражно-будівельний кооператив «Авіатор» звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить прийняти постанову про скасування ухвали господарського суду м. Києва від 24.08.2016 р. за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Києва від 21.01.2015 р. у справі №910/10915/14 за позовом Гаражно - будівельного кооперативу «Авіатор» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акcепт-Транс» про визнання недійсною угоди.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права.

Представники позивача в судовому засіданні повністю підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі, просили скаргу задовольнити, ухвалу скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, ухвалу залишити без змін.

В ході розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, відповідачем було подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення касаційної скарги ТОВ «Аксепт-Транс» по суті у справі №761/15179/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ГБК «Авіатор», третя особа ТОВ «Аксепт-Транс» про визнання недійсним рішення правління ГБК «Авіатор» від 15.02.2012 р.

Колегія суддів, вислухавши пояснення представника позивача, не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання у зв'язку з тим, що у даному судовому процесі по суті справа не розглядається, а вирішуються суто процедурні (процесуальні) питання.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції зокрема зазначено, що з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 21.01.2015 р. у справі № 910/10915/14 заявник звернувся до суду лише 18.08.2016 р., хоча сам заявник зазначає, що дізнався про існування нововиявлених осбставин 06.07.2016 р., що є наслідком порушення місячного строку з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. Також заявником не подано клопотання про відновлення строку для подання заяви про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами. Зазначені обставини, на думку суду першої інстанції, є підставою для не прийняття до розгляду і повернення заявникові заяви про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами на підставі п. 1 ч. 6 ст. 113 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, в рішенні Шевченківського районного суду міста Києва від 06.07.2016 р. були встановлені обставини, які на думку позивача є нововиявленими для даної справи. Отже, 06.07.2016 р. є днем, коли нововиявлені обставини стали відомі позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами була подана позивачем 03.08.2016 р., про що є відповідна відмітка суду на першій сторінці заяви.

05.08.2016 р. господарським судом міста Києва була винесена ухвала, відповідно до якої заява була повернута позивачу з огляду на те, що заява була направлена відповідачу без доданих до неї документів.

18.08.2016 р., на виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 05.08.2016 р., позивач повторно направив заяву до суду, про що є відповідна відмітка на супровідному листі.

24.08.2016 р. господарським судом міста Києва була винесена ухвала, відповідно до якої заява була повернута позивачу на підставі п. 1 ч. 6 ст. 113 ГПК України.

Згідно п. 8.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», повернення заяви про перегляд судових рішень може бути здійснено господарським судом виключно з підстав, визначених у ч. 6 ст. 113 ГПК України. Після усунення обставин, які були підставою для повернення заяви, її може бути подано повторно, за винятком випадків, зазначених у п. 4 ч. 6 ст. 113, та у разі повернення заяви на підставі пункту 1 тієї ж частини в зв'язку з відхиленням клопотання про відновлення строку подання заяви.

У разі подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з пропуском місячного строку, встановленого ч. 1 ст. 113 ГПК України, без клопотання про його відновлення, господарський суд має повернути заяву згідно з п. 1 ч. 6 ст. 113 ГПК України. За клопотанням заявника цей строк може бути відновлено відповідно до вимог ст. 53 ГПК України за наявності поважних причин його пропуску.

Разом з тим, відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ч. 2 ст. 124 Конституції України).

Згідно п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства серед іншого є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частинами 1, 3 ст. 7 названого Закону встановлено, що кожному гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому законами України.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд має з'ясувати, чи не порушило встановлене обмеження саму суть цього права і, зокрема, чи мало воно законну мету, і чи існувало відповідне пропорційне співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія A, N 93, сс. 24-25, п. 57).

Право на справедливий судовий розгляд (див. рішення Суду у справі Sokurenko and Strygun v. Ukraine, no. 29458/04, параграф 23, від 20.07.2006) включає в себе право на доступ до суду та право на доступ до правосуддя в широкому розумінні (див. рішення Суду у справі Tserkva Sela Sosulivka v. Ukraine, no. 37878/02, параграфи 50 і 53, від 28.02.2008).

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також із ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо вони не мають легітимну мету та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор» підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду скасуванню.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України, у випадку скасування апеляційною інстанцією ухвали, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Гаражно-будівельного кооперативу «Авіатор» задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 24.08.2016 р. у справі №910/10915/14 скасувати та направити справу до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Справу № 910/10915/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Б.О. Ткаченко

Н.М. Коршун