ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.2016 Справа № 905/2300/16

Господарський суд Донецької області у складі

головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Донецький завод гірничорятувальної апаратури», м. Донецьк

до Державного підприємства «Шахтарськантрацит», м. Шахтарськ, Донецька область

про стягнення заборгованості в розмірі 4437300, 12 грн., з яких сума основного боргу 2249574 грн., інфляційні витрати 1986373, 84 грн., 3% річних в розмірі 201352, 28 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, за довір. від 11.08.2016р.,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Донецький завод гірничорятувальної апаратури» звернулось до суду з позовом до Державного підприємства «Шахтарськантрацит» про стягнення заборгованості в розмірі 4437300, 12 грн.

Правовою підставою стягнення представник позивача під час розгляду справи вважає норми статей 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, статей 175, 193 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем договору №886 від 21 грудня 2012 року про закупівлю товару за результатами відкритих торгів, які відбулись 29 листопада 2012 року. Зазначив, що відповідно до договору відповідачу поставлений товар на суму 2249574 грн. Факт отримання товару підтверджується видатковою накладною, актом приймання-передачі. Оплата за поставлений товар проведена відповідачем частково на суму 681811, 39 грн.

У звязку із невиконанням відповідачем грошового зобовязання, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України позивачем було нараховано інфляційні витрати в розмірі 1986373, 84 грн., 3% річних в розмірі 201352, 28 грн.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 вересня 2016 року справу передано на розгляд судді Кучерявій О.О.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним в позові, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки невідомі. Заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2012 року між Державним підприємством «Шахтарськантрацит» (Замовник) та Публічним акціонерним товариством «Донецький завод гірничорятувальної апаратури» (Постачальник) укладений договір № 886 про закупівлю товару за результатами відкритих торгів, які відбулись 29 листопада 2012 року (надалі по тексту-договір).

За умовами договору постачальник зобовязується у 2012 році поставити замовникові товар «Устаткування медичне, хірургічне та ортопедичне. Апаратура для механотерапії та апаратура для лікування порушень дихання (саморятівники ізолюючі 801од. та саморятівники учбові 7 од.)», зазначений у даному договорі, а замовник прийняти і оплатити такий товар (пункт 1.1 договору).

Умовами договору, а саме пунктом 1.2, узгоджено найменування, кількість та ціна товару.

Сума договору становить 2249574 грн. Сума договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункти 3.1, 3.2 договору).

Відповідно до пункту 5.2 договору місцем поставки товару є: Відокремлений підрозділ «Управління допоміжного виробництва» Державного підприємства «Шахтарськантрацит».

Датою поставки товару вважається дата, яка вказана замовником на товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником, при прийманні товару. Право власності на посталений товар виникає у замовника з дати повної оплати зазначеного товару (пункт 5.6 договору).

Факт поставки товару підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною від 28 грудня 2012 року №1720 на суму 2249574 грн. Товар отриманий відповідачем, підтверджується підписом представників відповідача на видатковій накладній, який діяв на підставі довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей від 28 грудня 2012 року № 538.

Товар прийнято уповноваженими особами відповідача, форма довіреностей відповідає вимогам Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 р. N 99.

В якості підстави отримання матеріальних цінностей від позивача у довіреностях вказаний договір, який укладений саме між сторонами.

Також, сторонами складений та підписаний акт прийняття-передачі товару до договору на суму 2249574 грн.

Позивачем складений та виставлений рахунок на оплату №1814 від 28 грудня 2012 року.

Згідно із пунктом 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником поставленого товару на підставі рахунку та накладної на поставлений постачальником товар, протягом 3 робочих днів після отримання товару до 28 грудня 2012 року включно.

Замовник здійснює розрахунки з постачальником в національній валюті України шляхом перерахунку бюджетних коштів на розрахунковий рахунок постачальника. У разі відсутності бюджетних коштів замовник має право здійснювати закупівлю товару за даним договором за рахунок власних коштів (пункт 4.3 договору).

Пунктом 6.1.4 договору встановлено, що у разі несплати за поставлений товар у термін до 28 грудня 2012 року з будь-яких причин замовник зобовязаний повернути товар до 30 грудня 2012 року, що не перебував в експлуатації, з оформленням необхідних документів.

01 серпня 2013 року сторонами складений акт звіряння взаємних розрахунків на суму 2249574 грн. Акт підписаний сторонами та скріплений печатками останніх без зауважень.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно договору зобов'язань, не надано доказів відмови від цього майна, суд дійшов висновку, що свої зобов'язання позивач виконав у відповідності з умовами договору.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, які у певних умовах ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних витрат в розмірі 1986373, 84 грн., суми 3% річних в розмірі 201352, 28 грн. необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних за період з 02 серпня 2013 року по 25 липня 2016 року, суд визнає його вірним, стягненню підлягає сума в розмірі 201352, 28 грн.

Перевіривши арифметичний розрахунок інфляційних витрат за період з 02 серпня 2013 року по 25 липня 2016 року, суд визнає його не вірним, оскільки розрахунок здійснювався за неповний місяць. За розрахунком суду розмір інфляційних витрат за період з вересня 2013 року по липень 2016 включно є більшим, але суд не виходить за межі позовних вимог, з огляду на що, стягненню підлягає інфляційні витрати в розмірі 1986373, 84 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобов'язання з оплати товару не виконав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, судові витрати, пропорційно відношенню розміру задоволених вимог до розміру первісних, згідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Донецький завод гірничорятувальної апаратури» до Державного підприємства «Шахтарськантрацит» про стягнення заборгованості в розмірі 4437300, 12 грн., з яких сума основного боргу 2249574 грн., інфляційні витрати 1986373, 84 грн., 3% річних в розмірі 201352, 28 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Шахтарськантрацит» (86211, Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Крупської, 20, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Донецький завод гірничорятувальної апаратури» (83048, Донецька область, м. Донецьк, вул. Левицького, 31, ) суму основного боргу 2249574 грн., інфляційні витрати 1986373, 84 грн., 3% річних в розмірі 201352, 28 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 66559, 50 грн.

У судовому засіданні 11 жовтня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 17 жовтня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява