ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2016 р.Справа № 916/1412/16

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Величко Т.А.

суддів: Поліщук Л.В.

ОСОБА_1

(згідно розпорядження в.о. керівника апарату від 15.08.2016р. № 555 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи)

при секретарі Мукієнко О.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2

від відповідача ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „СПМК-17

на рішення господарського суду Одеської області від 06.07.2016р.

по справі №916/1412/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕЛЛАЙ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „СПМК-17

про стягнення 403 562,70 грн.,

В судовому засіданні 17.10.2016 року згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю „ЕЛЛАЙ (далі позивач, ТОВ „ЕЛЛАЙ) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „СПМК-17 (далі відповідач, ТОВ „СПМК-17) про стягнення 403562,70 грн. заборгованості, з яких: 222568,64 грн. основного боргу, 13113,66 грн. 3% річних та 167880,40 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. ст. 526, 530, 625, 626, 655, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 126, 220 ГК України та мотивовані неналежним виконанням умов договору поставки № 619-13, укладеним 22.10.2013 року між ТОВ „ЕЛЛАЙ (продавець) та ТОВ „СПМК-17 (покупець), згідно з яким продавець зобовязався передати у власність покупця товар, зазначений у Специфікаціях, а покупець зобовязався прийняти та оплатити вартість товару на умовах цього договору. В порушення умов договору, відповідач частково сплатив вартість поставленого позивачем товару з жовтня 2013 року по листопад 2014 року за специфікаціями, що призвело до заборгованості відповідача в сумі 222568,64 грн. За викладених обставин, в порядку ст. 625 ЦК України позивачем нараховані 13113,66 грн. 3% річних та 167880,40 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.07.2016 року по справі № 916/1412/16 (суддя Літвінов С.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „СПМК-17 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕЛЛАЙ 222568,64 грн. основного боргу, 13113,66 грн. 3% річних, 167880,40 грн. інфляційних втрат та 6053,44 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду обґрунтовано положеннями ст. 173, 193 ГК України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 626, 644, 692, 712 ЦК України та мотивовано доведеністю позивачем документальними доказами наявності у відповідача заборгованості за договором поставки від 22.10.2013 року в сумі 222568,64 грн. Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для нарахування відповідачу 13113,66 грн. 3% річних та 167880,40 грн. інфляційних втрат, що зумовлює задоволення позову у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду від 06.07.2016 року, ТОВ „СПМК-17 звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник наполягає на тому, що місцевий господарський суд не врахував умови специфікацій № 7 від 28.02.2014 року та № 8 від 12.03.2014 року, згідно з якими поставка товару здійснюється за умов 100% передоплати вартості товару, а відтак, сама обставина отримання відповідачем товару за зазначеними специфікаціями свідчить про відсутність заборгованості у відповідача. А за умовами специфікацій №№ 11, 14 оплата вартості товару має здійснитись на протязі 20 календарних днів від дати поставки. Викладені обставини та документальні докази свідчать про відсутність у відповідача заборгованості за договором поставки, тому у позивача немає законних підстав для нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Також, скаржник наполягає на тому, що акт звірки взаєморозрахунків не може бути доказом по справі. Крім цього, скаржник наголошує, що позовна заява, в порушення ст.54 ГПК України не містить в собі обґрунтованого розрахунку суми основного боргу.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 01.08.2016 року по справі № 916/1412/16 апеляційну скаргу ТОВ „СПМК-17 прийнято до провадження колегією суддів апеляційної інстанції, сформованої на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2016 року та призначено дату розгляду скарги.

Розпорядженням в.о. керівника Одеського апеляційного господарського суду від 15.08.2016 року за № 555 „Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи змінено склад судової колегії, з підстав перебування судді Таран С.В. у відпустці.

Ухвалою господарського суду апеляційної інстанції від 16.08.2016 року по справі № 916/1412/16 апеляційну скаргу ТОВ „СПМК-17 прийнято до розгляду іншим складом суду.

В судовому засіданні, що відбулось 18.08.2016 року було оголошено перерву до 06.10.2016 року.

В судовому засіданні, що відбулось 06.10.2016 року було оголошено перерву до 17.10.2016 року.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, що 22.10.2013 року між ТОВ „ЕЛЛАЙ (Продавець) та ТОВ „СПМК-17 (Покупець) укладений договір поставки №619-13, згідно з яким продавець зобовязався, у встановлені цим договором строки, передати покупцеві у власність вказаний в Специфікаціях (додатки до договору) товар, а покупець зобовязався прийняти і оплатити товар на умовах цього договору. Підписані сторонами Специфікації є невідємною частиною цього договору (п.1.1 розділу 1 договору).

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін відповідної видаткової накладної, яка засвідчує момент передачі товару (п.1.2 розділу 1 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що передача товару від продавця до покупця здійснюється за договірною ціною, яка встановлюється за взаємною згодою сторін та наведена у додатках (Специціфікаціях до договору).

Згідно п. 2.2 розділу 2 договору загальна сума договору складається як загальна сума вартості усіх Специфікацій (додатків до договору).

Пунктом 3.2 розділу 3 договору встановлено, що порядок оплати покупцем за товар наведений у Специфікаціях (додатках до договору).

Пунктами 4.2, 4.3 розділу 4 договору передбачено, що строк поставки товару покупцю вказується у Специфікаціях (додатках до договору). Датою поставки товару покупцю є дата, вказана в видатковій накладній продавця, що підписана уповноваженою особою Покупця.

Передача товару відбувається за видатковою накладною, уповноваженій особі покупця, яка має належним чином оформлене доручення на отримання товару. З моменту підписання сторонами вказаної видаткової накладної право власності на товару переходить до покупця (п.4.5 розділу 4 договору).

Пунктами 9.3, 9.4 розділу 9 договору передбачено, що договір вступає в силу з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором. Якщо сторони договору за 14 днів до закінчення строку дії договору не звертаються одна до одної щодо припинення дії договору, термін дії договору продовжується на наступний рік.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов'язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов'язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору. До договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 565 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору поставки № 619-13 від 22.10.2013 року між позивачем та відповідачем 22.10.2013 року було укладено Специфікацію №1 на поставку товару, загальною вартістю 16477,81 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% передоплата, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с. 25). Також, 22.10.2013 року позивачем складено рахунок на оплату № 327 на суму 16477,81 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 31 від 24.10.2013 року на зазначену вище суму (а.с. 82). В подальшому, 28.10.2013 року сторонами складено видаткову накладну № 318 (а.с.40), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 024 від 25.10.2013 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній № 318 від 28.10.2013 року, вартість якого останнім сплачена 24.10.2013 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с 122), а також в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 2810-01 від 28.10.2013 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.69).

11.11.2013 року сторони уклали Специфікацію №2 на поставку товару, загальною вартістю 7214,18грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% передоплата, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.26). Також, 11.11.2013 року позивачем складено рахунок на оплату № 350 на суму 7214,18 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 14 від 11.11.2013 року на зазначену вище суму (а.с. 83). В подальшому, 12.11.2013 року сторонами складено видаткову накладну № 331 (а.с.41), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 032 від 11.11.2013 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній № 331 від 12.11.2013 року, вартість якого останнім сплачена 11.11.2013 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с 123), а також в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 1211-01 від 12.11.2013 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.70).

14.11.2013 року між сторонами укладено Специфікацію №3 на поставку товару, загальною вартістю 45009,22 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% передоплата, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.27). Також, 14.11.2013 року позивачем складено рахунок на оплату № 360 на суму 45009,22 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 17 від 14.11.2013 року на зазначену вище суму (а.с. 84). В подальшому, 15.11.2013 року сторонами складено видаткову накладну № 336 (а.с.42), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 034 від 14.11.2013 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній № 336 від 15.11.2013 року, вартість якого останнім сплачена 14.11.2013 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с 124), а також в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 1511-01 від 15.11.2013 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.71).

05.12.2013 року сторонами укладено Специфікацію №4 на поставку товару, загальною вартістю 7626,59 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% передоплата, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.28). Також, 25.12.2013 року позивачем складено рахунок на оплату № 383 на суму 7626,59 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 10 від 05.12.2013 року на зазначену вище суму (а.с. 85). В подальшому, 26.06.2014 року сторонами складено видаткову накладну № 213 (а.с.48), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 0106 від 25.06.2014 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній №213 від 26.06.2014 року, вартість якого останнім сплачена 05.12.2013 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с 125), а також в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 2606-03 від 26.06.2014 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.76).

20.12.2013 року сторонами укладено Специфікацію №5 на поставку товару, загальною вартістю 45854,71 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% передоплата, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.29). Також, 20.12.2013 року позивачем складено рахунок на оплату № 398 на суму 45854,71 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 36 від 23.12.2013 року на зазначену вище суму (а.с. 86). В подальшому, 23.12.2013 року сторонами складено видаткову накладну № 377 (а.с.43), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 056 від 23.12.2013 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній №377 від 23.12.2013 року, вартість якого останнім сплачена 13.01.2014 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с 120), а також в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 2312-03 від 23.12.2013 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.72).

13.01.2014 року сторонами укладено Специфікацію №6 на поставку товару, загальною вартістю 45586,32 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% передоплата, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.30). Також, 13.01.2014 року позивачем складено рахунок на оплату № 5 на суму 45586,32 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 8 від 13.01.2014 року на зазначену вище суму (а.с. 87). В подальшому, 10.02.2014 року сторонами складено видаткову накладну № 19 (а.с.44), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 027 від 10.02.2014 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній №19 від 10.02.2014 року, вартість якого останнім сплачена 13.01.2014 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с 120), а також в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 1002-01 від 10.02.2014 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.73).

28.02.2014 року сторонами укладено Специфікацію №7 на поставку товару, загальною вартістю 102197,84 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% передоплата, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.31). Також, 28.02.2014 року позивачем складено рахунок на оплату № 44 на суму 102197,84 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 2 від 03.03.2014 року на зазначену вище суму (а.с. 88). В подальшому, 03.03.2014 року сторонами складено видаткову накладну №40 (а.с.45), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 042 від 03.03.2014 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній №40 від 03.03.2014 року, вартість якого останнім була частково сплачена в сумі 5000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с.121), в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 0303-01 від 03.03.2014 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.74).

12.03.2014 року сторонами укладено Специфікацію №8 на поставку товару, загальною вартістю 25187,48 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% передоплата, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.32). Також, 12.03.2014 року позивачем складено рахунок на оплату № 62 на суму 25187,48 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 21 від 13.03.2014 року на зазначену вище суму (а.с. 89). В подальшому, 13.03.2014 року сторонами складено видаткову накладну № 55 (а.с.46), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 044 від 12.03.2014 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній №55 від 13.03.2014 року, вартість якого останнім сплачана не була, разом з цим, в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 1303-01 від 13.03.2014 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.75).

25.06.2014 року сторонами укладено Специфікацію №9 на поставку товару, загальною вартістю 42432,48 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% передоплата, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.33). Також, 25.06.2014 року позивачем складено рахунок на оплату № 222 на суму 42432,48 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 44 від 26.06.2014 року на зазначену вище суму (а.с. 90). В подальшому, 26.06.2014 року сторонами складено видаткову накладну № 221 (а.с.47), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 0109 від 26.06.2014 року відповідачем отримано товар за видатковою накладною №221 від 26.06.2014 року, вартість якого останнім сплачена 25.06.2014 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с 121), а також в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 2606-03 від 26.06.2014 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.76). 17.07.2014 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 2 до договору поставки № 619-13 від 22.10.2013 року, в якій сторони обумовили здійснення перерахування вартості товару за Специфікацією № 9 від 25.06.2014 року в сторону зменшення із оформленням відповідних бухгалтерських документів.(а/с.24). Того ж дня сторонами складено та підписано Коригувальну накладну № 221-К від 17.07.2014 року до видаткової накладної № 221 від 26.06.2014 року, а також позивачем складено Коригувальний рахунок на оплату № 222-К від 17.07.2014 року до рахунку на оплату № 222 від 25.06.2014 року, відповідно до яких, вартість товару за вказаною видатковою накладною становить 12729,76 грн. (а/с 116-118). За вищевикладених обставин, 18.07.2014 року ТОВ „СПМК-17 звернулось до ТОВ „ЕЛЛАЙ з листом № 18/03 з вимогою повернути зайво сплачені грошові кошти за Специфікацією №9 від 25.06.2014 року в розмірі 29702,72 грн. (а/с119). З наявної в матеріалах справи копії банківської виписки по рахунках від 21.07.2014 року вбачається, що позивачем на рахунок відповідача було перераховано 29702,72 грн., відповідно до листа № 18/03 від 18.07.2014 року та коригувального рахунку № 222-К від 17.07.2014 року (а/с 126).

16.07.2014 року сторонами укладено Специфікацію №10 на поставку товару, загальною вартістю 41868,01 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% передоплата, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.49). Також, 16.07.2014 року позивачем складено рахунок на оплату № 256 на суму 41868,01 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 24 від 18.07.2014 року на зазначену вище суму (а.с. 91). В подальшому, 18.07.2014 року сторонами складено видаткову накладну № 251 (а.с.49), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 0133 від 17.07.2014 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній №251 від 18.07.2014 року, вартість якого останнім сплачена 22.07.2014 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с. 127), а також в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 1817-02 від 18.07.2014 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.77).

11.08.2014 року сторонами укладено Специфікацію №11 на поставку товару, загальною вартістю 44228,26 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати - 100% - протягом 20 календарних днів від дати поставки, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.35). Також, 11.08.2014 року позивачем складено рахунок на оплату № 283 на суму 44228,26 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 16 від 11.08.2014 року на зазначену вище суму (а.с. 92). В подальшому, 11.08.2014 року сторонами складено видаткову накладну № 267 (а.с.50), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 0158 від 11.08.2014 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній №267 від 11.08.2014 року, вартість якого останнім сплачана не була, разом з цим, в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 1108-01 від 11.08.2014 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.78).

28.08.2014 року сторонами укладено Специфікацію №12 на поставку товару, загальною вартістю 89235,29 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-протягом 30-ти календарних днів від дати відвантаження товару, строк поставки товару 1 день після подання транспорту покупця під завантаження (а.с.36). Також, 28.08.2014 року позивачем складено рахунок на оплату № 313 на суму 89235,29 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 45 від 28.08.2014 року на суму 12314,38 грн. (а.с. 93). Разом з цим, 20.10.2014 року сторонами складено видаткову накладну № 356 на товар, загальною вартістю 12314,38 грн. (а.с.52). В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач надав усні пояснення щодо розбіжності вартості товару, зазначених у Специфікації № 9 від 28.08.2014 року та видатковій накладній № 356 від 20.10.2014 року, вказавши, що відповідачем, на підставі довіреності № 0244 від 20.10.2014 року отримано товар за Специфікацією № 9 саме на суму 12314,38, яка останнім була сплачена у повному обсязі 28.08.2014 року, що підтверджується банківською випискою (а.с. 128). Також, в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 2010-01 від 20.10.2014 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.80).

12.09.2014 року сторонами укладено Специфікацію №13 на поставку товару, загальною вартістю 44030,72 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% протягом 20 календарних днів віддати поставки, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.37). Також, 12.09.2014 року позивачем складено рахунок на оплату № 334 на суму 44030,72 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 22 від 12.09.2014 року на зазначену вище суму (а.с. 94). В подальшому, 15.09.2014 року сторонами складено видаткову накладну № 307 (а.с.51), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 0189 від 15.09.2014 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній №307 від 15.09.2014 року, вартість якого останнім сплачена 12.09.2014 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с 129), а також в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 1509-01 від 15.09.2014 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.79).

17.10.2014 року сторонами укладено Специфікацію №14 на поставку товару, загальною вартістю 111910,13 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати-100% протягом 20 календарних днів від дати поставки, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.38). Також, 17.10.2014 року позивачем складено рахунок на оплату № 379 на суму 111910,13 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 33 від 17.10.2014 року на суму 55955,07 грн. (а.с. 95). В подальшому, 20.10.2014 року сторонами складено видаткову накладну №357 (а.с.53), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 0244 від 20.10.2014 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній №357 від 20.10.2014 року, вартість якого останнім була частково сплачена в сумі 55955,07 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с.130). В засіданні суду апеляційної інстанції позивач, надавши усні пояснення зазначив, що в банківській виписці від 17.10.2014 року помилково зазначено про перерахування відповідачем на рахунок позивача 55955,07 грн. відповідно до рахунку №313 від 28.08.2014 року, тоді як фактично такі грошові кошти були сплачені відповідачем та зараховані позивачем згідно рахунку № 379 від 17.10.2014 року. Разом з цим, в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 2010-01 від 20.10.2014 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.80).

17.11.2014 року сторонами укладено Специфікацію №15 на поставку товару, загальною вартістю 60795,30 грн., в якій пунктами 4, 5 встановлено порядок оплати, як 100% передоплата, строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.39). Також, 17.11.2014 року позивачем складено рахунок на оплату № 408 на суму 60795,30 грн. Матеріали справи містять податкову накладну № 19 від 18.11.2014 року на зазначену вище суму (а.с. 100). В подальшому, 19.11.2014 року сторонами складено видаткову накладну № 383 (а.с.54), яка скріплена печатками та підписами, з якої також вбачається, що на підставі довіреності № 0230 від 19.11.2014 року відповідачем отримано товар, зазначений у видатковій накладній №383 від 19.11.2014 року, вартість якого останнім сплачена 18.11.2014 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (а.с 131), а також в матеріалах справи, на підтвердження здійснення поставки товару міститься товарно-транспортна накладна № 1911-02 від 19.11.2014 року, що скріплена підписами та печатками сторін (а.с.81).

З викладеного вбачається, що у відповідача утворилась заборгованість за Специфікаціями № 7 від 28.02.2014 року, № 8 від 12.03.2014 року, № 11 від 11.08.2014 року та № 14 від 17.10.2014 року.

Скаржник, звертаючись до суду з апеляційною скаргою наголошує на тому, що за умовами Специфікацій № 7 від 28.02.2014 року та № 8 від 12.03.2014 року передбачена 100% передоплата вартості товару, а отримання його відповідачем свідчить про відсутність заборгованості у останнього. А за умовами Специфікацій № 11 від 11.08.2014 року та № 14 від 17.10.2014 року оплата вартості товару здійснюється на протязі 20 календарних днів з дати поставки, що місцевим господарським судом не було враховано під час розгляду справи.

Як вказувалось раніше, пунктом 3.2 розділу 3 договору від 22.10.2013 року встановлено, що порядок оплати покупцем за товар наведений у Специфікаціях (додатках до договору).

Пунктами 4.2, 4.3 розділу 4 договору передбачено, що строк поставки товару покупцю вказується у Специфікаціях (додатках до договору). Датою поставки товару покупцю є дата, вказана в видатковій накладній продавця, що підписана уповноваженою особою Покупця.

Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Так, за умовами Специфікації №7 від 28.02.2014 року порядок оплати передбачений у 100% передоплати вартості товару, що становить 102197,84 грн., строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.31). З видаткової накладної №40 (а.с.45) вбачається, що товар відповідачем отримано 03.03.2014 року, тоді як згідно банківської виписки від 25.06.2014 року (а.с.121) відповідач здійснив часткову оплату вартості товару в сумі 5000,00 грн. із порушенням строків оплати. Наявні в матеріалах справи довіреність № 042 від 03.03.2014 року, податкова накладна № 2 від 03.03.2014 року та товарно-транспортна накладна № 0303-01 від 03.03.2014 року підтверджують обставину отримання відповідачем товару за Специфікацією № 7 від 28.02.2014 року. Проте, матеріали справи не містять в собі доказів, на підтвердження відсутності заборгованості у відповідача за вказаною вище Специфікацією.

За умовами Специфікації №8 від 12.03.2014 року порядок оплати передбачений у 100% передоплати вартості товару, що становить 25187,48 грн., строк поставки товару протягом 2 тижнів з дати передплати (а.с.32). З наявної в матеріалах справи видаткової накладної № 55 (а.с.46) вбачається, що товар відповідачем отримано 13.03.2014 року, що також підтверджується довіреністю № 044 від 12.03.2014 року та товарно-транспортною накладною № 1303-01 від 13.03.2014 року, тоді як матеріали справи не містять в собі доказів на підтвердження здійснення відповідачем оплати вартості товару.

За умовами Специфікації №11 від 11.08.2014 року порядок оплати передбачений у 100% передоплати вартості товару, що становить 44228,26 грн., протягом 20 календарних днів від дати поставки (а.с.35). З наявної в матеріалах справи видаткової накладної № 267 (а.с.50) вбачається, що товар відповідачем отримано 11.08.2014 року, що також підтверджується довіреністю № 0158 від 11.08.2014 року та товарно-транспортною накладною № 1108-01 від 11.08.2014 року, тоді як матеріали справи не містять в собі доказів на підтвердження здійснення відповідачем оплати вартості товару.

За умовами Специфікації №14 від 17.10.2014 року у 100% передоплати вартості товару, що становить 111910,13 грн., протягом 20 календарних днів від дати поставки (а.с.38). З наявної в матеріалах справи видаткової накладної №357(а.с.53) вбачається, що товар відповідачем отримано 20.10.2014 року, тоді як згідно банківської виписки від 17.10.2014 року відповідачем здійснено часткову оплату вартості товару в сумі 55955,07 грн. (а.с.130). Як вже зазначалось вище, позивач в засіданні суду надав усні пояснення про те, що в банківській виписці від 17.10.2014 року помилково зазначено про перерахування відповідачем на рахунок позивача 55955,07 грн. відповідно до рахунку №313 від 28.08.2014 року, тоді як фактично такі грошові кошти були сплачені відповідачем та зараховані позивачем згідно рахунку № 379 від 17.10.2014 року, тобто за Специфікацією № 14 від 17.10.2014 року. Матеріали справи також не містять в собі відповідних документальних доказів на підтвердження відсутності заборгованості у відповідача за вказаною Специфікацією.

Виходячи з викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції залишає без уваги доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позивачем відповідними документальними доказами наявності у відповідача заборгованості за Специфікаціями № 7 від 28.02.2014 року, № 8 від 12.03.2014 року, № 11 від 11.08.2014 року та № 14 від 17.10.2014 року.

Крім цього, матеріали справи містять в собі копії актів взаємних розрахунків за період з жовтня місяця 2013 року по червень місяць 2014 року та за період з липня місяця 2014 року по листопад місяць 2014 року, складених між сторонами по даній справі, скріплених підписами та печатками, які свідчать про наявність у відповідача заборгованості за договором поставки від 22.10.2013 року в сумі, заявленій позивачем в позові, що становить 222568,64 грн.(а.с.132, 133).

Доводи апеляційної скарги, що вказані вище акти взаємних розрахунків не являються доказом наявності у відповідача заборгованості, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки акти взаємних розрахунків є чинними, а наявні в матеріалах справи Специфікації, видаткові накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, довіреності та банківські виписки підтверджують наявність у відповідача заборгованість за договором поставки від 22.10.2013 року в сумі 222568,64 грн.

Зважаючи на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність законних підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача основного боргу за договором поставки від 22.10.2013 року в сумі 222568,64 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про наявність законних підстав для задоволення позову в частині нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат, що за правильним розрахунком позивача становить 13113,66 грн. 3% річних та 167880,40 грн. інфляційних втрат.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає законних підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду від 06.07.2016 року.

Керуючись ст. ст. 99, 101- 103, 105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу ТОВ „СПМК-17 залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 06.07.2016 р. у справі № 916/1412/16 залишити - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя І.Г. Філінюк