ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" жовтня 2016 р.Справа № 916/1406/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС"

до відповідачів: 1. ОСОБА_2 районного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області

2. ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України в Одеській

області

про стягнення 3 739,27 грн.

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_5 за довіреністю №б/н від 02.06.2014р.;

Від відповідача ОСОБА_2 районного відділу ДВС ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області: ОСОБА_6 на підставі наказу №1116-к від 28.04.2016р.; ОСОБА_7 в.о. начальника відділу;

Від відповідача ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області: ОСОБА_8 за довіреністю № 03-43/10741 від 09.12.2015р.

Від третьої особи: не з'явився;

У судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача ОСОБА_2 районного відділу ДВС ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області: не з'явився;

Від відповідача ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області: ОСОБА_8 за довіреністю № 03-43/10741 від 09.12.2015р.

Від третьої особи: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: 30.05.2016р. за вх. № 1509/16 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 районного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області (далі - ВДВС), в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 районного відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області через Управління державного казначейства Одеської області на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС" 3 739,27 грн. , з яких 3 527,46 грн. - інфляційних втрат, 211,81 грн. - 3% річних в рахунок відшкодування шкоди, яка виникла у звязку з невчасним виконанням рішення господарського суду Київської області від 24.07.2013р. по справі № 911/2423/13

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2016р. справу № 916/1406/16 розподілено для розгляду судді Власовій С.Г.

Ухвалою суду від 31.05.2016р. провадження у справі № 916/1406/16 порушено та розгляд справи призначено у судовому засіданні від 16.06.2016р.

13.06.2016р. за вх. № 2-3159/16 Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом міста Києва для забезпечення участі представника ТОВ „ Компанія „НІКО-ТАЙС у судовому засіданні.

Тією ж датою, за вх. № 14630/16 Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 14.06.2016р. у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції Позивачу відмовлено з огляду на прострочення ним строків для подання клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Судове засідання по справі № 916/1406/16, яке призначене на 16.06.2016р., не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Власової С.Г. на лікарняному, про що зазначено у відповідній довідці.

Ухвалою суду від 21.06.2016р. справу № 916/1406/16 призначено до розгляду у судовому засіданні.

29.06.2016р. за вх. № 2-3447/16 Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом міста Києва для забезпечення участі представника ТОВ „ Компанія „НІКО-ТАЙС ОСОБА_5 у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 11.07.2016р. клопотання Позивача задоволено та господарському суду міста Києва доручено забезпечити проведення відеоконференції під час судового засідання у справі № 916/1406/16, яке призначено на „19 липня 2016р. о 12:30, для участі представника Позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС".

25.07.2016р. за вх. № 2-3924/16 ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС звернулося до господарського суду Одеської області з клопотанням про продовження строку вирішення спору по справі.

25.07.2016р. за вх. № 18494/16 господарський суд Одеської області одержав від Позивача пояснення у справі.

Крім того, 25.07.2016р. за вх. № 2-3923/16 Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом міста Києва/ Господарським судом Київської області/ Київським апеляційним господарським судом для забезпечення участі представника ТОВ „ Компанія „НІКО-ТАЙС у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 25.07.2016р. клопотання Позивача задоволено та господарському суду міста Києва доручено забезпечити проведення відеоконференції під час судового засідання у справі № 916/1406/16, яке призначено на „27 липня 2016р. о 12:00, для участі представника Позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС".

27.07.2016р. за вх. № 18762/16 господарський суд Одеської області одержав заперечення на позов, згідно з якими Відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову з огляду на наступне. Державним виконавцем були проведені виконавчі дії у зведеному виконавчому провадженні щодо боржника СТОВ „Агрофірма ім. С. Олійника, а саме: надіслано до реєструючих установ запити для перевірки майнового стану боржника; до суду направленно подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України, у задоволенні якого судом відмовлено; накладено арешт та оголошено в розшук на транспортні засоби боржника; здійснено опис, проведено експертну оцінку та передано для реалізації на прилюдних торгах сільськогосподарську техніку боржника; реалізація на прилюдних торгах майна та розподілення коштів у рахунок погашення боргу на користь в т.ч. Позивача; перевірка арештованого нерухомого майна боржника; накладено арешт на рахунки бордника та ін. Крім того, Відповідач звертає увагу суду на те, що при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження судам необхідно виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону "Про державну виконавчу службу", частини другої статті 87 Закону про виконавче провадження, а також з положень статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та в особі відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України, про що зазначено у п. 28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014р.

27.07.2016р. строк вирішення спору по справі продовжено на 15 днів у звязку з задоволенням клопотання Позивача, про що винесено відповідну ухвалу суду.

Тією ж датою, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача залучено ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про що винесено ухвалу суду.

03.08.2016р. за вх. № 2-4109/16 Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом міста Києва/господарським судом Києвської області/Київським апеляційним господарським судом для забезпечення участі представника ТОВ „ Компанія „НІКО-ТАЙС у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 15.08.2016р. клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх. № 2-4109/16 задоволено та доручено господарському суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції під час судового засідання у справі № 916/1406/16, яке призначено на „15 серпня 2016р. о 11:30, для участі представника Позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС".

11.08.2016р. за вх. № 19826/16 господарський суд Одеської області одержав додаткові заперечення до позовної заяви, згідно з якими відповідач ВДВС просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позову з огляду на те, що заявлені до стягнення 3% річних та інфляційні втрати не можна розцінювати як збитки, скільки вони не містять ознак збитків. Крім того, Відповідач зазначає, що ВДВС є органом державної виконавчої служби, а боржником у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення господарського суду Київської області від 24.07.2013р. по справі № 911/2423/13 є СТО „Агрофірма імені ОСОБА_9. Відповідач підкреслює, що між ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС та ВДВС відсутні грошові зобовязання, у звязку з чим застосування положень ст. 625 Цивільного кодексу України у даному випадку неможливо та ін.

12.08.2016р. за вх. № 19942/15 господарський суд Одеської області одержав пояснення, у відповідності до яких третя особа вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Третя особа зауважує, що зобовязальні правовідносини з рішення суду не виникають, такі правовідносини виникають з актів цивільного законодавства, а рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність, визначеність та ін.

Ухвалою суду від 15.08.2016р. до участі у справі у якості іншого відповідача залучено ОСОБА_4 територіальне управління юстиції в Одеській області.

22.08.2016р. за вх. № 20534/16 господарський суд Одеської області одержав додаткові пояснення у справі Позивача.

22.08.2016р. Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням (вх. № 2-4371/16) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом міста Києва/ Господарським судом Київської області/ Київським апеляційним господарським судом для забезпечення участі представника ТОВ „ Компанія „НІКО-ТАЙС у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 23.08.2016р. клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх. № 2-4371/16 задоволено та доручено господарському суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції під час судового засідання у справі № 916/1406/16, яке призначено на 30.08.2016р. о 14:00, для участі представника Позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС".

30.08.2016р. за вх. № 21149/16 суд одержав заперечення, згідно з якими ОСОБА_4 територіальне управління юстиції в Одеській області просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Відповідач підкреслює, що між ним та Позивачем не виникало жодних правовідносин та Відповідач не завдавав ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС шкоди, та ін.

31.08.2016р. за вх. № 21247/16 господарський суд Одеської області одержав від Позивача додаткові пояснення у справі.

31.08.2016р. Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням (вх. № 2-4530/16) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом міста Києва/ Господарським судом Київської області/ Київським апеляційним господарським судом для забезпечення участі представника ТОВ „ Компанія „НІКО-ТАЙС у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 31.08.2016р. клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх. № 2-4530/16 задоволено; доручено господарському суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції під час судового засідання у справі № 916/1406/16, яке призначено на 27.09.2016р. о 11:30, для участі представника Позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС".

12.09.2016р. за вх. № 22080/16 третя особа звернулася до господарського суду Одеської області з клопотанням про залучення до матеріалів справи судової практики стосовно відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС.

21.09.2016р. за вх. № 22917/16 господарський суд Одеської області одержав відзив ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області з судовою практикою у додатку.

Ухвалою суду від 27.09.2016р. строк вирішення по справі продовжений на 15 днів у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника відповідача ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області.

30.09.2016р. Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням (вх. № 5173/16) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з господарським судом міста Києва/ Господарським судом Київської області/ Київським апеляційним господарським судом для забезпечення участі представника ТОВ „ Компанія „НІКО-ТАЙС у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 13.10.2016р. клопотання ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх. № 2-5173/16 задоволено та доручено господарському суду міста Києва забезпечити проведення відеоконференції під час судового засідання у справі № 916/1406/16, яке призначено на 18.10.2016р. о 14:00, для участі представника Позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС".

Позивач позовні вимоги підтримує з підстав, які викладені у позові, поясненнях у справі та просить суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 районний відділ Державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області заперечує проти позову з підстав, які викладені у запереченнях, додаткових запереченнях та просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_4 територіальне управління юстиції в Одеській області заперечує проти позову з підстав, які викладені у запереченнях та просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позову.

Третя особа вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з підстав, які викладені у поясненнях.

У судовому засіданні від 27.10.2016р. за участю представника відповідача ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третьої особи, суд встановив наступне:

Рішенням Господарського суду Київської області від 24.07.2013р. у справі №911/2423/13, позовні вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ПК Трейдсервісгруп", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені ОСОБА_9" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс" 460 (чотириста шістдесят) грн. 23 (двадцять три) коп. 3 % річних та судові витрати 1 720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 50 (п'ятдесят) коп. судового збору, 600 (шістсот) грн. 00 (нуль) коп. витрат на послуги адвоката, а також стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені ОСОБА_9" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс" 2 801 (дві тисячі вісімсот одна) грн. 21 (двадцять одна) коп. пені, 1 558 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 67 (шістдесят сім) коп. інфляційних збитків.

17.10.2013р. на виконання рішення Господарського суду Київської області від 24.07.2013р. у справі №911/2423/13 видано відповідні накази.

Відповідно до Постанови ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Одеської області від 04.11.2013р. відкрито виконавче провадження №40641167 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 17.10.2013р. по справі №911/2423/13 про стягнення солідарно з ТОВ „ПК Тейдсервісгруп та з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма імені ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» коштів на загальну суму 2780,73 грн. А також, згідно Постанови ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Одеської області від 04.11.2013р. відкрито виконавче провадження №40641496 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 17.10.2013р. по справі №911/2423/13 про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма імені ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС»» коштів на загальну суму - 4359,88 грн.

Постановою Відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_2 міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 12.11.2013 р. про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження постановлено приєднати виконавче провадження № 40641167 з примусового виконання наказу № 911/2423/13, виданого господарським судом Київської області 17.10.2013 р., до зведеного виконавчого провадження № 27376553 Відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції в Одеській області.

Постановою Відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_2 міжрайонного управління юстиції в Одеській області від 12.11.2013 р. про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження постановлено приєднати виконавче провадження № 40641496 з примусового виконання наказу № 911/2423/13, виданого господарським судом Київської області 17.10.2013 р., до зведеного виконавчого провадження № 27376553 Відділу Державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції в Одеській області.

Позивач зауважує, що у нормах Закону України Про виконавче провадження передбачено зобов'язання державного виконавеця провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Отже, позивач вважає, що шестимісячний строк для примусового виконання ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Одеської області наказів Господарського суду Київської області від 17.10.2013р. по справі №911/2423/13 сплинув 04.05.2014р.

Крім того, ухвалою Господарського суду Київської області від 05.11.2014р. по справі №911/2423/13 скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Одеської області у виконавчому провадженні № 27376553 при примусовому виконанні наказів Господарського суду Київської області від 17.10.2013р. по справі №911/2423/13 задоволено та визнано бездіяльність ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Одеської області у виконавчому провадженні № 27376553 при примусовому виконанні наказів Господарського суду Київської області від 17.10.2013р. по справі № 911/2423/13 незаконною та протиправною.

Позивач підкреслює, що Відповідач як державний орган по виконанню судових рішень проявив тривалу бездіяльність, яка підтверджена вищевказаною ухвалою від 05.11.2014р., у звязку з чим шкода, яка завдана бездіяльністю органу державної влади (у даному випадку Відповідача ВДВС) при здійсненні своїх повноважень підлягає відшкодуванню державою незалежно від вини цих органів у відповідності до чинного законодавства (ст. 1173 Цивільного кодексу України, ст. 11 ЗУ „Про державну виконавчу службу).

Позивач відзначає, що наказ Господарського суду Київської області від 17.10.2013р. по справі №911/2423/13 був фактично виконаний 30.04.2015р., що підтверджується банківською випискою.

З огляду на несвоєчасне виконання ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Одеської області своїх зобов'язань за законом та невиконання рішення суду ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулося до суду для захисту свого порушеного права з позовом про стягнення інфляційних втрат в сумі 3 527,46 грн. та 3% річних в сумі 211, 81 грн. як збитків (втрат) Позивача у звязку із тривалим, бедпідставним та незаконним невиконанням рішення Господарського суду Київської області від 24.07.2013р., наказів від 17.10.2013р. по справі №911/2423/13.

Позивач вважає, що у даному випадку наявні усі чотири складові для застосування до Відповідача такої мірі відповідальності як відшкодування шкоди зокрема:

1) дії відповідача суперечать приписам Закону України «Про виконавче провадження»;

2) є наявними понесення збитків (втрат від знецінення грошових коштів), які виразились у неотриманні в строки при виконанні вказівок закону на вчинення ряду виконавчих дій позивачем грошових коштів у виконавчому провадженні №40641167 та №40641496 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 17.10.2013р. у звязку із підтвердженою бездіяльністю Відповідача;

3) безпосередній причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями відповідача під час виконання судового рішення та заподіянні зазначених збитків у у вигляді недоотримання позивачем грошових коштів у визначеному в рішенні розмірі - порушення норм та положень ЗУ „ Про виконавче провадження;

4) не спростована вина відповідача у порушенні приписів Закону України "Про виконавче провадження" ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Одеської області у виконавчому провадженні №40641167 та №40641496 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Київської області від 17.10.2013р. по справі №911/2423/13: ухвала суду від 05.11.2014р. набрала законної сили, та не скасована.

Посилаючись на приписи ст. 625 Цивільного кодексу України Позивач вважає за можливе реалізувати своє право як кредитора на стягнення втрат від інфляції та 3% річних які нараховані на грошове зобов'язання боржника ВДВС ОСОБА_2 РУЮ Одеської області, що не було виконано.

Згідно з розрахунком позивача сума нарахованих 3% річних за період з 05.05.2014р. по 29.04.2015р. становить 211,81 грн., а сума нарахованих інфляційних втрат за період з травня 2014р. по квітень 2015р. становить 3 527,46 грн.

На підтвердження своєї правової позиції Позивач надав ряд судових рішень та постанов.

Відповідач ОСОБА_2 районний відділ Державної виконавчої служби ОСОБА_3 територіального управління юстиції в Одеській області заперечує проти позову та звертає увагу суду на те, що державним виконавцем були проведені виконавчі дії у зведеному виконавчому провадженні щодо боржника СТОВ „Агрофірма ім. Степана Олійника. Відповідач зауважує, що заявлені до стягнення 3% річних та інфляційні втрати не можна розцінювати як збитки, оскільки не містять ознак збитків. Крім того, ВДВС є органом державної виконавчої служби, а боржником у виконавчому провадженні щодо примусового виконання рішення господарського суду Київської області від 24.07.2013р. по справі № 911/2423/13 є СТО „Агрофірма імені ОСОБА_9. Відповідач підкреслює, що між ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС та ВДВС відсутні грошові зобовязання, у звязку з чим застосування положень ст. 625 Цивільного кодексу України неможливо у даному випадку.

Відповідач ОСОБА_4 територіальне управління юстиції в Одеській області підкреслює, що між ним та Позивачем не виникало жодних правовідносин, та Відповідачем не завдано шкоди ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У п.5, п.6 ч.2 ст.16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі та відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з п.8 ч.2 ст.16 ЦК України відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

У ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Дане правило застосовується і до відшкодування позадоговірної майнової шкоди, визначеної статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зі змісту статей 614, 623 Цивільного кодексу України та статті 226 Господарського кодексу України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

Отже, особа, яка вимагає відшкодування шкоди (збитків), має довести три перші умови відповідальності, зокрема факт порушення боржником зобовязання, розмір збитків та причинний звязок. Вина боржника у порушенні презумується та не підлягає доведенню кредитором (позивачем).

У відповідності до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Київської області від 24.07.2013р. у справі №911/2423/13, позовні вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволено, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ПК Трейдсервісгруп", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені ОСОБА_9" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс" 460 (чотириста шістдесят) грн. 23 (двадцять три) коп. 3 % річних та судові витрати 1 720 (одна тисяча сімсот двадцять) грн. 50 (п'ятдесят) коп. судового збору, 600 (шістсот) грн. 00 (нуль) коп. витрат на послуги адвоката, а також стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені ОСОБА_9" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія „Ніко-Тайс" 2 801 (дві тисячі вісімсот одна) грн. 21 (двадцять одна) коп. пені, 1 558 (одна тисяча п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 67 (шістдесят сім) коп. інфляційних збитків.

17.10.2013р. на виконання рішення Господарського суду Київської області від 24.07.2013р. у справі №911/2423/13 видано відповідні накази.

З матеріалів справи вбачається, що ВДВС здійснені виконавчі дії з виконання рішення Господарського суду Київської області по справі №911/2423/13 та сума боргу фактично перерахована на рахунок позивача 30.04.2015р.

Проте, як зауважує Позивач, свої зобовязання виконані ВДВС несвоєчасно, з огляду на що ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС зазнало збитків у вигляді 3% річних та інфляційних втрат.

У відповідності до частини 3 статті 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачено, що шкода, заподіяна державним виконавцем юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

За приписами частини 2 статті 87 Закону України "Про виконавче провадження" збитки, завдані державним виконавцем юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У відповідності до ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином, на відміну від загальної норми статті 1166 Цивільного кодексу України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення, спеціальна норма статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади (у даному випадку органу державної виконавчої служби) до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього державного органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. При чому, неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Водночас, згідно з приписами частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов'язання виникає з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1.,2 ст. 510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на накази по справі № 911/2423/13, які 17.10.2013р. видані господарським судом Київської області, Боржником являється Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Агрофірма імені ОСОБА_9.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України „Про виконавчу службу Державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. ВДВС являється органом державної виконавчої служби.

Судом встановлено, що у даному випадку, між ВДВС та Позивачем відсутні будь-які зобовязальні відносини, в т.ч. грошові. Зобов'язання відповідача у цій справі не являються грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки грошове зобов'язання це зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та з інших підстав, передбачених цивільним законодавством України. Отже, Відповідач ВДВС не являється боржником у розумінні статей 509,510 та 625 Цивільного кодексу України.

Посилання Позивача на те, що цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду у відповідності до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, а відтак якщо певне зобов'язання згідно з рішенням господарського суду є грошовим, відповідальність за невиконання такого зобов'язання настає на загальних підставах згідно з частиною другою статті 625 названого Кодексу (п. 5.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань) не приймаються судом до уваги з огляду на помилковість визначення ВДВС боржником за грошовими зобовязаннями у даному випадку.

Чинне законодавство України надає право позивачу звернутися з позовною заявою саме до боржника про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох проценти річних від простроченої суми, а не до органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС.

Керуючись ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Компанія "НІКО-ТАЙС" відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31 жовтня 2016 року.

Суддя С.Г. Власова