РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14680/16 18.10.16 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАФУД"

до Приватного акціонерного товариства "Київмлин"

про стягнення 1 443 419,18 грн.,

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 93 від 22.04.2016 р.;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАФУД" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Київмлин" про стягнення 1 443 419,18 грн.

Ухвалою суду від 12.08.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.08.2016 р.

29.08.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 30.08.2016 р. представник відповідача не з'явився, проте 30.08.2016р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача у судовому засіданні подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою суду від 30.08.2016 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 04.10.2016 р.

Ухвалою суду від 04.10.2016 р. розгляд справи відкладено на 18.10.2016 р.

У судовому засіданні 18.10.2016 р. представник позивача підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання 18.10.2016 р.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 18.10.2016 р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАФУД" ( надалі позивач), являється кредитором за простими векселями АА №2063078, АА №2063081, АА №2063079, АА №2063080, АА №2325928, АА №2325929, АА №2325932, АА №2325930, АА №2325933, АА №2325931, АА №2325935, емітованими в місті Києві 17.02.2015 р. Приватним акціонерним товариством "Київмлин" (надалі відповідач) на загальну суму 6 400 000,00 грн.

19.08.2015 р. позивач предявив до оплати відповідачем прості векселі АА №2063078, АА №2063081, АА №2063079, АА №2063080, АА №2325928 ,АА №2325929, АА №2325932, АА №2325930, АА №2325933, АА №2325931, АА №2325935, емітовані в місті Києві 17.02.2015 р. відповідачем на загальну суму 7 168 000,00 грн.

Проте, Приватне акціонерне товариство "Київмлин"вищевказані векселі не були оплачені, у звязку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРАФУД" звернулось до нотаріуса про вчинення протесту на неоплату векселів.

Зобовязанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Як передбачено ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 194 Цивільного кодексу України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобовязань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Відповідно до п. 16. Постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів» №5 від 08.06.2007 р. простий або акцептований переказний вексель строком платежу "за пред'явленням" підлягає оплаті в день його належного пред'явлення до платежу. Держатель такого векселя повинен пред'явити його до платежу протягом одного року від дати складення, якщо векселедавець не скоротив або не встановив більш тривалий строк. Зазначені строки можуть бути скорочені індосантами (ст. 34 Уніфікованого закону (995_009).

21.08.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, було складено Акт про протест векселів та вчинено протести на простих векселях АА №2063078, АА №2063081, АА №2063079, АА №2063080, АА №2325928, АА №2325929, АА №2325932, АА №2325930, АА №2325933, АА №2325931, АА №2325935, про що внесено запис в реєстрі за номером 2034.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Статтею 88, 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що. нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження"

Відповідно до статті 8 Закону України «Про обіг векселів в Україні» вексель, опротестований нотаріусом у встановленому законом порядку, є виконавчим документом (крім векселя, опротестованого у недатуванні акцепту).

На підставі вказаного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження від 15.03.2016 р. № ВП № 50485117.

Згідно відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби від 26.05.2016 р.№ 189/2 з рахунків Приватного акціонерного товариства "Київмлин" в рахунок погашення боргу за виконавчим документом позивачеві перераховано 6 285,96 грн.

Судом встановлено, що будь-яких доказів погашення відповідачем заборгованості за простими векселями АА №2063078, АА №2063081, АА №2063079, АА №2063080, АА №2325928, АА №2325929, АА №2325932, АА №2325930, АА №2325933, АА №2325931, АА №2325935 загальною номінальною вартістю 6 400 000,00 грн. станом на час розгляду справи не надано.

Відповідно до ст. 5 Додатку I Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, у переказному векселі, який підлягає оплаті відразу після пред'явлення або у визначений строк після пред'явлення, трасант може обумовити, що на суму, яка підлягає оплаті, будуть нараховуватися відсотки. У будь-якому іншому переказному векселі така умова вважається ненаписаною. Відсотки нараховуються від дати видачі переказного векселя, якщо не вказана інша дата.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 08.06.2007 р. № 5 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів» на підставі п. 2 абзацу 1 ст. 48 Уніфікованого закону векселедержатель може вимагати від особи, до якої пред'явив позов, сплати відсотків, нарахованих на вексельну суму. Нарахування здійснюється з дня, наступного за тим, який визначено для здійснення платежу, і припиняється в день, коли векселедержатель фактично отримав платіж від особи, до якої пред'явив позов, чи від іншої зобов'язаної за векселем особи, незалежно від того, чи було раніше ухвалено судове рішення про стягнення цих сум. Аналогічно слід вирішувати такі спори за вимогами особи, яка прийняла переказний вексель та здійснила платіж за ним (п. 2 ст. 49 Уніфікованого закону), за винятком того, що в цьому разі нараховування відсотків починається з дня здійснення платежу. Відповідно до ст. 2 Закону "Про обіг векселів в Україні" передбачені статтями 48, 49 Уніфікованого закону відсотки на суму векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України на день подання позову та від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому порядку відповідачем, останній за порушення зобовязань за період з 19.08.2015 р. по 26.07.2016 р. має сплатити 24 % річних, що становить 1 443 419,18 грн.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень по суті спору не надав, тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного зясування місцевим господарським судом обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київмлин" (04080, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 78; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАФУД" (04080, м. Київ, вул. Костянтинівська, 72-Е; ) 1 443 419 (один мільйон чотириста сорок три тисячі чотириста девятнадцять) грн. 18 коп. заборгованості по сплаті відсотків та 21 651 (двадцять одну тисячу шістсот пятдесят одну) грн. 29 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 24.10.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна