ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2016 р.Справа № 916/2128/16

за позовом Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі регіональної філії „Південна залізниця

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Термінал Стівідорінг і К

про стягнення 88820 грн.

Суддя Смелянець Г.Є.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ „Українська залізниця в особі регіональної філії „Південна залізниця звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ТОВ „Термінал Стівідорінг і К штрафних санкцій в сумі 88820 грн., що нараховані відповідачу за неправильно зазначену у залізничній накладній №41695289 масу вантажу, який відправлений ТОВ „Термінал Стівідорінг і К у вагоні №74705468. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України та п.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000р. №644, а також на відомості, які зазначені відправником у залізничній накладній №41695289 щодо маси вантажу та обставини, що встановлені у комерційному акті АА №064345/3 від 14.02.2016р., який складений на станції Кременчук Південної залізниці.

Відповідач надав до суду заперечення на позовну заяву від 07.09.2016р. за вх.№21747/16, згідно з якими просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову, з посиланням при цьому на те, що договірні зобовязання по наданню послуг перевезення виникли між відповідачем і Одеською залізницею, а не Південною залізницею. В силу вимог ст.52 Статут залізниць України залізниця за своєю ініціативою не мала права проводити перевірку маси вагону і вантажу. Залізницею порушені вимоги інструкції „Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів та підприємствах організаціях України від 20.05.2008р. №281/171/578/155, оскільки в порушення вимог п.5.1.3. інструкції в комерційному акті та актах загальної форми комісією не визначено норму природних втрат і границі відносної похибки методу вимірювання маси в даній цистерні. В порушення вимог п.5.2.3. інструкції в комерційному акті просто вказана градуювальна таблиця та не наведена інформація та докази, що дана таблиця відображає параметри даної цистерни. В актах загальної форми, які складені вантажоодержувачем, зазначена комісія з працівників різних підрозділів Південної залізниці станції Кременчук. Встановлювали кількість маси вантажу одні особи, а приймали даний вантаж інші особи, оскільки, згідно залізничної накладної вагон з вантажем отримали дві особи комерційний агент ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але дані особи, які прийняли вантаж та вагон у залізниці ні в актах загальної форми ні в комерційному акті незазначені. В порушення вимог п.4.1.3. інструкції та вимог Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність у комерційному акті не зазначено, що залізнична цистерна повинна пройти повірку або державну метрологічну атестацію. Вимогами ст.118 Статуту залізниць України, на яку посилається позивач у позові, не передбачено стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу. Стягнення штрафу повинно відбуватися на підставі договору згідно якого виникають зобовязання, а саме договору „Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надані залізницею додаткові послуги.

Позивач надав до суду відзив на заперечення на позовну заяву від 04.10.2016р. за вх. №24052/16, в яких позивачем спростовані заперечення відповідача, та згідно з якими позивач просить суд позов задовольнити.

Під час розгляду справи судом задоволено клопотання позивача про продовження строку вирішення спору на 15 днів, про що 07.09.2016р. винесено відповідну ухвалу.

У судовому засіданні 12.10.2015р. господарським судом оглянуті оригінали актів загальної форми №11, №12 та комерційній акт АА №064345/3 від 14.02.2016р.

На підставі ст.77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалася перерва до 19.10.2016р., до 24.10.2016р., про що сторони у справі повідомлені належним чином.

На підставі ст.85 ГПК України у судовому засіданні за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

13.02.2016р. зі станції Берегова Одеської залізниці ТОВ „Термінал Стівідорінг і К у вагоні-цистерні №74705468 відправлений вантаж (паливо дизельне), що підтверджується залізничною накладною №41695289.

Відповідні відмітки вантажовідправника у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений наливом, що маса вантажу визначена відправником шляхом обміру та становить 58484 кг. Вантаж опломбований ЗПП відправника.

При цьому згідно з відміткою вантажовідправника у розділі 55 залізничної накладної останнім підтверджено правильність внесених у накладну відомостей.

Під час надходження цього вантажу на станцію призначення Кременчук Південної залізниці складені акти загальної форми №11 та №12 від 14.02.2014р., згідно з якими з цистерни знято ЗПП та за результатами обміру встановлено недостачу вантажу у кількості 2390 кг.

Тією ж датою 14.02.2016р. на станції Кременчук Південної залізниці складений комерційний акт АА №064345/3, в якому встановлено, що на підставі акту ГУ-23 №11 від 14.02.2016р. на станції Кременчук 14.02.2016р. здійснений комісійний замір вантажу: паливо дизельне в цистерні тип 62 74705468 при якому виявлено, що по документу значиться кількість вантажу визначена шляхом обміру при температурі 4,7 густина 0,8382. взлив 274,5 см, вага нетто 58484, тара 23000, фактично виявлено: при температурі +6, платність 0,833, висота 262 см. Згідно розрахунків калібрувальної таблиці вага вантажу склала 56094 кг, тобто недостача вантажу склала 2390 кг. Замер здійснювався метроштоком МШИ-3,5, таврованим 0.09.2015р. ДСТУ ГОСТ 8.247:2009, густина визначена ареометром АНТ-1. Теча вантажу відсутня. Для комісійного заміру з даної цистерни знято справне ЗПП ст. Кременчук ОСОБА_5 Д348074.

Згідно Свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 30.09.2016р., метрошток на підставі результатів повірки визнається придатним і допускається до застосування згідно з ДСТУ ГОСТ 8.247:2009р.

Згідно з паспортом ареометру для нафти АНТ-1 ареометр відповідає вимогам ГОСТ 18481-81 і визнаний пригодним для експлуатації. Повірка проведена 01.08.2015р.

31.03.2016р. позивач надіслав відповідачу претензію від 29.03.2016р. №740 з вимогою сплатити штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу в сумі 88820 грн.

Вказану претензію відповідач одержав 08.04.2016р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та фіскальним чеком від 31.03.2016р., але відповіді на претензію не надав та штраф позивачу не сплатив, що і зумовило звернення останнього до суду з даним позовом.

Згідно з розрахунком позивача, штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу становить 88820 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу, яка зазначена у залізничній накладній в сумі 17764 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічні положення щодо регулювання правовідносин в галузі перевезення передбачені і у ч.5 ст.306 ГК України.

Відповідно до ст.37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У ст.23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Вимогами р. ІІ Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138) та зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000р. за №863/5084 встановлено, що вантажовідправником заповнюються в т.ч. такі графи накладної як „Найменування вантажу (графа 20), „Маса вантажу, визначена відправником (графа 24), „Спосіб визначення маси (графа 26), „Ким завантажено вантаж у вагон (контейнер) (графа 28), „Правильність внесених відомостей підтверджую (графа 55).

Згідно з відомостями, які внесені у залізничну накладну відправником вантажу та правильність внесення яких підтверджена представником останнього ОСОБА_6, про що свідчить його підпис на залізничній накладній, маса вантажу визначена відправником та становить у вагоні №74705468 58484 кг. Спосіб визначення маси вантажу шляхом обміру. Навантаження здійснено засобами відправника.

Водночас обставини, які встановлені у комерційному акті, складеному на станції призначення вантажу, свідчать, що маса вантажу у вагоні №74705468 становить 56094 кг, тобто недостача вантажу становить 2390 кг.

При цьому, замір здійснювався за допомогою метроштоку МШИ, який пройшов повірку 30.09.2015р., про що свідчить відповідне Свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, з датою чинності до 30.09.2016р., та ареометру АНТ-1, повірку якого проведено 01.08.2015р., про що свідчить паспорт ареометру для нафти АНТ-1.

В силу вимог ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. У ст.118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Водночас вимогами п.5.5. Правил оформлення перевізних документів також передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що залізниця має право нараховувати штраф на підставі статей 118 та 122 Статуту залізниць України окремо за кожне порушення: неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача. Аналогічні висновки містяться у Розясненнях Президії ВГСУ від 29.09.2008р. №04-5/225 та в оглядовому листі ВГСУ від 29.11.2007р. №01-8/917 Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства.

Згідно з розрахунком штрафу, який здійснений позивачем за неправильне зазначення відповідачем маси вантажу у вагоні №74705468 розмір штрафу становить 88820 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу, яка зазначена у залізничній накладній в сумі 17764 грн.

Таким чином, виходячи із вищевстановлених обставин справи, які свідчать про обґрунтованість і правомірність позовних вимог, а також з того, що відповідач не навів суду жодних мотивів, які б надавали суду можливість зменшити розмір нарахованого штрафу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову.

Посилання відповідача на те, що вантаж прийнятий до перевезення Одеською залізницею, а тому договірні відносини виникли у відповідача саме з Одеської залізницею і Південна залізниця не мала права на звернення до суду з даним позовом, господарський суд до уваги не приймає, виходячи з наступного.

По-перше, обставини, які стали підставою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді сплати штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу встановлені саме на станції призначення вантажу Кременчук Південної залізниці.

По-друге, позивачем у справі є ПАТ „Укрзалізниця в особі регіональної філії „Південна залізниця, яка є відокремленим підрозділом ОСОБА_1, не має статусу юридичної особи, діє від імені ОСОБА_1 та в його інтересах, здійснює делеговані ОСОБА_1 функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності товариства, про що свідчить Положення про регіональну філію „Південна залізниця ПАТ „Українська залізниця, яке затверджено наказом ПАТ „Укрзалізниця 26.02.2016р. №144.

По-третє, згідно з п.6.3. Розяснень Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008р. №04-5/225 статут не містить чітких приписів стосовно того, якій саме залізниці (відправлення, призначення чи транзитній) належить право вимагати стягнення вказаного штрафу, тому такі позови можуть заявляти як залізниці відправлення, так і призначення або транзитні. Оскільки накладна є письмовою формою договору перевезення вантажу, що укладається вантажовідправником із залізницею згідно зі статтею 24 Статуту ( 457-98-п ) і вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, то й відповідачем за позовами про стягнення штрафу за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача має бути відправник вантажу.

Доводи відповідача про те, що в силу вимог ст.52 Статуту залізниць України залізниця не мала права перевіряти масу вантажу також не приймаються до уваги господарським судом, оскільки у ст. 52 Статуту залізниць України встановлені випадки, у разі наявності яких залізниця зобовязана перевіряти масу, кількість місць та стан вантажу. Поряд з цим, відповідно до вимог ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Також не приймаються до уваги господарським судом посилання відповідача на порушення позивачем вимог Інструкції „Про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів та підприємствах організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго, Мінекономіки, Мінтрансзвязку України, Держспоживстандарт України від 20.05.2008р. №281/171/578/155 та зареєстрованої в Мінюсті України 02.09.2008р. за №805/15496 (надалі Інструкція), оскільки вимогами п.5.1.1. цієї Інструкції встановлено, що приймання нафти і нафтопродуктів за кількістю здійснюється відповідно до вимог цієї Інструкції та договорів постачання, купівлі продажу тощо (далі договір).

Підставою виникнення спору у даній справі є неправильне зазначення вантажовідправником маси вантажу у залізничній накладній, а в силу вимог ч.3 ст.909 ЦК України, ч.2 ст.307 ГК України ст.6 Статуту залізниць України залізнична накладна свідчить про укладення між відповідачем (вантажовідправник) і позивачем (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача. Тобто, в даному випадку правила приймання нафти і нафтопродуктів, які встановлені у вищевказаній Інструкції не застосовуються до сторін за договором перевезення вантажу.

Посилання відповідача на те, що позивачем не встановлено норму природної втрати і граничного розходження маси нетто вантажу також не приймаються до уваги господарським судом, з огляду на вимоги п.2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, згідно з якими у тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.2000 N 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 862/5083 (далі - Правила видачі вантажів).

Тобто, в даному випадку сам факт складання залізницею комерційного акту свідчить, що різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто.

Посилання відповідача на те, що встановлювали кількість вантажу одні особи, а приймали даний вантаж інші особи не приймаються до уваги господарки судом, оскільки комерційний акт підписаний одержувачем вантажу ОСОБА_7, який приймав участь у комісійному прийманні вантажу, про що зазначено в комерційному акті.

Посилання відповідача на те, що підставою виникнення зобовязань щодо оплати штрафних санкцій є укладений з Одеською залізницею договір „Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надані залізницею додаткові послуги не відповідають встановленим обставинам справи, які свідчать про те, що підставою виникнення даного спору є неналежне виконання відповідачем зобовязань з договору перевезення вантажу, який укладений між позивачем і відповідачем, про що свідчить наявна у справі залізнична накладна.

На підставі ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі регіональної філії „Південна залізниця задовольнити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Термінал Стівідорінг і К (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, буд.3, ідентифікаційний код 31154105, р/р 8438 в ПАТ „Укрсоцбанк, МФО 30002) на користь Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця в особі регіональної філії „Південна залізниця (61052, м. Харків, вул. Конарєва,7, ідентифікаційний код 40081216,р/р 9414 в ТВБВ №10016/0112 в філії Полтавське обласне управляння АТ „Ощадбанк, МФО 331467) штрафні санкції в сумі 88820 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять) грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 31 жовтня 2016 р.

Суддя Г.Є. Смелянець