КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа№ 910/8026/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Яковлєва М.Л.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Мефодієнко І.С.,

від третьої особи: не зявився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2016р. у справі №910/8026/16 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Страхової компанії "Альфа-Гарант"

третя особа ОСОБА_3

про стягнення 10037,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення 10037,16 грн. страхового відшкодування.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.06.2016р. у справі №910/8026/16 у задоволенні позові відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст.1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Оскільки складові частини транспортного засобу Mercedes, державний номер НОМЕР_1, до серпня 2015 року вже відновлювали ремонтом, то з огляду на положення п.7.38 Методики, можливість прийняття значення коефіцієнта фізичного зносу таким, що дорівнює нулю, при визначенні вартості матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, що сталася 10.08.2015р., виключається. Відповідно до консультації №80-R/20/7 від 25.05.2016р. про величину фізичного зносу транспортного засобу, проведену оцінювачем ОСОБА_4, визначено, що величина фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля Mercedes, державний номер НОМЕР_1, становить 23,9%. А тому, судом визнаються обґрунтованими та підтвердженими допустимими доказами доводи Відповідача стосовно того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 38333,71 грн.

Отже, враховуючи вартість відновлювального ремонту автомобіля Mercedes, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу у розмірі 38333,71 грн., визначені полісом №АЕ/4494090 розміри франшизи та ліміт відповідальності, Відповідач зобов'язаний був відшкодувати Позивачу витрати в розмірі 37333,71 грн. Суму відшкодування у розмірі 37333,71 грн. було сплачено Відповідачем на користь Позивача в добровільному порядку до моменту звернення з даним позовом до суду.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована невірним застосуванням норм матеріального права при визначенні суми страхового відшкодування.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2016р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 13.09.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016р. відкладено розгляд скарги на 27.09.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016р. в зв'язку з відрядженням судді-доповідача Власова Ю.Л. було призначено розгляд апеляційної скарги на 11.10.2016р.

11.10.2016р. Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

02.09.2014р. між Позивачем та ОСОБА_6 укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №120.0808041.058, об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем Mercedes, державний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

25.06.2015р. між Відповідачем та Третьою особою був укладений поліс №АЕ/4494090 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про страхування цивільно-правової відповідальності останньої, як власника наземного транспортного засобу - автомобіля «Nissan Micra», державний номер НОМЕР_2. Вказаним договором передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50000,00 грн., франшиза 1000,00 грн.

10.08.2015р. близько 09 год. 50 хв. по провулку Інженерному в м. Харкові сталася ДТП, а саме: ОСОБА_3, керуючи автомобілем Nissan, державний номер НОМЕР_2, рухаючись заднім ходом не переконалася в безпеці, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Daewoo, з послідуючим наїздом на автомобіль Mercedes, державний номер НОМЕР_1.

Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 18.09.2015р. у справі №638/15274/15-п встановлено, що 10.08.2015р. близько 09 год. 50 хв., Третя особа, керуючи автомобілем Nissan, державний номер НОМЕР_2, по провулку Інженерному в м. Харкові рухаючись заднім ходом не переконалася в безпеці, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Daewoo, державний номер НОМЕР_4, з послідуючим наїздом на автомобіль Mercedes, державний номер НОМЕР_1.

Третю особу визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

14.08.2015р. публічним акціонерним товариством «Харків-Авто» було надано ОСОБА_6 калькуляцію №КА-001517 від 14.08.2015р. на суму 48370,87 грн. за ремонт автомобіля.

20.08.2015р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, суб'єктом оціночної діяльності був наданий звіт №10/08/15 про оцінку вартості збитку, завданого пошкодженням транспортних засобів, відповідно до якого вартість збитку, завданого власнику транспортного засобу Mercedes, державний номер НОМЕР_1 складає 50230,37 грн. з врахуванням ПДВ, та 42275,35 грн. без врахування ПДВ.

27.08.2015р. Позивачем був складений та підписаний страховий акт №1518.206.15.03.01, відповідно до якого підлягає виплата страхового відшкодування в сумі 48370,87 грн.

02.09.2015р. Позивачем виплачено публічному акціонерному товариству «Харків-Авто» страхове відшкодування в сумі 48370,87 грн., що підтверджується платіжним дорученням, що знаходиться в матеріалах справи.

Таким чином, Третя особа зобов'язана відшкодувати Позивачу в порядку регресу шкоду. Оскільки її цивільно-правова відповідальність перед іншими особами за шкоду заподіяну їх майну була застрахована Відповідачем, останній зобов'язаний відшкодувати Позивачу в порядку регресу вказану матеріальну шкоду. Відповідач перерахував Позивачеві страхове відшкодування в сумі 37333,71 грн.

25.05.2016р. оцінювачем ОСОБА_4 була надана консультація №80-R/20/7, відповідно до якої фізичний знос транспортного засобу Mercedes складає 23,9%.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому або погодженим з ним особам, які, зокрема, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Згідно з ст.37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Як встановлено судом, відповідальність Третьої особи за шкоду заподіяну майну третіх осіб була застрахована Відповідачем з лімітом відповідальності 50000,00 грн., франшиза 1000,00 грн.

Як встановлено судом, 10.08.2015р. близько 09 год. 50 хв. по провулку Інженерному в м. Харкові сталася ДТП, в якому Третя особа, керуючи автомобілем Nissan, державний номер НОМЕР_2, рухаючись заднім ходом не переконалася в безпеці, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем Daewoo, з послідуючим наїздом на автомобіль Mercedes, державний номер НОМЕР_1.

Як встановлено судом, публічним акціонерним товариством «Харків-Авто» було надано ОСОБА_6 калькуляцію №КА-001517 від 14.08.2015р. на суму 48370,87 грн. за ремонт автомобіля. Позивачем зазначений випадок був визнаний страховим та за договором добровільного страхування виплачено страхове відшкодування в сумі 48370,87 грн.

Як встановлено судом фізичний знос транспортного засобу Mercedes, державний номер НОМЕР_1 складав 23,9%, в урахуванням якого Відповідач відповідно до ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" перерахував Позивачеві страхову відшкодування в розмірі 37333,71 грн.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги Позивач зазначає, що страховик, який виплатив страхове відшкодування відповідно до умов договору набуває право зворотної вимоги до страхової компанії винуватця в сумі страхового відшкодування, що дорівнює фактичним затратам із вирахуванням франшизи. Проте, апеляційний суд не може погодитись з зазначеними доводами виходячи з наступного.

За загальним правилом згідно зі ст.1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В той же час норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежує розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність (п.22.1 ст.22 - межами ліміту відповідальності; ст.29 - вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу (у випадку його наявності), розрахованого у порядку, встановленому законодавством; відповідно до пункту 32.7 ст.32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з п.12.1 ст.12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту).

Враховуючи вищевказане, різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (який відшкодовує страховик згідно з Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує безпосередньо особа, яка завдала збитків.

Отже, Відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми ст.29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, як вказано вище, на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України має відшкодовувати безпосередньо особа, яка завдала збитків.

Даний висновок підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 02.12.2015р. у справі №6-691цс12.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2016р. у справі №910/8026/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.06.2016р. у справі №910/8026/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді М.Л. Яковлєв

М.Г. Чорногуз