ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2016 р. Справа № 922/3267/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Івакіна В.О., суддя Ільїн О.В., суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача за первісним позовом - ОСОБА_1, дов. № 493 від 31 грудня 2015 року (після перерви не зявився);

першого відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2, дов. б/н від 17 червня 2016 року;

другого відповідача за первісним позовом - ОСОБА_3, дов. № 13-340/16д від 16 червня 2016 року;

третьої особи - ОСОБА_4, дов. б/н від 10 жовтня 2016 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фонду Державного майна в Україні (вх.№2286Х/1-8) на рішення господарського суду Харківської області від 02 серпня 2016 року у справі №922/3267/15

за позовом Фонду Державного майна в Україні, м. Київ

до 1. Публічного акціонерного товариства "Південспецбуд", м. Харків;

2. Публічного акціонерного товариства "Мегабанк", м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Публічне акціонерне товариство "Харківметробуд", м. Харків

про розірвання договору купівлі-продажу, зобовязання повернути пакет акцій, списати з рахунку

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Південспецбуд", м. Харків

до Фонду Державного майна в Україні, м. Київ

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фонд Державного майна в Україні, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ПАТ "Південспецбуд", ПАТ "Мегабанк", в якому просив:

- розірвати договір купівлі-продажу № КПП-565 від 11.03.2010 р. пакета акцій ВАТ "Харківметробуд" у кількості 4123901 шт. простих іменних акцій номінальною вартістю 0,05 грн. кожна, що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу ВАТ "Харківметробуд", укладений між Фондом Державного майна України та ПАТ "Південспецбуд";

- зобов'язати ПАТ "Південспецбуд" повернути пакет акцій ВАТ "Харківметробуд" у кількості 4123901 шт. простих іменних акцій номінальною вартістю 0,05 грн. кожна, що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу ВАТ "Харківметробуд" Державі Україна в особі Фонду Державного майна України;

- зобов'язати зберігача - ПАТ "Мегабанк" списати з рахунку в цінних паперах компанії ПАТ "Південспецбуд" 4123901 шт. простих іменних акцій, випущених у документарній формі ВАТ "Харківметробуд" номінальною вартістю 0,05 грн. кожна, що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу ВАТ "Харківметробуд", що були предметом договору купівлі-продажу від 11.03.2010 р., та перерахувати зазначену кількість акцій на рахунок Держави України у цінних паперах № 300996-UA50009997, який відкритий у зберігача ПАТ Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", код за (ідентифікаційний код керуючого рахунком - Фонду Державного майна України - 00032945), код у депозитарії НДУ 100024-UA30300996;

- стягнути з ПАТ "Південспецбуд" 1 528 686,58 грн. пені та 1 441 064,54 грн. штрафу.

ПАТ Південспецбуд 25.06.2015 р. звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до Фонду Державного майна України про визнання недійсним договору купівлі-продажу пакета акцій ПАТ Харківметробуд за конкурсом від 11.03.2010 р. за №КПП-565, зі змінами внесеними договором № 388 про внесення змін від 13.08.2012 р. до договору №КПП-565 купівлі-продажу пакета акцій ВАТ Харківметробуд від 11.03.2010 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.09.2015 р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 р., у задоволенні первісного позову Фонду державного майна України відмовлено, зустрічний позов ПАТ Південспецбуд задоволено, визнано недійсним договір купівлі-продажу пакета акцій ВАТ Харківметробуд за конкурсом від 11.03.2010 р. за № КПП -565, що укладений між Фондом державного майна України та ВАТ Південспецбуд зі змінами, внесеними договором № 388 про внесення змін від 13.08.2012 р. до договору № КПП-565 купівлі-продажу пакета акцій ВАТ Харківметробуд від 11.03.2010 р.

Постановою Вищого господарського суду України рішення господарського суду Харківської області від 04.09.2015 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд.

Скасовуючи судові акти судів попередніх інстанцій, Вищий господарський суд виходив з того, що умовами договору № КПП-565 від 11.03.2010, а саме п.п. 29, 30, визначені підстави розірвання Договору; проте місцевий господарський суд вищевказане не врахував, умови п.п. 29, 30 Договору № КПП-565 від 11.03.2010 не дослідив, вказаним ФДМ України порушенням умов цього Договору, а також фактам їх невиконання ПАТ Південспецбуд, належної правової оцінки не надав.

Також Вищий господарський суд України вказував на те, що судами першої та другими інстанцій не було надано належної правової оцінки вимогам ПАТ "Південспецбуд", з урахуванням норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та умов Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року, зокрема п.33, який визначає, що покупець, після набуття права власності на пакет акцій, не матиме претензій до продавця стосовно майна ВАТ.

При цьому, враховуючи приписи про Положення порядок проведення конкурсів з продажу пакетів акцій акціонерних товариств, господарські суди попередніх інстанцій не дослідили: ким та на підставі яких документів формується Інформація в інформаційному повідомленні щодо проведення конкурсу з продажу пакета акцій, зокрема в розділі Характеристика товариства.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 року у справі № 922/3267/16 (суддя Присяжнюк О.О.) у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено частково. Визнано недійсним пункт 11.1.2 договору № КПП-565 купівлі-продажу акцій ВАТ Харківметробуд за конкурсом, укладеного 11.03.2010 р. між Фондом Державного майна України та ВАТ Південспецбуд, в редакції договору № 388 про внесення змін до договору № КПП-565 купівлі-продажу пакета акцій ВАТ Харківметробуд від 11.03.2010 р., укладеного 30.08.2012 р. між Фондом Державного майна України та ПАТ Південспецбуд. В іншій частині у задоволенні зустрічного позову відмовлено. Крім того, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Фонд Державного майна в Україні з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення господарського суду скасувати в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ФДМУ задовольнити, а у зустрічному позові відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що через нездійснення покупцем виробничої діяльності та введена на його підприємстві процедури судової санації, останнім не було виконано зобов'язань за спірним договором, що зафіксовано у складеному Фондом Державного майна України акті поточної перевірки від 07 липня 2014 року, при цьому документи які спростовують зазначені висновки щодо невиконання договірних зобов'язань відповідачем не надані.

Таким чином, за висновком Фонду Державного майна України, враховуючи порушення покупцем зобовязань за спірним договором, з урахуванням вимог статті 611 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України Про приватизацію державного майна, спірний договір підлягає розірванню із повернення проданого за ним об'єкта приватизації у державну власність, а відповідно до пунктів 24, 25, 27 договору покупець має сплатити штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 1 528 686, 58 грн., та штраф у розмірі 1 441 064,54 грн.

При цьому, вказує на те, що усі учасники конкурсу, серед яких була уповноважена особа ПАТ Південспецбуд - ОСОБА_5, були заздалегідь ознайомлені з ситуацією, яка склалась на ВАТ Харківметробуд, в тому числі кредиторською заборгованістю, що підтверджується аудіозаписом засідання конкурсної комісії з продажу пакета акцій розміром 50%+1 акція статутного капіталу ВАТ Харківметробуд на конкурсі з використанням відкритості пропонування ціни за принципом аукціону та підписами учасників конкурсу у Протоколі від 11.03.2010 № 3.

Також вказує на те, що, частково задовольняючи зустрічну позовну заяву ПАТ Південспецбуд, в частині визнання недійсним пункт 11.1.2 Договору №КПП-565, судом не враховано, що Договір КПП-565 та додаткова угода №388 були добровільно підписані покупцем, а отже він був ознайомлений із їх змістом та мав розуміти їх наслідки.

Разом з цим, внесенні зміни до Договору КПП-565 додатковою угодою №388 були вчинені за домовленістю сторін і з усвідомленням представників ПАТ Південспецбуд прав і обов'язків, що виникають згідно з цією додатковою угодою, у тому числі і п. 2, яким Пункт 11.1.2. Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року викладено в такій редакції: "11.1.2. забезпечити в строк до 31.08.2013 року припинення справи №Б-24/51-09 про банкрутство ПАТ "Харківметробуд", шляхом укладення мирової угоди та реструктуризації (погашення) заборгованості ПАТ "Харківметробуд", а у разі порушення нової справи про банкрутство ПАТ "Харківметробуд", забезпечити припинення цієї справи відповідно до законодавства, при цьому не допускати введення процедури санації ПАТ "Харківметробуд", а також прийняття рішення про ліквідацію ПАТ "Харківметробуд"».

Отже, Фонд державного майна України вважає, що посилання ПАТ Південспецбуд на норму статі 229 Цивільного кодексу України є неправомірним та необгрунтованим.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.08.2016 року апеляційну скаргу Фонду Державного майна в Україні було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 11.10.2016 року на 09:30 год.

В судовому засіданні 11.10.2016 року було оголошено перерву до 12 :00 год. 20 жовтня 2016 року.

Другий відповідач за первісним позовом - ПАТ "Мегабанк" у відзиві на апеляційну скаргу (вх.№10184 від 10.10.2016 року) зазначив, що процесуальний статус ПАТ "Мегабанк" як відповідача в цій справі був визначений через те, що в разі задоволення позову до ПАТ «Південспецбуд», банк як зберігач спірного пакета акцій буде зобов'язаний вчинити дії щодо повернення пакета акцій у власність держави, разом з цим, ПАТ "Мегабанк" не порушував прав і законних інтересів позивача за первісним позовом, а тому відсутні підстави для задоволення позову та апеляційної скарги в частині адресованої до нього позовної вимоги.

Представник ПАТ Південспецбуд проти доводів апеляційної скарги Фонду державного майна України заперечує, просить залишити її без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

ПАТ Південспецбуд 20.10.2016 року надав заяву про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи на 15 днів. Заява мотивована тим, що ПАТ "Південспецбуд" виявила в реєстрі судових рішень ухвалу господарського суду Харківської області від 21.09.2016 року про виправлення описки в оскаржуваному рішенні, що зумовлює необхідність відмови ПАТ "Південспецбуд" від апеляційної скарги, а також необхідністю підготовки відзиву на апеляційну скаргу Фонду державного майна України.

Колегія суддів, розглянувши вказане клопотання, дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки перший відповідач не обґрунтував неможливості підготовки відзиву на апеляційну скаргу Фонду державного майна України до попереднього судового засідання 11.10.2016 року, а також ним не обґрунтовано з урахуванням вимог статті 77 ГПК України, яким чином вказані у клопотанні обставини унеможливлюють розгляд даної справи.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі позивача за первісним позовом, відзиві на апеляційну скаргу, доводи позивача та другого відповідача за первісним позовом, заслухавши усні пояснення представників сторін та третьої особи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали та було вірно встановлено місцевим господарським судом, 11.03.2010 року між Фондом державного майна України, продавцем, та ВАТ "Південспецбуд" (після зміни назви - ПАТ "Південспецбуд"), покупцем,) було укладено Договір купівлі-продажу № КПП-565 пакету акцій ВАТ "Харківметробуд" за конкурсом, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 11.03.2010 року, реєстровий №485.

Вказаним Договором, серед іншого, передбачено, що ФДМ України, за підсумками конкурсу, з використанням відкритості пропонування ціни за принципом аукціону з продажу державного пакета акцій (Протокол засідання конкурсної комісії з продажу пакета акцій ВАТ "Харківметробуд" №3 від 11.03.2010 року, затверджений Наказом ФДМ України № 329 від 11.03.2010 року), зобов'язався передати у власність ВАТ "Південспецбуд" пакет акцій ВАТ "Харківметробуд", а ВАТ "Південспецбуд" зобов'язалось сплатити за вказаний пакет акцій ціну пакета акцій, прийняти цей пакет акцій і виконати обов'язки, передбачені Договором.

Відповідно до пункту 1 Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року, предметом договору є пакет акцій ВАТ "Харківметробуд" кількістю 4123901 штука простих іменних акцій, випущених у документарній формі, що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу, номінальною вартістю однієї акції - 0,05 грн. та номінальною вартістю пакета акцій - 206195 грн. 05 коп. (згідно з уточненим планом розміщення акцій ВАТ "Харківметробуд", затвердженим Наказом ФДМ України № 1935 від 09.12.2009 року), який за результатами Конкурсу продано за 3020000 грн.

За умовами п. 2 вказаного Договору, ВАТ "Південспецбуд" зобов'язаний розрахуватися за придбаний пакет акцій ВАТ "Харківметробуд" протягом 60 календарних днів від дати нотаріального посвідчення Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року в сумі 3020000 грн. у тому числі протягом 30 календарних днів сплатити 1510000 грн., що становить 50 відсотків ціни пакету акцій.

Згідно з пунктом 5 Договору №КПП-565 від 11.03.2010 року право власності на пакет акцій переходить до ВАТ "Південспецбуд" від дати сплати повної вартості придбаного пакету акцій.

Відповідно до пункту 7 Договору №КПП-565 від 11.03.2010 року передача пакету акцій ФДМ України ВАТ "Південспецбуд" здійснюється протягом трьох робочих днів від дати надходження всіх коштів сплачених за пакет акцій на рахунок ФДМ України і засвідчується Актом приймання-передавання пакету акцій ВАТ "Харківметробуд", який підписується сторонами цього Договору.

Умови п. 11 вказаного Договору зобов'язують ВАТ "Південспецбуд" виконати фіксовані умови конкурсу, визначені його планом приватизації пакета акцій та Концепцією розвитку товариства.

Відповідно до пункту 29 Договору №КПП-565 від 11.03.2010 року у разі невиконання ВАТ "Південспецбуд" зобов'язань за цим Договором ФДМ України має право, в установленому законодавством порядку, порушити питання про його розірвання та поверненням пакету акцій за Актом приймання-передавання у державну власність.

На виконання умов вказаного вище Договору купівлі-продажу пакету акцій ВАТ "Харківметробуд", ВАТ "Південспецбуд" перерахувало ФДМ України 3020000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 400 від 25.02.2010 року та № 484 від 15.03.2010 року.

На виконання умов п. 7 Договору №КПП-565 від 11.03.2010 року, Фонд державного майна України передав, а ПАТ "Південспецбуд" прийняло придбаний за Договором пакет акцій ВАТ "Харківметробуд", що підтверджується Актом приймання-передавання пакету акцій ВАТ "Харківметробуд" № 86 від 17.03.2010 року.

Окрім цього, 30.08.2012 року між Фондом державного майна України та ПАТ "Південспецбуд" було укладено Договір №388 Про внесення змін до Договору № КПП-565 купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Харківметробуд" від 11.03.2010 року.

Згідно з п.1 Договору №388 від 30.08.2012 року, у зв'язку із перейменуванням ВАТ "Харківметробуд" в Публічне акціонерне товариство "Харківметробуд", в тексті Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року, слова "Відкрите акціонерне товариство "Харківметробуд" та ВАТ змінено на "Публічне акціонерне товариство "Харківметробуд" та ПАТ відповідно. Пункт 11.1.2. Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року викладено в наступній редакції: "11.1.2. забезпечити в строк до 31.08.2013 року припинення справи №Б-24/51-09 про банкрутство ПАТ "Харківметробуд", шляхом укладення мирової угоди та реструктуризації (погашення) заборгованості ПАТ "Харківметробуд", а у разі порушення нової справи про банкрутство ПАТ "Харківметробуд", забезпечити припинення цієї справи відповідно до законодавства, при цьому не допускати введення процедури санації ПАТ "Харківметробуд", а також прийняття рішення про ліквідацію ПАТ "Харківметробуд".

Пунктом 3 Договору №388 викладено пункт 15 Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року в наступній редакції: "15. Виконання Концепції розвитку товариства та фіксованих умов конкурсу, які не мають визначеного строку їх реалізації, здійснюється протягом п'яти років з дати переходу права власності на пакет акцій, якщо інше не встановлено цим Договором. Перебіг строку виконання зобов'язань, передбачених пунктами 11.1.1, 11.1.7, 11.2.1, 11.3.4, 11.3.9, 11.3.10, 11.3.11 цього Договору, розпочинається з 01 жовтня 2013 року".

Зі змісту зустрічної позовної заяви вбачається, що ПАТ "Південспецбуд" обґрунтовує зустрічні позовні вимоги тим, що зазначені Фондом Державного майна України в пункті 4 інформаційного повідомлення відомості щодо розміру земельної ділянки 32,99 га та кількості будівель 164 шт. не відповідають дійсності, оскільки частина заявлених у повідомленні будівель було відчужена у 2008 році ПАТ "Харківметробуд", про що стало відомо ПАТ "Південспецбуд" зі змісту аудиторського висновку (звіту) незалежного аудитора ОСОБА_6 від 17.04.2015 року №25, щодо зобовязань по Договору купівлі-продажу № КПП-565 від 11.03.2010 року між ФДМ України та ПАТ "Харківметробуд" станом на 31.12.2014 року.

Таким чином, за висновком ПАТ "Південспецбуд" продаж акцій за спірним договором відбувся під впливом помилки покупця стосовно обставин, які мають істотне значення, тоді як за відсутності такої помилки спірний договір не був би укладений, у звязку з чим він підлягає визнанню недійсним на підставі статті 203, частини 1 статті 215, статті 229 Цивільного кодексу України.

Місцевий господарський суд, частково задовольняючи зустрічний позов, виходив з того, що умови пункту 11.1.2 спірного договору (в редакції договору № 388 від 30.08.2012 року) є такими, що заздалегідь не могли бути виконаними, внаслідок їх суперечності нормам чинного законодавства - приписам статей 1, 28, 31, 40 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, що відповідно до ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою для визнання цього пункту недійсним

При цьому господарський суд першої інстанції виходив з того, що за умовами вказаного пункту спірного договору ПАТ Південспецбуд зобовязано забезпечити припинення справи про банкрутство саме і виключно шляхом укладання мирової угоди, стороною якої він не є та на цій підставі забезпечити постановлення судом ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство. Разом з цим, умови пункту 11.1.2 договору ПАТ Південспецбуд не приймав на себе обовязку погасити конкретну встановлену суму заборгованості ПАТ Харківметробуд, не брав обовязку виступити інвестором у справі про банкрутство з внесенням конкретної суми.

Щодо інших пунктів спірного договору господарський суд першої інстанції зазначив, що, враховуючи положення п.2.8 та пункту 6.7 Положення про порядок проведення конкурсів з продажу пакетів акцій акціонерних товариств (затверджений Наказом ФДМ України №1800 від 31.08.2004 року, Розпорядженням Антимонопольного комітету України №330-р від 31.08.2004 року, Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №489 від 17.11.2004 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2004 року за № 1634/10233), ПАТ "Південспецбуд" мало можливість ознайомитися з майном ПАТ Харківметробуд до укладання спірного договору купівлі-продажу, до того умовами пункту 33 Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року встановлено, що покупець після набуття права власності на пакет акцій не матиме претензій до продавця стосовно майна ВАТ.

Колегія суддів погоджується із такими висновкам и суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частиною 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 229 Цивільного кодексу України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. У разі визнання правочину недійсним особа, яка помилилася в результаті її власного недбальства, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки. Сторона, яка своєю необережною поведінкою сприяла помилці, зобов'язана відшкодувати другій стороні завдані їй збитки.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 6 листопада 2009 року вказано на те, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним. Під помилкою слід розуміти неправильне сприйняття особою фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, за відсутності якого можна було б вважати, що правочин не був би вчинений. Мотив правочину - це обставини, у зв'язку з якими особа вчиняє правочин. За загальним правилом помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків встановлених законом. Обов'язок доведення відповідних обставин покладається на позивача.

Відповідно до пункту 2.8 Положення про порядок проведення конкурсів з продажу пакетів акцій акціонерних товариств (затверджений Наказом ФДМ України №1800 від 31.08.2004 року, Розпорядженням Антимонопольного комітету України №330-р від 31.08.2004 року, Рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №489 від 17.11.2004 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.12.2004 року за № 1634/10233), подання конкурсних пропозицій та підтверджуючих документів до органу приватизації розцінюється як факт визнання потенційним покупцем усіх умов і аспектів конкурсу, а також того, що він ознайомився з наданою йому інформацією про конкурс та про об'єкт приватизації в повній мірі і надалі не матиме претензій до відповідного органу приватизації чи до особи, яка за дорученням органу приватизації готує та проводить конкурс. Поданням пропозицій та підтвердних документів, потенційний покупець визнає своє зобов'язання дотримуватись норм цього Положення та умов конкурсу.

Згідно з пунктом 6.7 вказаного Положення, за вимогою потенційних покупців, орган приватизації має надавати їм дозвіл на відвідання акціонерного товариства. Під час відвідання акціонерного товариства, потенційні покупці мають право отримувати інформацію щодо діяльності товариства, яка не містить державної таємниці та конфіденційних відомостей; оглядати виробничі об'єкти; брати інтерв'ю у керівництва акціонерного товариства.

Таким чином, з урахуванням вказаних норм, ПАТ "Південспецбуд" мало можливість ознайомитися зі станом майна ПАТ Харківметробуд до укладання спірного договору купівлі-продажу.

Крім того, сторони при укладенні договору № КПП-565 від 11.03.2010 року у пункті 33 визначили, що покупець після набуття права власності на пакет акцій не матиме претензій до продавця стосовно майна ВАТ.

А тому місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що помилка покупця стосовно розміру земельних ділянок та кількості будівельна них не може бути підставою для визнання спірного договору недійсним.

Відповідності до п. 11.1.2 договору, в редакції, викладеній в договорі № 388 від 30.08.2012, ПАТ Південспецбуд зобовязано забезпечити в строк до 31 серпня 2013 року припинення справи № Б-24/51-09 про банкрутство ПАТ шляхом укладення мирової угоди та реструктуризації (погашення) заборгованості ПАТ, а у разі порушення нової справи про банкрутство ПАТ забезпечити припинення цієї справи відповідно до законодавства, при цьому не допускати введення процедури санації ПАТ, а також прийняття рішення про ліквідацію ПАТ.

Тобто, умовами п. 11.1.2 договору, в редакції, викладеній в договорі № 388 від 30.08.2012, ПАТ Південспецбуд зобовязано забезпечити припинення справи про банкрутство саме і виключно шляхом укладання мирової угоди, стороною якої він не є та на цій підставі забезпечити постановлення судом ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство.

Зі змісту пункту 11.1.2 договору вбачається, що ПАТ Південспецбуд не приймав на себе обовязку погасити конкретну встановлену суму заборгованості ПАТ Харківметробуд, не брав обовязку виступити інвестором у справі про банкрутство з внесенням конкретної суми.

Частиною 1 ст. 40 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо:

1) боржник не включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України або до Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності;

2) подано заяву про визнання банкрутом ліквідованої або реорганізованої (крім реорганізації у формі перетворення) юридичної особи;

3) у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того ж боржника;

4) затверджено звіт керуючого санацією боржника в порядку, передбаченому цим Законом;

5) затверджено мирову угоду;

6) затверджено звіт ліквідатора в порядку, передбаченому статтею 32 цього Закону;

7) боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами;

8) кредитори не висунули вимог до боржника після порушення провадження у справі про банкрутство за заявою боржника.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що про припинення провадження у справі про банкрутство виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Таким чином, як вірно зазначив господарський суд першої інстанції, виконання обовязку, покладеного на ПАТ Південспецбуд п. 11.1.2. договору, було можливим не шляхом вчинення односторонньої дії, яка б залежала виключно від нього, а через узгодження, укладання та затвердження мирової угоди у відповідності до положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом а після цього, затвердження мирової угоди судом, що суперечить нормам чинного законодавства.

Так, згідно з ч. 2 ст. 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника може брати участь в обговоренні умов плану санації, мирової угоди, а також звіту керуючого санацією.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом керуючий санацією має право укладати від імені боржника мирову угоду, цивільно-правові, трудові та інші правочини (договори).

На підставі ч. 8 ст. 33 вказаного закону, якщо суми, вирученої від продажу майна боржника як цілісного майнового комплексу, недостатньо для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі, керуючий санацією пропонує кредиторам укласти мирову угоду. У разі якщо мирова угода не укладена, господарський суд визнає боржника банкрутом та відкриває ліквідаційну процедуру.

Згідно з п. 4.1. Порядку внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 03.05.2012 N 605 проект договору про внесення змін готується з урахуванням вимог чинного на час його укладання законодавства. Він має також ураховувати чинність вимог законодавства щодо інших умов договору купівлі-продажу, до якого вносяться зміни.

Отже, виконання ПАТ Південсецбуд вказаного пункту договору, внаслідок порушення приписів закону, було заздалегідь неможливим, що суперечить наведеним вище нормам чинного законодавства і відповідно до частини 5 статті 203, статті 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання цього пункту недійсним.

Фонд державного майна в апеляційній скарзі посилається на те, що Договір КПП-565 та додаткова угода №388 були добровільно підписані покупцем, а отже він був ознайомлений із їх змістом та мав розуміти їх наслідки.

Разом з цим, внесенні зміни до Договору КПП-565 додатковою угодою №388 були вчинені за домовленістю сторін і з усвідомленням представників ПАТ Південспецбуд прав і обов'язків, що виникають згідно з цією додатковою угодою, у тому числі і п. 2, яким Пункт 11.1.2. Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року викладено в такій редакції: "11.1.2. забезпечити в строк до 31.08.2013 року припинення справи №Б-24/51-09 про банкрутство ПАТ "Харківметробуд", шляхом укладення мирової угоди та реструктуризації (погашення) заборгованості ПАТ "Харківметробуд", а у разі порушення нової справи про банкрутство ПАТ "Харківметробуд", забезпечити припинення цієї справи відповідно до законодавства, при цьому не допускати введення процедури санації ПАТ "Харківметробуд", а також прийняття рішення про ліквідацію ПАТ "Харківметробуд".

Однак, факт усвідомлення сторонами змісту пункту Пункт 11.1.2. Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року ( в редакції додатковою угодою №388) свідчить лише про те, що вказаний пункт не містить такого недоліку правочину, як недолік волі, проте вказана обставина не спростовує факту невідповідності зазначеного пункту договору вимогам чинного законодавства, про які зазначалося вище.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком господарського суду щодо наявності правових підстав для часткового задоволення зустрічного позову.

Разом з цим, як вірно вказав місцевий господарський суд, пункт 11.1.2. Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року викладено у новій редакції 30 серпня 2012 року, а позивач звернувся з позовом про визнання недійсним договору у червні 2015 року, а тому строк позовної давності, про застосування якої заявлено Фондом державного майна України, не сплив.

Зі змісту первісної позовної заяви вбачається, що Фонд державного майна України в обґрунтування свого позову посилається на те, що через нездійснення покупцем виробничої діяльності та введена на його підприємстві процедури судової санації, останнім не було виконано низку зобов'язань за спірним договором, що зафіксовано у складеному Фондом Державного майна України акті поточної перевірки від 07 липня 2014 року.

Вказана обставина, за висновком Фонду Державного майна України, з урахуванням вимог статті 611 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", є підставою для розірвання спірного договору із поверненням проданого за ним об'єкта приватизації у державну власність

Крім того, як зазначає позивач за первісним позовом, відповідно до пунктів 24, 25, 27 договору покупець за спірним договором має сплатити штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 1 528 686, 58 грн., та штраф у розмірі 1 441 064,54 грн.

Відмовляючи у первісному позові, місцевий господарський суд виходив з того, що з огляду на вимоги пункту 11.5.4. договору, які, на думку позивача, порушені відповідачем, відповідач мав шляхом реалізації прав акціонера ПАТ Харківметробуд не скликати загальні збори, не голосувати на загальних зборах за відчуження майна ПАТ Харківметробуд, приймати рішення щодо обрання виконавчого органу, який забезпечуватиме виконання вимог цього пункту Договору.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що перший відповідач не приймав на загальних зборах ПАТ Харківметробуд таких рішень, не реалізовував жодних прав як акціонера, які б призвели до відчуження майна ПАТ Харківметробуд.

Також місцевий господарський суд вказував на те, що майно ПАТ Харківметробуд підлягає обовязковому продажу в межах ліквідаційної процедури у справі № Б-24/51-09, яка регулюється насамперед Законом Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, який має пріоритет перед іншими законами у правовідносинах, які він регулює.

Крім того, господарський суд першої інстанції зазначив, що ПАТ Південспецбуд було позбавлене можливості виконати вимоги пункту 11.5.4. договору шляхом реалізації корпоративних прав, як власника 50% плюс однієї акції статутного капіталу ПАТ Харківметробуд, про ще зазначено у рішенні господарського суду Харківської області від 04 січня 2012 року у справі № 5023/9368/11, яке має преюдиційне значення для справи №922/3267/15.

Вказане, за висновком господарського суду першої інстанції, спростовує наявність вини першого відповідача в порушенні положень 11.1.1, 11.1.4, 11.1.7, 11.2.1, 11.3.4, 11.3.6, 11.3.7, 11.3.9, 11.3.11, 11.4.2, 11.5.4 договору.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 07.07.2014 року Фондом державного майна України було проведено поточну перевірку умов Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року купівлі-продажу пакета акцій ВАТ "Харківметробуд" за конкурсом та складено Акт поточної перевірки виконання умов Договору. За результатами вказаної перевірки було встановлено невиконання ПАТ "Південспецбуд" умов Договору № КПП-565 від 11.03.2010 року, а саме: п.п. 11.1.1-11.1.2, 11.1.4, 11.1.7, 11.2.1, 11.3.4, 11.3.6, 11.3.7, 11.3.9, 11.3.11, 11.4.2, 11.5.4.

Договором № КПП-565 від 11.03.2010 підстави для розірвання договору були встановлені п.п.29, 30.

Так, п. 29 Договору № КПП-565 від 11.03.2010 встановлено, що у разі невиконання покупцем зобовязань за Договором продавець має право в установленому законодавством порядку порушити питання про його розірвання та повернення пакета акцій за Актом приймання-передавання у державну власність.

В п. 30 Договору № КПП-565 від 11.03.2010 зазначено, що невиконання Покупцем обовязків, визначених у пунктах 11.5.1, 11.5.2, 11.5.3, 11.5.4, є підставою для розірвання договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до п. 30 підставами для розірвання договору є невиконання покупцем таких обовязків: п. 11.5.1. забезпечення належного утримання і зберігання державного майна, яке у процесі створення господарського товариства не увійшло до статутного фонду, але залишилося на його балансі; п. 11.5.2. сприяння недопущенню безкоштовного використання державного майна та його незаконного відчуження; п. 11.5.3. до повного виконання умов договору купівлі-продажу не голосувати на загальних зборах акціонерів ВАТ з питань збільшення (зменшення) розміру статутного капіталу, зміни номіналу акцій, перетворення у інші господарські товариства, а також забезпечити не голосування ВАТ при вирішенні зазначених вище питань у господарських товариствах, де ВАТ володіє корпоративними правами; п. 11.5.4. після переходу права власності на пакет акцій до покупця та впродовж пяти років без попередньої згоди Фонду державного майна України не допускати продажу (відчуження) всього або значної частини майна ВАТ.

Як вбачається з позовної заяви, позивач - Фонд державного майна України посилається на порушення, на його думку, одного пункту, який є підставою для розірвання Договору, а саме пункту 11.5.4 Договору, інші ж пункти, які є передбаченою підставою для розірвання договору, не порушувалися, що визнається самим позивачем.

Зі змісту пункту 11.5.4. спірного договору випливає, що покупець зобовязаний забезпечити у сфері корпоративних відносин та розпорядження майном ВАТ після переходу права власності на пакет акцій до покупця та впродовж пяти років без попередньої згоди Фонду державного майна України не допускати продажу (відчуження) всього або значної частини майна ВАТ.

Як вбачається з пункту 1 спірного договору, предметом купівлі-продажу був пакет акцій, що становить 50% плюс 1 акція статутного капіталу ПАТ Харківметробуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦК України акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Згідно з ч. 1 ст. 159 ЦК України вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів. У загальних зборах мають право брати участь усі його акціонери незалежно від кількості і виду акцій, що їм належать. Акціонери (їхні представники), які беруть участь у загальних зборах, реєструються із зазначенням кількості голосів, що їх має кожний акціонер, який бере участь у зборах.

У відповідності до ч. 4 ст. 159 ЦК України рішення загальних зборів акціонерів приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів акціонерів, які беруть участь у зборах, щодо: 1) внесення змін до статуту товариства; 2) ліквідації товариства, крім випадків, встановлених законом; 3) питань, передбачених законом, що регулює питання створення, діяльності та припинення акціонерних товариств. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів акціонерів, які беруть участь у зборах.

Частиною 8 ст. 41 Закону України Про господарські товариства (в редакції чинній на момент укладання спірного договору) передбачено, що Загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери, що мають відповідно до статуту товариства більш як 60 відсотків голосів.

Виходячи зі змісту вказаних норм, після придбання пакету акцій перший відповідач набув прав акціонера ПАТ Харківметробуд, які можуть здійснюватися в порядку та на умовах, передбачених Статутом товариства та чинним законодавством України.

Виходячи зі змісту первісної, Фонд державного майна України вважає, що на виконання пункту 11.5.4. договору відповідач мав шляхом реалізації прав акціонера ПАТ Харківметробуд не скликати загальні збори, не голосувати на загальних зборах за відчуження майна ПАТ Харківметробуд, приймати рішення щодо обрання виконавчого органу, який забезпечуватиме виконання вимог цього пункту Договору.

Разом з цим, матеріали справи свідчать про те, що перший відповідач не приймав на загальних зборах ПАТ Харківметробуд таких рішень, не реалізовував жодних прав як акціонера, які б призвели до відчуження майна ПАТ Харківметробуд. І вказаного факту позивачем не спростовано ані в суді першої інстанції, а ні в апеляційному господарському суді.

Слід зазначити, що майно ПАТ Харківметробуд є таким, що підлягає обовязковому продажу в межах ліквідаційної процедури у справі № Б-24/51-09, оскільки постановою господарського суду Харківської області від 10 грудня 2014 року у справі № Б-24/51-09 ПАТ Харківметробуд визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедур

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Частиною 2 цією ж статті встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Норми частини 1, 2 статті 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом передбачають, що у разі банкрутства боржника припиняється його господарська діяльність та діяльність органів управління (в тому числі загальних зборів акціонерів).

При цьому, норми Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом мають пріоритет перед іншими законами у правовідносинах, які зазначений Закон регулює.

Таким чином, оскільки ПАТ Харківметробуд знаходиться в процедурі банкрутства, то ПАТ Південспецбуд було позбавлене можливості виконати вимоги пункту 11.5.4. договору шляхом реалізації корпоративних прав, як власника 50% плюс однієї акції статутного капіталу ПАТ Харківметробуд, а отже його вина у порушенні пункту 11.5.4. спірного договору відсутня.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ Південспецбуд став акціонером ПАТ Харківметробуд 17.03.2010, тобто на цей момент план санації вже було розроблено та затверджено.

Згідно з ч. 10 ст. 23 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом фізичні особи та/або юридичні особи, які бажають взяти участь у санації боржника (далі - інвестори), можуть подати розпоряднику майна заяву про участь у санації боржника та свої пропозиції щодо санації боржника (план санації тощо).

Рішенням господарського суду Харківської області від 04 січня 2012 року у справі № 5023/9368/11, яке набрало законної сили, та має преюдиційне значення для справи №922/3267/15 в силу частини 3 статті 35 ГПК України встановлені наступні факти.

07.06.2010 р. перший відповідач звернувся до ВАТ Харківметробуд з листом за № 621, яким повідомив про укладання з позивачем цього договору, надав його копію та просив враховувати умови вказаного договору у діяльності ВАТ Харківметробуд.

20.06.2010 р. ВАТ Харківметробуд листом за № 163/2 надало відповідачу відповідь про те, що ВАТ Харківметробуд знаходиться у процедурі судової санації, у зв'язку з чим керуючий санацією ВАТ Харківметробуд зобов'язаний діяти у відповідності до вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ухвал господарського суду Харківської області у справі про банкрутство та рішень, які приймаються комітетом кредиторів ВАТ Харківметробуд, а умови договору купівлі пакету акцій будуть враховуватись за можливістю та за умовами відповідності їх вимогам законодавства України про банкрутство, рішенням комітету кредиторів та рішенням господарського суду Харківської області у справі про банкрутство ВАТ Харківметробуд.

28.02.2011 р. перший відповідач знову звернувся до ВАТ Харківметробуд з листом за № 15, у якому містилась його пропозиція щодо можливості його залучення у якості інвестора у процедурі санації товариства з метою виконання ним своїх зобов'язань за зазначеним договором.

У відповідь ВАТ Харківметробуд 12.12.2011 р. листом за № 324 зазначив про те, що станом на теперішній час вирішити питання щодо можливої участі ВАТ Південспецбуд у якості інвестора у справі про банкрутство ВАТ Харківметробуд не вбачається за можливе, оскільки затверджений комітетом кредиторів та господарським судом Харківської області план санації ВАТ Харківметробуд не передбачає залучення інвесторів, а питання щодо залучення інвесторів у процедурі санації належить до компетенції комітету кредиторів ВАТ Харківметробуд і потребує внесення змін до плану санації з наступним їх затвердженням господарським судом Харківської області.

Отже, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що ПАТ Південспецбуд вчинено дії, направлені на укладання мирової угоди, однак остання не була укладена внаслідок рішень комітету кредиторів та ліквідатора ПАТ Харківметробуд, тобто внаслідок обставин, що не залежали від його волі.

Крім того, слід зауважити, що п. 11.1.2, в редакції договору від 11 березня 2010 року передбачає участь ПАТ Південспецбуд у погашення заборгованості ПАТ Харківметробуд, однак, не встановлює обовязку повного погашення накопиченої заборгованості та не визначає сум (обсягів) такого погашення.

Вказаним, окрім іншого, спростовується наявність вини першого відповідача в порушенні положень 11.1.1, 11.1.4, 11.1.7, 11.2.1, 11.3.4, 11.3.6, 11.3.7, 11.3.9, 11.3.11, 11.4.2, 11.5.4 договору.

Згідно з частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, підставою для визнання порушення умов договору істотним є завдання іншій стороні шкоди і внаслідок цієї шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Однак позивачем не наведено доказів завдання шкоди ФДМ України, через невиконання вказаних вимог договору, внаслідок неплатоспроможності ПАТ Харківметробуд, яка виникла в час знаходження акцій у державній власності.

Таким чином, спірний договір не підлягає розірвано як на підставах, визначених цим договором, так і на підставах, визначених частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 24 договору у разі порушення встановлених умовами договору строків та обсягів внесення інвестицій (грошових зобовязань), визначених пунктами 11.1.2, 11.1.3, 11.2.6, 11.3.1 покупцем сплачується пеня на користь продавця у розмірі 0,1 відсотка вартості невнесених інвестицій (грошових зобовязань) за кожен день прострочення.

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Оскільки, як зазначалося вище, порушення умов спірного договору відбулося за відсутності вини ПАТ Південспецбуд, що за правилами ст. 614 ЦК України виключає відповідальність, то відсутні підстави задоволення позову частині стягнення пені та штрафу.

До того ж, пунктом 25 договору передбачено, що у разі розірвання договору у звязку з невиконанням умов щодо внесення інвестицій (грошових зобовязань), визначених пунктами 11.1.2 частково внесені кошти не повертаються, а у разі невнесення інвестицій (грошових зобовязань) на день подання позову про розірвання договору покупець сплачує до державного бюджету України 10 відсотків загальної суми інвестицій (грошових зобовязань).

Однак, пунктом 11.1.2 не встановлено суми інвестицій, яка мала бути внесеною ПАТ Південспецбуд, що свідчить про необґрунтованість наведеного позивачем розрахунку.

Також колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про пропущення позивачем строку позовної давності у частині стягнення пені.

Так, з розрахунку позовних вимог, поданого позивачем, вбачається, що пеню розраховано з 31.08.2013 до 28.02.2014 року. При цьому, позивач звернувся до суду з позовом у червні 2015 року.

Згідно з пунктом 1 частини 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, Фондом Державного майна України при поданні первісного позову пропущено спеціальний строк позовної давності.

Оскільки відсутні правові підстави для задоволення вимоги Фонду про розірвання спірного договору, повернення пакету акцій Фонду та стягнення з ПАТ Південспецбуд штрафу та пені, то не підлягає задоволенню і похідна від них позовна вимога до ПАТ Мегабанк про зобов'язання списати з рахунку в цінних паперах ПАТ Південспецбуд 4123901 простих іменних акцій випущених у документарній формі ВАТ Харківметробуд номінальною вартістю 0,05 грн. кожна, що становить 50% плюс одна акція статутного капіталу Відкритого акціонерного товариства "Харківметробуд", що були предметом договору купівлі-продажу від 11 березня 2010 року та перерахувати їх на відповідний рахунок.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для скасування або зміни цього рішення відсутні.

Слід зазначити, що при подачі апеляційної скарги Фонд Державного майна України звернувся до суду з клопотанням (вх. №8326 від 23.08.2016 р.), в якому просив відстрочити сплату судових витрат. В обґрунтування клопотання посилається на те, що Державною казначейською службою України до забезпечення виконання рішення суду було зупинено операції по рахунках Фонду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.08.2016 року про прийняття апеляційної скарги до провадження вказане клопотання було задоволено та відстрочено Фонду Державного майна в Україні сплату судового збору до 10 жовтня 2016 року.

Однак, доказів сплати судового збору, якими можуть бути лише оригінали відповідних платіжних доручень (пункту 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України"), фонд протягом апеляційного розгляду справи не надав.

Таким чином, враховуючи, що апеляційна скарга Фонду Державного майна в Україні залишена без задоволення, то, з урахуванням статті 49 ГПК України, з нього підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5359,20 грн.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фонду Державного майна в Україні залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 02 серпня 2016 року у справі №922/3267/15 залишити без змін.

Стягнути з Фонду державного майна України (01601, м. Київ, вул.Кутузова,18/9, код 00032945) в доход Державного бюджету України 5359,20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 24.10.2016 року.

Головуючий суддя Івакіна В.О.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Камишева Л.М.