ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.10.16р. Справа № 904/6159/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод підіймально-транспортного обладнання", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 256 836 грн. 37 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №3 від 01.10.16р.

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод підіймально-транспортного обладнання", звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" заборгованість в сумі 256 836 грн. 37 коп., з яких: 199 606 грн. 80 коп. - основний борг, 7 005 грн. 38 коп. 3% річних, 50 224 грн. 19 коп. індекс інфляцій, відповідно до умов договору поставки № 403-ПУ від 27.12.2013р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачами своїх господарських зобов'язань.

Відповідач відзив на позов не надав. В судовому засіданні 11.10.2016р. представник відповідача підтвердив факт отримання товару від позивача за спірними поставками, але у наданих письмових поясненнях зазначив, що відповідно до п. 4.7 ОСОБА_2 датою поставки товару, є дата вказана представником покупцям на відповідних товаросупровідних документах, тобто, при розрахунку позивачем взята одна й та сама дата не дивлячись на те, що фактично поставки відбувалися у різні дати, про що свідчать відмітки на видаткових накладних, у звязку із чим надав контррозрахунок 3% річних.

11.10.2016р. представник позивача подав клопотання про заміну Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на Приватне акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", узвязку зі зміною найменування відповідача.

В порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 11.10.2016р. оголошувалась перерва до 15:30 год. 11.10.2016р.

Представник відповідача в судове засідання 11.10.2016р. о 15:30 год. не зявився

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника у повідомленні про перерву від 11.01.2016р.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

встановив:

27.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецький завод підіймально-транспортного обладнання" (постачальник) укладений договір поставки №403- ПУ (надалі - Договір), відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого в порядку та на умовах, передбаченим ОСОБА_2, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК (далі - продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в даному ОСОБА_2 та Специфікаціях, які є невід'ємною частиною ОСОБА_2; покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену у його власність продукцію відповідно до умов даного ОСОБА_2.

За умовами п. 8.1 ОСОБА_2 він набирає чинності з 01 січня 2014 року при умові його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у разі належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії ОСОБА_2 встановлюється до 31.12.2015р. включно.

У разі невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань по даному ОСОБА_2, строк дії ОСОБА_2 продовжується до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Відповідно до п. 4.1 ОСОБА_2 поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості по цінам, з якісними характеристиками і в строки, узгоджені сторонами специфікації до даного ОСОБА_2.

Згідно п. 4.7 ОСОБА_2 датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником.

При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на видатковій накладній.

У п. 5.1 ОСОБА_2 сторони узгодили, що загальна сума ОСОБА_2 визначається загальною сумою всіх Специфікацій, які являються невідємною частиною даного ОСОБА_2. У випадку відхилення кількості фактично поставленої продукції від узгодженої до поставки кількості, загальна сума ОСОБА_2, змінюється пропорційно кількості фактично поставленої продукції з розрахунку її ціни, вказаної у відповідних Специфікаціях до ОСОБА_2. Толеранс (відхилення по кількості) поставки продукції складає 0, якщо інше не обумовлено сторонами в відповідних специфікаціях до ОСОБА_2. В будь-якому випадку, загальна орієнтовна сума ОСОБА_2 не повинна перевищувати суму еквівалентну 39 000 000, 00 грн. (тридцять девять мільйонів гривень 00 копійок) з ПДВ на дату укладення ОСОБА_2. Сума ОСОБА_2 може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної Додаткової угоди після отримання дозволу уповноваженого на те органу управління покупця.

Згідно п. 5.2 ОСОБА_2 ціна на поставлену постачальником продукцію встановлюється сторонами у відповідних Специфікаціях до ОСОБА_2.

За умовами п. 5.4 ОСОБА_2, в редакції додаткової угоди від 23.04.2014р., розрахунки за поставлену постачальником продукцію здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (п'яти) робочих днів з 90 (девяностого) календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку й при умові наданняпостачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 ОСОБА_2. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. Остаточні взаєморозрахунки між покупцем і постачальником здійснюються на підставі даних якості, кількості, асортименту та комплектності продукції, визначених відповідно до розділу 2 цього ОСОБА_2.

На виконання умов ОСОБА_2 та Специфікацій від 31.07.2014р., 30.10.2014р., 23.05.2014р., 04.08.2014р., 30.10.2014р., 11.06.2014р. позивач поставив відповідачу товар належної якості та в узгодженій кількості на загальну суму 199 606 грн. 00 коп., який був прийнятий відповідачем, що підтверджується наступними видатковими накладними:

- №219 від 05.11.2014р. на суму 119 880 грн. 00 коп.,

-№ 236 від 04.12.2014р. на суму 7 560 грн. 00 коп.;

- № 237 від 04.12.2014р. на суму 13 920 грн. 00 коп.;

- № 249 від 15.12.2014р. на суму 10 200 грн. 00 коп.;

- № 250 від 15.12.2014р. на суму 10 200 грн. 00 коп.;

- № 251 від 15.12.2014р. на суму 2 760 грн. 00 коп.;

- № 253 від 15.12.2014р. на суму 21 900 грн. 00 коп.;

- № 252 від 15.12.2014р. на суму 13 186 грн. 80 коп.;

які наявні в матеріалах справи (а.с. 34 38, 40-42).

Відповідач свої зобовязання по оплаті вартості поставленого товару у визначені ОСОБА_2 строки не виконав, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 199 606 грн. 00 коп.

Із посиланням на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 7 005 грн. 38 коп. за період з 17.03.2015р. по 16.05.2016р. та інфляційне збільшення в розмірі 50 224 грн. 19 коп. за період з квітня 2015р. по квітень 2016р.

Заборгованість відповідача підтверджується: ОСОБА_2 з додатками, копіями специфікацій, видаткових накладних, довіреностей на отримання товару, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, обґрунтованим розрахунком суми позову тощо.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі ОСОБА_2 поставки, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ч. 1 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Згідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

З урахуванням умов п. п. 4.7, 5.4 ОСОБА_2, строк оплати поставленого позивачем товару є таким, що настав:

- за видатковою накладною № 219 від 05.11.2014р 09.02.2015р;

- за видатковою накладною № 236 від 04.12.2014р. 24.03.2015р.;

- за видатковою накладною № 237 від 04.12.2014р. 24.03.2015р.;

- за видатковою накладною № 249 від 15.12.2014р. - 07.04.2015р.;

- за видатковою накладною № 250 від 15.12.2014р. 07.04.2015р.;

- за видатковою накладною № 251 від 15.12.2014р. 31.03.2015р.;

- за видатковою накладною № 252 від 15.12.2014р 31.03.2015р.;

- за видатковими накладними № 253 від 15.12.2014р. 31.03.2015р.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Згідно п. 3.2 вказаної постанови, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Господарським судом перевірено наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що при проведенні розрахунку позивачем не враховані умови п. п. 4.7, 5.4 ОСОБА_2 та вищенаведені приписи законодавства, у звязку із чим згідно перерахунку, здійсненого господарським судом, з урахування дати виникнення зобовязання відповідача сплатити вартість товару за кожною поставкою в межах заявлених позивачем періодів, до стягнення з відповідача підлягають інфляційні втрати у загальному розмірі 41 271 грн. 25 коп. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Водночас, судом встановлено, що розмір 3% річних за розрахунком суду є більшим, ніж заявлено позивачем. Проте, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Предявлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення 3% річних у заявленому позивачем розмірі.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені ОСОБА_2 майново-господарські зобовязання перед позивачем з оплати поставленого на його замовлення товару, чим порушив умови укладеного із позивачем ОСОБА_2 та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 199 606 грн. 80 коп. основного боргу, 41 271 грн. 25 коп. інфляційних втрат та 7 005 грн. 38 коп. 3% річних є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Згідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, з урахуванням наявних матеріалів справи, господарський суд вважає таким, що підлягає задоволенню клопотання позивача про заміну відповідача на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля» у звязку зі зміною найменування.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Замінити Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля» на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК "Павлоградвугілля", у звязку зі зміною найменування.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК "Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул.. Соборна, б. 76, 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод підіймально-транспортного обладнання" (61174, м. Харків, вул. Архітекторів, 28/13, ) 199 606 грн. 80 коп. (сто девяносто девять тисяч шістсот шість грн. 80 коп.) основного боргу, 41 271 грн. 25 коп. (сорок одну тисячу двісті сімдесят одну грн. 25 коп.) інфляційних втрат, 7 005 грн. 38 коп. (сім тисяч пять грн. 38 коп.) 3% річних, 3 718 грн. 25 коп. (три тисячі сімсот вісімнадцять грн. 25 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено 17.10.16р.