ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у в п р и й н я т т і п о з о в н о ї з а я в и

"28" жовтня 2016 р. Справа № 926/3675/16

Суддя Паскарь А. Д., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» звернулося до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області з позовною заявою про звільнення з-під арешту належного на праві власності ОСОБА_1, м. Заставна Чернівецької області, будинку № 28-В, розташованого по вул. Севастопольській м. Заставна, який накладений 11.02.2008 Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою на підставі постанов слідчого управління УМВС України в Чернівецькій області від 28.01.2008, та про скасування накладення заборони на зазначене нерухоме майно, посилаючись на те, що воно знаходиться в заставі АТ «Банк «Фінанси та Кредит», відповідно до умов укладеного попередником позивача з боржником ОСОБА_1 договору іпотеки від 13.06.2007.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява розгляду у господарських судах України не підлягає з огляду на таке.

У пункту 1 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші спори, вирішення яких відповідно до законів України віднесено до відання інших органів, господарським судам не підвідомчі.

Згідно з пунктом 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

-наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Порядок накладення та скасування арешту майна у кримінальному судочинстві регулюються главою 17 Кримінального процесуального кодексу України.

За приписом частини третьої статті 82 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зобовязаний врахувати висновки Верховного Суду України, які викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 111-16 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Верховного суду України від 15.05.2013 № 6-26цс13 в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна. Саме до цього зводяться розяснення, надані Пленумом Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» від 27 серпня 1976 року № 6 в редакції від 30 червня 1978 року № 5.

Викладене свідчить про те, що господарським судам не підвідомчі спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного органами досудового слідства при здійснення провадження у кримінальній справі.

Водночас суд звертає увагу позивача, що до предявлення даного позову він навіть не спромігся зясувати стан кримінальної справи, під час розслідування якої відповідачем був накладений арешт на спірне майно.

Окрім того, вказавши, що відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області є третьою особою на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, в порушення вимог статті 27 ГПК України, тобто без відповідної заяви, позивач перевищив свої повноваження та по суті підмінив суд. При тому, суд також зазначає, що боржник позивача власник згаданої нерухомості громадянка ОСОБА_1, яка повинна бути відповідачем у справі, що не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, взагалі не вказана хоча б як потенційно можливий (майбутній) учасник у справі.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України, у зв'язку з чим у її прийнятті належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини першої статті 62 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви.

2. Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачеві.

Суддя А. Паскарь