ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2016 р.Справа № 916/2067/16

За позовом: Одеської міської ради

До відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Поіск-Ніка»

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1- згідно довіреності №129/исх-гс від 22.06.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_2- згідно довіреності від 24.02.2016р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Одеська міська рада, звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Поіск-Ніка» про зобовязання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42А-42Б, на користь територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради, шляхом знесення 5-ти поверхового обєкта нерухомості.

Представник позивача позовну заяву підтримує , наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

06 жовтня 2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „ЕКСІМЕР ОПТИКС про залучення до участі у справі №916/2067/16 у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В обгрунтування заяви ТОВ „ЕКСІМЕР ОПТИКС зазначило, що товариство є власником нежитлових приміщень, що знаходяться у багатоповерховій нежитловій будівлі за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42А. Але, на даний час товариство не може здійснювати господарську діяльність у зазначених приміщеннях у звязку із зведенням самочинного будівництва безпосередньо біля сходів приміщень, що знаходяться на другому поверсі багатоповерхової нежитлової будівлі за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42А, де керівництвом ТОВ „ЕКСІМЕР ОПТИКС планувалося розмістити господарські склади. За даними заявника, в результаті будівництва входи до частини господарських приміщень ТОВ „ЕКСІМЕР ОПТИКС , що знаходяться на першому поверсі будівлі забудовані, а самі приміщення стали недоступними для використання .

Заявник також зазначає, що будівництво здійснювалося на при будинкових територіях, які у однаковій мірі мали використовуватися всіма співвласниками вказаної нежитлової будівлі, у тому числі для зупинки автомобілів, розміщення елементів благоустрою багатоповерхівки. Крім того, на думку заявника, самочинне будівництво може призвести до обвалу опірної стіни будинку, яка може не витримати навантаження прибудованих до неї поверхів, просідання фундаменту будинку; створення пожежно небезпечної ситуації (забудова сходових клітин , евакуаційних виходів).

За таких обставин, ТОВ „ЕКСІМЕР ОПТИКС вважає, що рішення у справі №916/2067/16 безпосередньо впливає на можливість товариства захищати своє право власності на користування приміщеннями та при будинковими територіями, у доступі до яких ТОВ „Поіск-Ніка створені перешкоди.

Розглянув матеріали справи та заслухав пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ „ЕКСІМЕР ОПТИКС про залучення до участі у справі №916/2067/16 у якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, адже, відповідно до ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Як вже зазначалося вище, предметом розгляду справи №916/2067/16 є зобовязання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42А-42Б. ТОВ „ЕКСІМЕРОПТИКС до заяви не надано доказів наявності у товариства договорів оренди земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42А-42Б, або будь-яких інших правовстановлюючих документів на право користування спірною земельною ділянкою, а також доказів у підтвердження того, що будівництво, яке здійснило ТОВ „Поіск-Ніка дійсно перешкоджає господарській діяльності заявника.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Позивач у справі зазначає, що територіальна громада м.Одеси в особі Одеської міської ради є власником земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Одеса, вул. Балківська, 42А-42Б.

ОСОБА_3 №000376 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17.12.2014р., що був складений Відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотримання земельного законодавства, у ТОВ „Поіск-Ніка відсутні документи , що посвідчують право власності або право користування на земельну ділянку орієнтовною площею 2400 кв.м. за адресою: м.Одеса, вул.Балківська. 42-А, яка використовується під експлуатацію комплексного обєкта нерухомості нежитлового призначення.

ОСОБА_4 інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради від 26.08.2015р. №08-919 Одеській міській раді було повідомлено, що ТОВ „Поіск-Ніка проводяться будівельні роботи , а саме: 5-ти поверхового обєкту містобудування за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42-Б-42А без наявності декларації про початок будівельних робіт та наявності узгодженої проектної та дозвільної документації на вказані роботи.

ОСОБА_3 листа Департаменту комунальної власності від 09.09.2015р. (№01-18/1461-09-02) на адресу ОСОБА_4 інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради ТОВ „Поіск-Ніка не зверталося до Одеської міської ради з клопотанням щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42-Б, 42-А. Рішенням Одеської міської ради від 25.02.2015р. №6297-УІ ТОВ „Поіск-Ніка відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42-В, 42-Г у звязку із невідповідністю ст..134 Земельного кодексу України.

ОСОБА_3 листа ОСОБА_4 архітектури та містобудування Одеської міської ради від 09.09.2015р. за №01-10/правлінням 26.12.2007р. за №1093/07 був узгоджений проект реконструкції з розширенням адміністративної будівлі, з надбудовою третього та четвертого поверхів за адресою: вул.Балківська, 42-Б. Станом на даний час містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на нове будівництво пятиповерхового обєкту, висновки щодо відведення вказаної земельної ділянки під будівництво за вищевказаною адресою управлінням не надавались. Інші звернення щодо отримання дозвільної документації на будівництво обєкта за вказаною адресою від ТОВ „Поіск-Ніка , інших юридичних осіб або фізичних осіб до управління не надходили.

За таких обставин, позивач вважає, що ТОВ „Поіск-Ніка порушило права територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради як власника земельної ділянки, розташованої за адресою: м.Одеса, вул.Балківаська, 42-А-42Б, шляхом самовільного її зайняття, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд зобовязати ТОВ „Поіск-Ніка звільнити самовільно зайняту земельну ділянку , розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42А-42Б, на користь територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради , шляхом знесення 5-ти поверхового обєкта нерухомості.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст..80 Земельного кодексу України субєктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади , які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування . Статтею 83 цього ж Кодексу передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. ОСОБА_3 ж ст.125 цього Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому, відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ст..212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або користувачам без відшкодування витрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан , включаючи знесення будинків , будівель і споруд ,здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб , які самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що він є власником нежилих приміщень восьмого поверху площею 784 кв.м, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42В; нежилих приміщень сьомого поверху загальною площею 821,5 кв.м, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42Г; нежилих приміщень шостого поверху, загальною площею 783,8 кв.м, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42Д; нежитлових приміщень загальною площею 1812,6 кв.м (приміщення 101), що розташовані за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42К. Право власності на зазначені приміщення підтверджується відповідними Свідоцтвами про право власності та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Вищезазначені приміщення розташовані у будівлі за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42А, окремі адреси приміщенням було надано розпорядженням Суворовської районної адміністрації від 07.06.2004р. №719р.

24 грудня 2014р. ТОВ „Поіск-Ніка звернулося до Одеської міської ради з заявами №02.2-10/1217 та №02.2-10/1218 щодо оформлення документів на землекористування за адресами : м.Одеса, вул..Балківська, 42-В, 42-Г, 42-К, для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень. Листом від 13.01.2015р. Департамент комунальної власності запропонував ТОВ „Поіск-Ніка надати додаткові документи для подальшого розгляду порушеного питання на засіданні постійної комісії Одеської міської ради із землеустрою та земельних правовідносин. Рішенням Одеської міської ради від 25.02.2015р. №6297-УІ „Про відмову у наданні дозволу субєктам господарювання на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у м.Одесі та скасування раніше прийнятих рішень Одеської міської ради ТОВ „Поіск-Ніка включено до переліку юридичних осіб, яким відмовлено у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою з посиланням на невідповідність ст..134 Земельного кодексу України (оформлення земельної ділянки можливо під будівлею в цілому , а не під окремими її приміщеннями). Після цього, ТОВ „Поіск-Ніка знов звернулося до Одеської міської ради щодо оформлення документів на землекористування та розгляд заяви триває.

Відповідач також зазначає, що відповідно до ст..1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. При цьому, п.3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин „ ( із змінами та доповненнями) за змістом статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій розміщено відповідне нерухоме майно, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). З огляду на приписи ст.. 182, ч.2 ст. 331, ст.. 657 Цивільного кодексу України покупець нерухомого майна вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно. У разі встановлення факту правомірного набуття особою права на нерухоме майно за наявності у попереднього власника належно оформленого права на земельну ділянку, на якій воно розміщене, необхідно враховувати, що така особа набула права на відповідну земельну ділянку. З виникненням прав власності на будівлю чи споруду у юридичної особи виникає право одержати земельну ділянку в користування, а розглянути таке питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. Тому відсутність у такої особи переоформлених на її ім'я правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може кваліфікуватися як самовільне зайняття земельної ділянки. З урахуванням викладеного в таких випадках положення ст.. 212 Земельного кодексу України застосуванню не підлягають.

За таких обставин, відповідач вважає, що він , як власник частини приміщень , що розташовані за адресами : м.Одеса, вул..Балківська, 42-К., 42-Г, 42-В, на даний час використовує земельні ділянки без правовстановлюючих документів, а не здійснює „самовільне зайняття земельної ділянки.

Крім того, відповідач вважає, що Одеською міською радою не надано належних та допустимих доказів здійснення ТОВ „Поіск-Ніка самочинного будівництва пятиповерхової будівлі на адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42Б, адже, посилання позивача на лист ОСОБА_4 інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради від 26.08.2015р. №08-919 , яким Одеську міську раду було повідомлено, що ТОВ „Поіск-Ніка проводяться будівельні роботи , а саме: 5-ти поверхового обєкту містобудування за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42-Б-42А без наявності декларації про початок будівельних робіт та наявності узгодженої проектної та дозвільної документації на вказані роботи, не може бути належним та допустимим доказом , оскільки питання державного архітектурно-будівельного контролю віднесено до компетенції лише посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень , до яких ОСОБА_4 інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради не відноситься.

Розглянувши матеріали справи, на підставі норм чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Дійсно, відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. ОСОБА_3 частини 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 зазначеної статті, способами захисту порушеного права, є припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється , зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ст..212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або користувачам без відшкодування витрат , понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан , включаючи знесення будинків , будівель і споруд ,здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб , які самовільно зайняли земельні ділянки.

Отже, звертаючись до суду з позовом про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, позивач у справі має у першу чергу довести факт самовільного зайняття конкретної земельної ділянки, яка має ознаки, що ідентифікують її по відношенню до інших земельних ділянок.

За приписами ст..1 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

ОСОБА_3 п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин „ ( із змінами та доповненнями) відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

При цьому, п.3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року N 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин „ ( із змінами та доповненнями) за змістом статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України до особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності або право користування на земельну ділянку, на якій розміщено відповідне нерухоме майно, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). З огляду на приписи ст.182, ч.2 ст.331, ст.657 Цивільного кодексу України покупець нерухомого майна вправі вимагати оформлення відповідних прав на земельну ділянку, зайняту нерухомістю, з моменту державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно. У разі встановлення факту правомірного набуття особою права на нерухоме майно за наявності у попереднього власника належно оформленого права на земельну ділянку, на якій воно розміщене, необхідно враховувати, що така особа набула права на відповідну земельну ділянку. З виникненням прав власності на будівлю чи споруду у юридичної особи виникає право одержати земельну ділянку в користування, а розглянути таке питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. Тому відсутність у такої особи переоформлених на її ім'я правовстановлюючих документів на земельну ділянку не може кваліфікуватися як самовільне зайняття земельної ділянки. З урахуванням викладеного в таких випадках положення ст.212 Земельного кодексу України застосуванню не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ „Поіск-Ніка є власником нежилих приміщень восьмого поверху площею 784 кв.м, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42В; нежилих приміщень сьомого поверху загальною площею 821,5 кв.м, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42Г; нежилих приміщень шостого поверху, загальною площею 783,8 кв.м, що розташовані за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42Д; нежитлових приміщень загальною площею 1812,6 кв.м (приміщення 101), що розташовані за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42К. Право власності на зазначені приміщення підтверджується відповідними Свідоцтвами про право власності та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Вищезазначені приміщення розташовані у будівлі за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42А, окремі адреси приміщенням було надано розпорядженням Суворовської районної адміністрації від 07.06.2004р. №719р.

Отже, у звязку із наявністю права власності на обєкти нерухомості у ТОВ „Поіск-Ніка виникло право на оформлення у встановленому законодавством порядку землекористування, і наявні у справі матеріали свідчать про намагання відповідача здійснити таке оформлення, що свідчить про відсутність правових підстав вважати самовільним зайняття ТОВ „Поіск-Ніка земельної ділянки, що розташована за адресою : ОСОБА_5, вул.Балківська, 42А 42Б.

Крім того, слід зауважити, що позивачем до матеріалів справи не надано жодного належного та допустимого доказу того, що ТОВ „Поіск-Ніка зайняло земельну ділянку, що розташована за адресою: м.Одеса, вул..Балківська, 42А 42Б, будь-яким самочинним будівництвом, зокрема, будівництвом 5-ти поверхового обєкта нерухомості, адже, не можна вважати належними та допустити доказами здійснення самочинного будівництва листування, з якого вбачається, що ТОВ „Поіск-Ніка не зверталося до виконавчого комітету Одеської міської ради з питання отримання дозвільної документації на будівництво обєкта нерухомості. Посилання у даному листі на проведення прокуратурою м.Одеси перевірки дотримання ТОВ „Поіск-Ніка норм діючого законодавства України у містобудівній діяльності та внесення за результатами перевірки Суворовським РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ст.356 КК України, матеріалами справи не підтверджується. Крім того, органи прокуратури не відносяться до переліку органів державного архітектурно-будівельного контролю, визначеного ст..7 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності та Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 23.05.2011р. №553.

Слід також звернути увагу на те, що згідно наявної у справі позовної заяви Одеської міської ради позивач просить суд зобовязати ТОВ «Поіск-Ніка» звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42А-42Б, на користь територіальної громади м.Одеси в особі Одеської міської ради. При цьому, позивачем не зазначено розмір земельної ділянки, що підлягає звільненню, її кадастровий номер або інші ознаки, що ідентифікують зазначену земельну ділянку.

Посилання позивача у справі у якості доказу на наявний у матеріалах справи ОСОБА_3 №000376 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 17.12.2014р., що був складений Відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотримання земельного законодавства, сприймається судом критично, адже, згідно даного акту мова йде про земельну ділянку орієнтовною площею 2400 кв.м за адресою: м.Одеса, вул.Балківська. 42-А, яка використовується ТОВ „Поіск-Ніка та ТОВ „ЕКСІМЕР ОПТИКС з метою експлуатації комплексного обєкта нерухомості нежитлового призначення. При цьому, у даному ОСОБА_3 взагалі не йде мова про земельну ділянку за адресою: м.Одеса, вул.Балківська, 42Б та не йде мова про самовільне зайняття цих ділянок у звязку із здійсненням якогось будівництва.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду.

ОСОБА_3 ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

ОСОБА_3 зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи матеріали справи, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Одеської міської ради .

Керуючись ст. ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Одеської міської ради відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24 жовтня 2016 р.

Суддя Н.В. Рога