ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.10.2016 Справа № 905/2492/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Машино будівельний завод «КАНТ»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Донецький електрометалургійний завод»
проcтягнення 62570,55грн.
за участю представників:

від позивачаОСОБА_1 представник за довіреністю;
від відповідачане з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Машино будівельний завод «КАНТ» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецький електрометалургійний завод» основного боргу у розмірі 43800,00грн., інфляційних втрат у розмірі 16880,55грн., 3% річних у розмірі 1890,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором поставки №/1439/1 від 02.12.2014 щодо здійснення своєчасної оплати вартості поставленого товару.

На підтвердження вищезазначених обставин, позивач надає належним чином засвідчені копії наступних документів: договору поставки №/1439/1 від 02.12.2014, специфікації до договору, видаткової накладної №042/14 від 25.12.2014, довіреності №00138 від 23.12.2014.

Відповідач відзив на позов не надав, явку своїх представників в судове засідання 18.10.2016 не забезпечив, вимог суду не виконав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Місцезнаходженням відповідача є: 83062, м.Донецьк, вул.І.Ткаченко, буд.122, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Господарський суд Донецької області, з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. Так, начальник відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) господарського суду Донецької області ОСОБА_2, помічник судді СальніковаГ.А., секретар судового засідання ВоронаяІ.В. склали акт, відповідно, про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідача: 83062, м.Донецьк, вул.І.Ткаченко, буд.122. Складання акту мотивовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта №7-14-286 від 24.06.2016 про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м.Донецьк.

Відтак, на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/2492/16.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи № 905/2492/16 та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 Господарського процесуального кодексу України, ст.33 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст.75 Господарського процесуального Кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, вислухавши правову позицію позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

02.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю Машино будівельний завод «КАНТ» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецький електрометалургійний завод» (покупець, відповідач) підписаний договір поставки №/1439/1 (далі Договір).

За умовами вказаного договору постачальник зобовязався поставити, а покупець зобовязується прийняти та оплатити продукцію на умовах, викладених в діючому договорі (п.1.1. договору).

Відповідно до п.1.2. договору найменування (номенклатура, асортимент) продукції вказуються в специфікаціях, які є невідємними частинами даного договору.

Згідно з п.3.1. договору продукція, що поставляється по договору оплачується по ціні, вказаній у специфікації до діючого договору та зміні не підлягає. Загальна сума договору визначається загальною сумою специфікацій, які є невідємними частинами даного договору (п.3.2. договору).

Відповідно до п.4.1. договору покупець здійснює оплату на поточний рахунок постачальника на умовах, вказаних у специфікації до договору.

Пунктом 5.1. встановлено, що продукція поставляється на умовах, вказаних в специфікаціях до договору, які є невідємними частинами даного договору (п.3.2. договору).

Сторонами підписана специфікація №1 до договору, в якій вказані найменування (гільза, креслення ЕС1 117000), кількість (1 шт. 390 кг), ціна (без ПДВ 20% - 36500,00грн.), загальна вартість продукції (43800,00грн.) та строк поставки (червень серпень 2010 року).

Продукція поставляється на умовах DDP (м.Донецьк, вул.І.Ткаченко,122. Центральний заводський склад покупця, якщо інше не вказано у письмовій заявці покупця), при поставці автотранспортом - відповідно «ІНКОТЕРМС - 2000», не пізніше 30 днів відповідно до письмової заявки, після підписання даної специфікації.

Відповідно до п.7 специфікації покупець здійснює оплату вартості продукції на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів після поставки продукції

Згідно з п.12.1 договору, останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2015. Виплата пені, штрафів, виплата нанесених збитків не звільняє сторін від зобовязань виконати свої зобовязання (п.12.2 договору).

Належним чином засвідчена копія договору поставки №/1439/1 від 02.12.2014 підписана сторонами та наявна в матеріалах справи.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

На підтвердження виконання договору та здійснення поставки товару, позивачем надана копія видаткової накладної №042/14 від 25.12.2014.

Відповідач отримав товар за видатковою накладною №042/14 від 25.12.2014 на суму 43800,00грн. без жодних зауважень та заперечень, про що свідчить підпис його представника за довіреністю №00138 від 23.12.2014 ОСОБА_3

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується, що продукція за договором №/1439/1 від 02.12.2014 передана належним чином позивачем та отриманий відповідачем на суму 43800,00грн.

За вказану продукцію, як зазначає позивач, відповідач станом на момент розгляду справи не розрахувався, тому у останнього виникла заборгованість у розмірі 43800,00грн.

Відповідач факт наявності заборгованості за договором №/1439/1 від 02.12.2014 не спростував, доказів оплати до суду не надав, а матеріали справи останніх не містять.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність наявності основного боргу у розмірі 43800,00грн. у відповідача перед позивачем.

Судом встановлено, що строк оплати за товар за умовами договору №/1439/1 від 02.12.2014 та специфікації №1 настав 23.02.2015.

Оскільки, відповідачем прострочений строк оплати товару, то позивач просить стягнути з останнього 3% річних за період з 24.02.2015 по 01.08.2016 у розмірі 1890,00грн. та інфляційні втрати у розмірі 16880,55грн. за період з 24.02.2010 по 01.08.2016.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Судом перевірена вірність зробленого позивачем розрахунку 3% та встановлено, що він є арифметично невірним, у зв'язку з тим, що позивачем не враховано, що 2016 рік містить 366 днів.

Судом зроблений власний розрахунок 3% річних, а саме на суму 43800,00грн. за період з 24.02.2015 по 31.12.2015 у розмірі 1119,60грн., за період з 01.01.2016 по 01.08.2016 у розмірі 768,30грн.

Отже, загальна сума 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача складає 1887,90грн.

Розрахунок позивача інфляційного збільшення боргу у розмірі 16880,55грн. за період з 24.02.2010 по 01.08.2016 є арифметично невірним, оскільки позивач невірно визначив загальний індекс інфляції за період, який складає 138,402%.

Судом зроблений власний розрахунок інфляційного збільшення боргу, а саме на суму 43800,00грн. за період з 24.02.2010 по 01.08.2016 у розмірі 16819,86грн.

Отже, загальна сума інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача складає 16819,86грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У звязку з частковим задоволенням позову, судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючисьст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарськогопроцесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецький електрометалургійний завод» (83062, м.Донецьк, вул.І.Ткаченко,122, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Машино будівельний завод «КАНТ» (83004, м.Донецьк, вул.Батищева, буд.10Б, поштова адреса: 61024, м.Харків, а/с 7098, ) основний борг у розмірі 43800 (сорок три тисячі вісімсот)грн. 00коп., 3% річних у розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім)грн. 90коп., інфляційне збільшення боргу у розмірі 16819(шістнадцять тисяч вісімсот девятнадцять)грн. 86коп. та судовий збір у розмірі 1376(одна тисяча триста сімдесят шість)грн. 62коп.

3.В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України

Дата складення повного рішення:24.10.2016.

Суддя Д.М. Огороднік