РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016№910/15656/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/15656/16

за позовом Інституту політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф. Кураса НАН України, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Медіа Простір», м. Київ,

про стягнення 104 492 грн.,

за участю представників:

позивача - Проценка С.В. (довіреність від 16.09.2016 №306/164/1-14);

відповідача - не з'явився.

Інститут політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф. Кураса НАН України (далі - Інститут) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Медіа Простір» (далі - Товариство): 80 631,17 грн. заборгованості, яка утворилася у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що знаходиться у віданні НАН України та обліковується на балансі установ, організацій та підприємств НАН України від 19.02.2014 №12 (далі - Договір №12), та договору від 19.02.2014 №12-В про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - Договір №12-В); 16 565,88 грн. пені; 7 294,95 грн. штрафу, а всього 104 492 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.08.2016 порушено провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 24.10.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання; відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвали господарського суду міста Києва від 29.08.2016 і від 26.09.2016 було надіслано відповідачу на адресу (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 18), зазначену у позовній заяві і в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Крім того, до матеріалів справи долучено конверт повернення поштового відправлення з юридичної адреси відповідача з відміткою відділення поштового зв'язку «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 24.10.2016 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.02.2014 Інститутом (орендодавець) і Товариством (орендар) укладено Договір №12, за умовами якого:

- орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме державне майно: кімнату 404 (далі - майно) площею 40 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Кутузова, 8, на 4-му поверсі адміністративної будівлі, що перебуває на балансі Інституту, вартість якого визначена згідно із звітом від 05.12.2013 про незалежну оцінку і становить за незалежною оцінкою станом на 31.10.2013 266 702 грн. (без ПДВ) (пункт 1.1 Договору №12);

- майно передається в оренду з метою використання під офіс (пункт 1.2 Договору №12);

- оподаткування орендної плати здійснюється відповідно до чинного законодавства України (пункт 1.4 Договору);

- орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у Договорі №12, але не раніше дати підписання сторонами Договору №12 (у разі нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору №12) та акта приймання-передачі майна (пункт 2.1 Договору №12);

- обов'язок щодо складання акта приймання-передачі покладається на орендодавця (пункт 2.4 Договору №12);

- орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.1995 №786 (далі - Методика), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація за індекс інфляції) - січень 2014 року 4 036,50 грн.; орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2014 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за лютий 2014 року; крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю за розрахунками орендодавця відшкодування комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати за утримання будинку та прилеглої території, інші витрати за Договором №12 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (пункт 3.1 Договору №12);

- нарахування ПДВ здійснюється у порядку, визначеному законодавством України (пункт 3.2 Договору №12);

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (пункт 3.3 Договору №12);

- орендна плата перераховується орендарем відповідно до вимог чинного законодавства України за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця (пункт 3.4 Договору №12);

- орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь балансоутримувача відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день сплати (пункт 3.7 Договору);

- у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (пункт 3.8 Договору №12);

- зайва сума орендної плати, що надійшла до балансоутримувача, підлягає заліку в рахунок подальших платежів (пункт 3.9 Договору №12);

- орендар зобов'язується: прийняти орендоване майно за актом приймання-передачі; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату (пункти 5.2 і 5.4 Договору №12);

- орендодавець зобов'язується передати орендарю в оренду майно згідно із Договором №12 за актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно із Договором №12, а у разі оренди майна на строк не менше ніж три роки - після державної реєстрації Договору №12 (пункт 7.1 Договору №12);

- Договір №12 діє з 19.02.2014 до 31.12.2016 включно (пункт 10.1 Договору №12).

Судом встановлено, що Інститут передав, а Товариство прийняло у тимчасове користування на умовах оренди нежитлові приміщення за адресою: м. Київ, вул. Кутузова, 8, номер кімнат, що передаються в оренду - 404, поверх - 4, площа - 40 кв.м., стан приміщення на момент передачі в оренду - задовільний, недоліки - немає, що підтверджується актом приймання-передачі від 19.02.2014, який підписано повноважними представниками Інституту і Товариства, і скріплено печатками вказаних юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що об'єктами оренди за цим Законом є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі умов Договору №12 у відповідача виникло зобов'язання з оплати орендної плати на загальну суму 82 017,60 грн., а саме: за липень 2015 року - 9 149,28 грн.; за серпень 2015 року - 9 176,64 грн.; за вересень 2015 року - 9 024,96 грн.; за жовтень 2015 року - 9 066,72 грн.; за листопад 2015 року - 9 068,16 грн.; за квітень 2016 року - 9 125,76 грн.; за травень 2016 року - 9 109,44 грн.; за червень 2016 року - 9 164,16 грн.; за липень 2016 року - 9 132,48 грн.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За приписами частини четвертої статті 286 Господарського кодексу України (далі - ГК України) орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Як передбачено пунктом 3.1 Договору №12, орендна плата визначається на підставі Методики і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація за індекс інфляції) - січень 2014 року 4 036,50 грн.

За приписами частини першої та другої статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що Товариством було сплачено балансоутримувачу лише 9 068,16 грн. за Договором №12.

Отже, заборгованість відповідача з орендної плати за Договором №12 як станом на 01.08.2016 (за розрахунком позивача), так і станом на дату прийняття рішення (24.10.2016) становить 72 949,44 грн. (82 017,60 грн. - 9 068,16 грн.) і підлягає стягненню за даним рішенням суду.

Крім основної заборгованості за Договором №12 позивач просить стягнути з відповідача 15 959,82 грн. пені.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.7 Договору №12 встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь балансоутримувача відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день сплати.

Так, позивач просить суд стягнути 15 959,82 грн. пені за такі періоди:

з 21.07.2015 (оскільки 20.07.2015 останній день оплати заборгованості за липень 2015 року; кількість дів прострочення - 377) по 31.07.2016 (нарахованих на 9 149,28 грн. заборгованості за липень 2015 року) сума пені становить 4 165,56 грн.;

з 21.08.2015 (оскільки 20.08.2015 останній день оплати заборгованості за серпень 2015 року; кількість днів прострочення - 345) по 31.07.2016 (нарахованих на 9 176,64 грн. заборгованості за серпень 2015 року) сума пені становить 3 710,37 грн.;

з 21.09.2015 (оскільки 20.09.2015 останній день оплати заборгованості за вересень 2015 року; кількість днів прострочення - 315) по 31.07.2016 (нарахованих на 9 024,96 грн. заборгованості за вересень 2015 року) сума пені становить 3 224,75 грн.;

з 21.10.2015 (оскільки 20.10.2015 останній день оплати заборгованості за жовтень 2015 року; кількість днів прострочення - 285) по 31.07.2016 (нарахованих на 9 066,72 грн. заборгованості за жовтень 2015 року) сума пені становить 2 901,85 грн.;

з 21.04.2016 (оскільки 20.04.2016 останній день оплати заборгованості за квітень 2016 року; кількість днів прострочення - 102) по 31.07.2016 (нарахованих на 9 125,76 грн. заборгованості за квітень 2016 року) сума пені становить 907,57 грн.;

з 21.05.2016 (оскільки 20.05.2016 останній день оплати заборгованості за травень 2016 року; кількість днів прострочення - 72) по 31.07.2016 (нарахованих на 9 109,44 грн. заборгованості за травень 2016 року) сума пені становить 619,94 грн.;

з 21.06.2016 (оскільки 20.06.2016 останній день оплати заборгованості за червень 2016 року;кількість днів прострочення - 41) по 31.07.2016 (нарахованих на 9 164,16 грн. заборгованості за червень 2016 року) сума пені становить 340,46 грн.;

з 21.07.2016 (оскільки 20.07.2016 останній день оплати заборгованості за липень 2016 року;кількість днів прострочення - 11) по 31.07.2016 (нарахованих на 9 132,48 грн. заборгованості за липень 2016 року) сума пені становить 89,32 грн.

Суд перевірив здійснений позивачем розрахунок суми пені і періодів її нарахування та встановив, що він неправильний.

Так, позивачем не враховано, що частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, проте позивачем у розрахунку суми пені не враховані зазначені приписи ГК України.

За перерахунком суду сума пені та періоди її нарахування становлять:

з 21.07.2015 (нарахованих на 9 149,28 грн. заборгованості за липень 2015 року) по 21.01.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) сума пені становить 2 263,01 грн.;

з 21.08.2015 (нарахованих на 9 176,64 грн. заборгованості за серпень 2015 року) по 21.02.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) сума пені становить 2 144,35 грн.;

з 21.09.2015 (нарахованих на 9 024,96 грн. заборгованості за вересень 2015 року) по 21.03.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) сума пені становить 1 999,25 грн.;

з 21.10.2015 (нарахованих на 9 066,72 грн. заборгованості за жовтень 2015 року) по 21.04.2016 (останній день шестимісячного строку для нарахування пені у відповідності до вимог статті 232 ГК України) сума пені становить 2 008,56 грн.;

з 21.04.2016 (нарахованих на 9 125,76 грн. заборгованості за квітень 2016 року) по 31.07.2016 (дата, визначена позивачем у розрахунку) сума пені становить 905,10 грн.;

з 21.05.2016 (нарахованих на 9 109,44 грн. заборгованості за травень 2016 року) по 31.07.2016 сума пені становить 618,25 грн.;

з 21.06.2016 (нарахованих на 9 164,16 грн. заборгованості за червень 2016 року) по 31.07.2016 сума пені становить 339,52 грн.;

з 21.07.2016 (нарахованих на 9 132,48 грн. заборгованості за липень 2016 року) по 31.07.2016 сума пені становить 89,08 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 10 367,12 грн. пені за розрахунком суду, нарахованих на заборгованість за Договором №12; у решті стягнення суми пені (5 592,70 грн.) за Договором №12 слід відмовити.

Крім того, пунктом 3.8 Договору №12 встановлено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок 10% штрафу та встановлено, що Інститутом вірно визначено розмір штрафу, тому стягненню з відповідача підлягає 7 294,95 грн. штрафу за прострочення внесення платежів з орендної плати.

Що ж до стягнення з відповідача заборгованості за Договором №12-В, то слід зазначити таке.

19.02.2014 Інститутом (балансоутримувач) і Товариством (орендар) укладено Договір №12-В, за умовами якого:

- балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кутузова, 8 (далі - будівля), розрахункова площа 2 519,7 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих орендодавцем за Договором №12-В; орендар користується приміщенням, яке складається з приміщень загальною площею 40 кв.м., розміщених в підвалі будівлі, вартістю (експертною) 266 702 грн. (далі - орендоване приміщення) відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до Договору №12; орендоване приміщення використовується для розміщення офісу (пункт 1.1 Договору №12-В);

- балансоутримувач зобов'язується забезпечити:

виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності, у тому числі орендарю і його співробітникам згідно з вимогами чинного законодавства України про користування будівлями; перелік таких робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються Договором №12-В;

надання орендарю комунальних послуг за чинними розцінками і тарифами;

інформування орендаря про зміни витрат на утримання будівлі і тарифу на послуги (пункт 2.1 Договору №12-В);

- орендар зобов'язується не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, отримати рахунки та внести плату на рахунок балансоутримувача (або організації, що обслуговує будівлю), за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, за комунальні послуги, а також відшкодувати податок на землю; відшкодування комунальних витрат орендаря необхідно оплачувати на розрахункові рахунки 7359 та 7359 згідно із щомісячними рахунками-фактурами; вказані оплати потрібно проводити саме так у зв'язку з фінансуванням витрат Інституту з тепло- та електроенергії з загального фонду головного розпорядника бюджетних коштів (підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Договору №12-В в редакції додатку від 01.02.2015);

- Договір №12-В діє з 19.02.2014 по 31.12.2016 включно (пункт 5.1 Договору №12-В).

Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі умов Договору №12-В у відповідача виникло зобов'язання з оплати комунальних послуг на загальну суму 5 654,99 грн. і з відшкодування податку за землю на загальну суму 2 798,39 грн., а саме: за липень 2015 року - 383,65 грн. (комунальні послуги); за серпень 2015 року - 378,36 грн. (комунальні послуги); за вересень 2015 року - 391,75 грн. (комунальні послуги) і 1 431,16 грн. (відшкодування податку за землю); за жовтень 2015 року - 367,28 грн. (комунальні послуги); за листопад 2015 року - 391,20 грн. (комунальні послуги); за квітень 2016 року - 1 656,31 грн. (комунальні послуги); за травень 2016 року - 1 191,41 грн. (комунальні послуги); за червень 2016 року - 579,83 грн. (комунальні послуги) і 1 367,23 грн. (відшкодування податку на землю); за липень 2016 року - 315,20 грн. (комунальні послуги).

Судом встановлено, що Товариством сплачено Інституту лише 771,65 грн. за надані комунальні послуги, податок на землю відповідачем позивачу не відшкодовано.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за комунальні послуги становить 4 883,34 грн. (5 654,99 грн. - 771,65 грн.), а з відшкодування податку за землю - 2 798,39 грн., з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім суми заборгованості за Договором №12-В позивач просить стягнути з відповідача 606,06 грн. пені.

У пункті 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Підпунктом 2.2.3 пункту 2.2 Договору №12-В встановлено, що орендар зобов'язується при несвоєчасному внесенні плати сплачувати пеню із розрахунку чинної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Разом з тим, згідно з додатком від 01.02.2015 до Договору №12-В сторонами вирішено внести зміни до Договору №12-В та викласти в новій редакції підпункт 2.2.3 пункту 2.2 Договору №12-В: «Орендар зобов'язується не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, отримати рахунки та внести плату на рахунок балансоутримувача (або організації, що обслуговує будівлю), за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, за комунальні послуги, а також відшкодувати податок на землю.

Відшкодування комунальних витрат орендаря необхідно оплачувати на розрахункові рахунки 7359 та 7359 згідно із щомісячними рахунками-фактурами.

Вказані оплати потрібно проводити саме так у зв'язку з фінансуванням витрат Інституту з тепло- та електроенергії з загального фонду головного розпорядника бюджетних коштів.».

Отже, враховуючи, що згідно із внесеними додатком від 01.02.2015 змінами Договір №12-В не передбачає право позивача на нарахування пені, то суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у сумі 606,06 грн., нарахованої на суму заборгованості за Договором №12-В.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Медіа Простір» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18; ідентифікаційний код 30861114) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь Інституту політичних і етнонаціональних досліджень ім. І.Ф. Кураса НАН України (01011, м. Київ, вул. Кутузова, буд. 8; ідентифікаційний код 16394076): 80 631 (вісімдесят тисяч шістсот тридцять одну) грн. 17 коп. заборгованості; 10 367 (десять тисяч триста шістдесят сім) грн. 12 коп. пені; 7 294 (сім тисяч двісті дев'яносто чотири) грн. 95 коп. штрафу і 1 474 (одну тисячу чотириста сімдесят чотири) грн. 40 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.10.2016.

Суддя О. Марченко