ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

24 жовтня 2016 р. Справа № 902/900/16

Суддя господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В.,

розглянувши матеріали

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Турбівська цукрова компанія" 22513, Вінницька обл., Липовецький р-н, смт. Турбів, вул. Миру, 80, в особі ліквідатора ТОВ "Турбівська цукрова компанія" Арбітражного керуючого ОСОБА_1, 21028, м. Вінниця, а/с 331

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницький цукор", АДРЕСА_1, 21050, код 39530136

про стягнення 13221157,7 грн.

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Турбівська цукрова компанія", 22513, Вінницька обл., Липовецький р-н, смт. Турбів, вул. Миру, 80, в особі ліквідатора ТОВ "Турбівська цукрова компанія" Арбітражного керуючого ОСОБА_1, 21028, м. Вінниця, а/с 331 звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницький цукор", АДРЕСА_1, 21050, код 39530136 про стягнення 13 221 157, 70 грн., в тому числі 10 307 697, 64 грн. як відшкодування вартості неповерненого майна та 2 913 460, 06 грн. як відшкодування вартості пошкодженого майна.

Суд, ознайомившись з матеріалами позову, дійшов висновку, що він підлягає поверненню з наступних підстав.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст.ст.54, 57 ГПК України. Невиконання вимог зазначених норм тягне за собою повернення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ст.57 ГПК України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви, серед яких документи, які підтверджують: відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги тощо.

У абзаці 1 п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Натомість, в порушення вимог статті 57 ГПК України, до позовної заяви не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

У відповідності до ч.1 ст.3 Закону України вiд 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Відповідно до підпункту 2.1 ч.2 ст.4 Закону за подання до господарського суду позовних заяв майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

В позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Турбівська цукрова компанія", в особі ліквідатора ТОВ "Турбівська цукрова компанія" Арбітражного керуючого ОСОБА_1 ставиться вимога майнового характеру про стягнення 13 221 157, 70 грн., в тому числі 10 307 697, 64 грн. як відшкодування вартості неповерненого майна та 2 913 460, 06 грн. як відшкодування вартості пошкодженого майна., при цьому судовий збір зі вказаної вимоги ним не сплачено.

Натомість, у позовній заяві міститься клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі. Вказане клопотання мотивоване тим, що позивача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, яка ще не закінчена, тобто визнано неспроможність боржника виконати свої грошові зобов'язання, а відтак беручи до уваги те, що, судом встановлено неплатоспроможність Позивача, а також з огляду на відсутність будь-яких грошових коштів у банкрута (як готівкових, так і безготівкових), ТОВ "Турбівська цукрова компанія" не має можливості сплатити судовий збір за подання до господарського суду Вінницької області цієї Позовної заяви № 02-25/1116 від 21 жовтня 2016 року про стягнення вартості майна.

Визначаючись щодо поданого позивачем клопотання, суд враховує наступні приписи законодавства.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно із ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

Всупереч вказаним вимогам та положенням чинного законодавства України, позивач не надав доказів в обґрунтування та підтвердження обставин, викладених у клопотанні, які могли б свідчити про неможливість сплати останнім судового збору та могли б бути підставою для відстрочення його сплати, оскільки надані ним докази не підтверджують його майновий стан. Тобто вони не свідчать про наявність чи відсутність можливості оплатити судовий збір, вони лише свідчать про визнання боржника банкрутом. Натомість до таких доказів можна віднести виписку з ліквідаційного рахунку боржника, довідки про розмір кредиторської та дебіторської заборгованості товариства, баланс товариства, який віддзеркалює фінансовий стан товариства на конкретний момент часу, і т.д.

А тому, з огляду на вказане, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню судом не підлягає.

Згідно із п. 4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору в установленому розмірі і порядку.

На підставі викладеного вище, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Повертаючи позовну заяву без розгляду суд зазначає, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення обставин, що зумовили її повернення.

Керуючись ст. 55, п. 4 ч.1 ст.63, ст.ст. 86, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву №02-25/1116 від 21.10.16 на 6 аркушах разом з матеріалами на 107 аркушах повернути позивачу.

Копію позовної заяви долучити до примірника ухвали який залишається в суді.

Копію ухвали направити сторонам рекомендованим листом.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Турбівська цукрова компанія", 22513, Вінницька обл., Липовецький р-н, смт. Турбів, вул. Миру, 80;

3 - ліквідатор ТОВ "Турбівська цукрова компанія" Арбітражний керуючий ОСОБА_1, 21028, м. Вінниця, а/с 331;

4 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницький цукор", АДРЕСА_1, 21050.