ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2016 р. Справа № 907/797/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційних скарг:

· Ужгородського міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за вих.. №01-54/1717/16 від 07.09.16 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/4463/16 від 14.09.16 р.)

· Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 09.09.2016 р. №107/07-05/233 (вх. № апеляційного суду 01-05/4461/16 від 14.09.2016 р.)

на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 02.09.2016 р.

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит, м. Київ б/н від 10.08.2016 р. (вх. № 02.5.1-14/10355/16 від 10.08.2016 р.) з доповненням від 29.08.2016 р. (вх. № 02.5.114/11217/16 від 30.08.2016 р.) про визнання неправомірними дій державного виконавця по визначенню вартості майна відповідно до звіту 1181365_11072016_277 про оцінку майна, що належить ТОВ „Самшит, а саме: готельно ресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю „Спорт, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, буд. 4, складеного ТОВ „ПРАЙМ ГРАНД в особі директора ОСОБА_2 від 11.07.2016 року, та рецензії, складеної ТОВ „ОСОБА_3 ОСОБА_4 Лтд за № 112 від 19.08.2016 року; визнання протиправним звіту про оцінку майна ТОВ „Самшит, складеного ТОВ „ПРАЙМ ГРАНД в особі директора ОСОБА_2 від 11.07.2016 року щодо майна: готельноресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю „Спорт, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, буд. 4; визнання протиправною рецензії на звіт 1181365_11072016_277 про оцінку майна ТОВ „Самшит, складеної ТОВ „ОСОБА_3 ОСОБА_4 Лтд в особі директора ОСОБА_5 від 19.08.2016 року № 112 щодо майна: готельно ресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю „Спорт, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, буд. 4; заборону Ужгородському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області передавати на реалізацію майно ТОВ „Самшит, а саме: готельноресторанний комплекс після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю „Спорт, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, буд. 4, за ціною, визначеною згідно звіту про оцінку майна ТОВ „Самшит, складеного ТОВ „ПРАЙМ ГРАНД в особі директора ОСОБА_2 від 11.07.2016 р. та рецензії на звіт, складеної ТОВ „ОСОБА_3 ОСОБА_4 Лтд в особі директора ОСОБА_5 від 19.08.2016 р. № 112, у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 06.05.2014 р.

у справі № 907/797/13

за позовом Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк, м. Київ

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит, м. Київ

до відповідача 2 Дочірнього підприємства „Самшит Товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит, м. Ужгород

про стягнення солідарно з відповідачів суми 2 723 863 грн. 08 коп. заборгованості за кредитним договором № 42/3-07 від 10.08.2007 р.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_6- головний юрисконсульт юридичного відділу обласного відділення «Промінвестбанк» в м. Львів (довіреність №09-32/323 від 01.07.2016 р.);

від відповідача 1: ОСОБА_3 представник (довіреність від 04.08.2016 р.);

від відповідача 2: не з»явились;

від Ужгородського міського ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області: ОСОБА_7 заступник начальника МВ ДВС (довіреність б/н від 17.03.2016 р.);

ВСТАНОВИВ:

10.08.2016 р. до господарського суду Закарпатської області поступила скарга ТОВ «Самшит» в порядку ст. 121-2 ГПК України у справі №907/797/13 в якій він просить: визнати неправомірними дії виконавця по визначенню вартості майна відповідно до звіту про оцінку майна, що належить ТОВ «Самшит» , а саме: готельно-ресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю «Спорт», що знаходиться за адресою: місто Ужгород, вул. Гленца, буд. 4, складеного ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» в особі директора ОСОБА_2 від 11.07.2016 р. Визнати протиправним звіт про оцінку майна ТОВ «Самшит» , складений ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» в особі директора ОСОБА_2 від 11.07.2016 р. щодо майна: готельно-ресторанного комплексу після реконструкції з розширення власної будівлі готелю «Спорт», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, буд. 4. Заборонити Ужгородському міському ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області передати в реалізацію майно ТОВ «Самшит» , а саме: готельно-ресторанний комплекс після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю «Спорт», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, буд. 4, за ціною, визначеною згідно звіту про оцінку майна, складеного ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» в особі директора ОСОБА_2 від 11.07.2016 р. (Т-1, а.с.4-9, матеріалів оскарження).

30.08.2016 р. від ТОВ «Самшит» до господарського суду Закарпатської області поступили доповнення до скарги поданої в порядку ст. 121-2 ГПК України (Т-1, а.с.18-20, матеріалів оскарження). Згідно яких Заявник просить визнати неправомірними дії виконавця по визначенню вартості майна відповідно до звіту 1181365_11072016_277 про оцінку майна, що належить ТОВ «Самшит», а саме: готельно-ресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю «Спорт» , що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, буд. 4, складеного ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» в особі директора ОСОБА_2 від 11.07.2016 р. та рецензії складеної ТОВ «ОСОБА_7 ОСОБА_8 Лтд» за №112 від 19.08.2016 р. Визнати протиправним звіт про оцінку майна ТОВ «Самшит», складеного ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» в особі директора ОСОБА_2 від 11.07.2016 р. щодо майна: готельно-ресторанного комплексу після реконструкції з розширення власної будівлі готелю «Спорт», що знаходиться за адресою: м. Ужгород , вул. Гленца, буд. 4. Визнати протиправною рецензію на звіт 1181365_11072016_277 про оцінку майна ТОВ «Самшит», складену ТОВ «ОСОБА_7 ОСОБА_4 Лтд» в особі директора ОСОБА_5 від 19.08.2016 р. №112 щодо майна: готельно-ресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю «Спорт», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, буд. 4. Заборонити Ужгородському міському ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області передавати на реалізацію майно ТОВ «Самшит» , а саме: готельно-ресторанний комплекс після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю «Спорт», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, буд. 4 за ціною, визначеною згідно звіту 1181365_11072016_277 про оцінку майна, складеного ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» в особі директора ОСОБА_2 від 11.07.2016 р. та резекції на звіт складеної ТОВ «ОСОБА_7 ОСОБА_4 Лтд» в особі директора ОСОБА_5 від 19.08.2016 р.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 02.09.2016 р. у справі №907/797/13 скаргу ТОВ «Самшит», м. Київ б/н від 10.08.2016 р. (вх. №02.5.1-14/10355/16 від 10.08.2016 р.) з доповненнями від 29.08.2016 р. (вх. №02.5.114/11217/16 від 30.08.2016 р.) задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця по визначенню вартості майна відповідно до звіту 1181365_11072016_277 про оцінку майна, що належить ТОВ «Самшит», а саме: готельно-ресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю «Спорт», що знаходиться заадресою: м. Ужгород, вул. Гленці, буд. 4 , складеного ТОВ «ПРОЙМ ГРАНД» в особі директора ОСОБА_2 від 11.07.2016 р. та рецензії складеної ТОВ «ОСОБА_7 ОСОБА_4 Лтд» за №112 від 19.08.2016 р. Визнано протиправним звіт про оцінку майна ТОВ «Самшит» складеного ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» в особі директора ОСОБА_2 від 11.07.2016 р. щодо майна: готельно-ресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю «Спорт», що знаходиться за адресою: м. Ужгород вул. Гленца, буд. 4. Визнано протиправною рецензію на звіт 1181365_11072016_277 про оцінку майна ТОВ «Самшит», складену ТОВ «ОСОБА_7 ОСОБА_4 Лтд» в особі директора ОСОБА_5 від 19.08.2016 р. №112 щодо майна: готельно-ресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю «Спорт», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, буд. 4. Заборонено Ужгородському МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області передати на реалізацію майно ТОВ «Самшит», а саме: готельно-ресторанний комплекс після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю «Спорт», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гленца, буд. 4, за ціною, визначеною згідно звіту про оцінку майна ТОВ «Самшит», складеного ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» в особі директора ОСОБА_9 від 11.07.2016 р. та рецензії на звіт, складеної ТОВ «ОСОБА_7 ОСОБА_4 Лтд» в особі директора ОСОБА_5 від 19.08.2016 р. №112.

Ужгородський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (надалі Скаржник 1), не погодившись з винесеною ухвалою, подав апеляційну скаргу за вих. №01-54/1717/16 від 07.09.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/4463/16 від 14.09.2016 р.) в якій посилається на те, що остання прийнята з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Скаржник вказує, що на виконанні в Ужгородському МВ ДВС перебуває зведене виконавче провадження №46158479 від 22.12.2014 р. по виконанню наказу №907/797/13 виданого 06.05.2014 р. господарським судом Закарпатської області. При цьому вказує, на те, що враховуючи тривале невиконання Боржником рішення суду, 08.07.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта, суб»єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні якою призначено ТОВ «Прайм гранд» який має сертифікат суб»єкта оціночної діяльності , виданий 11.04.2016 р. за №290/16 ФДМ України відносно визначення вартості нерухомого майна боржника. Вказує, що його дії спрямовані на звернення стягнення на майно боржника проводяться у відповідності до ст. ст. 52, 57, 65, 66 Закону України «Про виконавче провадження». 29.07.2016 р. Відділом ДВС в порядку ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» направлено сторонам повідомлення про ознайомлення з оцінкою майна боржника. 09.08.2016 р. до Відділу ДВС надійшли заперечення від боржника проти результатів оцінки майна боржника. Відповідно до цього, як вказує державний виконавець, ним винесено постанову відповідно до якої призначено проведення резензування звіту про оцінку, що було проведено ТОВ «ОСОБА_7 ОСОБА_4 ЛТД». Згідно висновків рецензента висновок про вартість майна боржника відповідає вимогам чинного законодавства, порушень при його виготовленні не виявлено. Відтак, вказує, що враховуючи чинність документів оцінювача та рецензента, Відділ ДВС не може піддавати сумніву оцінку майна боржника. Одночасно вказує на те, що Боржником не доведено ту обставину, що експерт не оглянув об»єкт оцінки.

Також, Скаржник 1, просить відстрочити Ужгородському міському ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області сплату судового збору та скасувати ухвалу місцевого господарського суду від 02.09.2016 р. у справі №907/797/13 і відмовити у задоволенні скарги ТОВ «Самшит».

Позивач ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (Скаржник 2) в апеляційній скарзі від 09.09.2016 р. №107/07-05/233 (вх. № апеляційного суду 01-05/4461/16 від 14.09.2016 р.) вважає, що оскаржувана ним ухвала прийнята з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Скаржник 2 вказує, що місцевим господарським судом при винесенні оспорюваної ухвали не дотримано вимог ст. 121-2 ГПК України та ч.4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» , оскільки не було перевірено дотримання ТОВ «Самшит порядку подання заперечення проти результатів оцінки встановленого ч.4 ст. 58 Законгу України «Про виконавче провадження» (на момент подачі скарги до суду (10.08.2016 р.) рецензування звіту про оцінку майна ТОВ «Самшит» проведено не було. Рецензування оцінки було проведено лише 19.08.2016 р.).

Крім цього, Скаржник 2 вказує, що місцевим господарським судом при винесенні ухвали 02.09.2016 р. у справі №907/797/13 не наведено жодних доводів, які стали причиною ігнорування судом вимог ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (щодо порядку оскарження оцінки), на чому наполягав стягувач і про що зазначено в запереченнях від 30.08.2016 р. та 01.09.2016 р.

Скаржник 2 також звертає увагу на безпідставність висновку суду про недотримання оцінювачем положень п.50 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» в частині здійснення ознайомлення оцінювача з об»єктом оцінки. Також вказує, на те, що безпідставним та таким, що порушує вимоги ст. 86 ГПК України посилання місцевого господарського суду на подані Скаржником докази на підтвердження відсутності факту огляду об»єкта оцінки, оскільки судом не наведено , які саме докази подані Скаржником підтверджують факт відсутності огляду об»єкта оцінки.

Відповідно до цього, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення , яким в задоволенні скарги ТОВ «Самшит» від 10.08.2016 р. з доповненнями від 29.08.2016 р. відмовити.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.09.2016 р. прийнято апеляційну скаргу Ужгородського міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за вих. №01-54/1717/16 від 07.09.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/4463/16 від 14.09.2016 р.) на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 02.09.2016 р. у справі №907/797/13 та призначено до розгляду в судове засідання на 27.09.2016 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Кордюк Г.Т. та Плотніцького Б.Д. (Т-2, а.с.3-4, матеріалів оскарження). Пунктом 4 резолютивної частини ухвали відстрочено сплату судового збору в даній справі до 27.09.2016 р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.09.2016 р. поновлено строк ПАТ «Промінвестбанк» на подання апеляційної скарги від 09.09.2016 р.№107/07-05/233 (вх. № апеляційного суду 01-05/4461/16 від 14.09.2016 р.) на ухвалу господарського суду Закарпатської області від02.09.2016 р. у справі №907/797/13 (Т-2, а.с.18-19, матеріалів оскарження).

В подальшому, ухвалою суду від 16.09.2016 р. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 09.09.2016 р. №107/07-05/233 (вх. № апеляційного суду 01-05/4461/16 від 14.09.2016 р.) на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 02.09.2016 р. у справі №907/797/13 та призначено до розгляду в судове засідання на 27.09.2016 р. в складі колегії: головуючого судді: Давид Л.Л., суддів Кордюк Г.Т. та Плотніцького Б.Д. (Т-2, а.с.20-21, матеріалів оскарження).

19.09.2016 р. в канцелярію суду від Міського відділу ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції поступило доповнення до апеляційної скарги за вих. №9-225 від 14.09.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/4490/16), в яких останній вказує на те, що дії державного виконавця відповідають положенням ст.ст. 55-58 Закону України «Про виконавче провадження», здійснені в межах його повноважень, права чи свободи Заявника не порушені, досліджений звіт про оцінку майна відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», скаргу на акт оцінки майна подано Боржником з порушенням процедури до проведення рецензування. Відповідно до цього, просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду по справі №907/797/13 від 02.09.2016 р. та відмовити у задоволенні скарги ТОВ «Самшит». Також повторно просить відстрочити йому сплату судового збору з посиланням на те, що станом на 09.09.2016 р. залишок коштів на його рахунку складає 433,03 грн., згідно довідки від 09.09.2016 р. №10.2-13/115.

26.09.2016 р. в канцелярію суду від Скаржника 1, поступило клопотання за вих. №07-54/1798416 від 22.09.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-04/6989/16), в якому останній вказує, що враховуючи те, що у державного виконавця на виконанні у якого перебуває виконавче провадження боржником за яким є ТОВ «Самшит» на 27.09.2016 р. призначено проведення виконавчих дій на території м. Ужгорода просить розглядати апеляційну скаргу без участі представника (Т-2, а.с.40, матеріалів оскарження).

26.09.2016 р. ТОВ «Самшит» подано клопотання (вх. № апеляційного суду 01-05/4631/16; 01-05/4631/16), про відкладення розгляду справи для надання можливості реалізувати своє право на правову допомогу та залучити до участі у справі адвоката. При цьому, просить продовжити строк розгляду справи на 15 днів в порядку ч.3 ст. 69 ГПК України (Т-2, а.с.42, 43 матеріалів оскарження).

Боржник ТОВ «Самшит» у відзиві б/н і б/д (вх. № апеляційного суду 01-04/7037/16 від 27.09.2016 р. (Т-2, а.с.45-46, матеріалів оскарження)) заперечує доводи Скаржників посилаючись на те, що в ході розгляду справи було встановлено, що жодний з оцінювачів, зокрема ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» та/або ОСОБА_2В за місцезнаходженням майна не з»являвся, огляд не проводили, хоча повинні були його обов»язково здійснити. При цьому вказує, що постанова про залучення ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» до проведення оцінки винесена 08.07.2016 р. (п»ятниця) а вже через вихідні 09-10.07.2016 р.( в перший робочий день) експерт склав звіт про оцінку нерухомого майна площею майже 4 тис. кв. м. , яке включає комплекс будівель та споруд. Постанова про залучення експерта надіслана йому була поштою і відповідно враховуючи , що це була п»ятниця 08.07.2016 р. то експерт її міг отримати лише наступного дня тобто в день складання звіту. Також вказує, що жодних доказів та спростувань Скаржниками не наведено щодо грубого порушення при проведенні оцінки та її рецензування , які відображені в рецензії на звіт, виконаної РВ ФДМ України по Закарпатській області від 26.08.2016 р. Згідно рецензії останнього звіт про оцінку майна боржника, виконаний ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» класифікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний. При цьому, відсутньою є фотофіксація , яка б підтверджувала зазначений оцінювачем знос. Відповідно до цього, ухвалу місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційні скарги без задоволення.

У зв»язку із тимчасовою непрацездатністю судді Кордюк Г.Т. та з урахуванням положень п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №25 від 02.04.2015 р. розгляд справи №907/797/13 призначеної на 27.09.2016 р. не відбувся, про що складено повідомлення (Т-2, а.с.49-50, матеріалів оскарження).

В подальшому, розпорядженнями керівника апарату суду від 03.10.2016 р. у зв»язку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Плотніцького Б.Д. проведено автоматизовану заміну складу колегії суддів у справі №907/797/13 (Т-2, а.с.52, 57 матеріалів оскарження).

Згідно протоколів автоматизованої зміни складу колегії суддів від 03.10.2016 р. склад колегії визначено: головуючий суддя Давид Л.Л., судді Кордюк Г.Т. та Михалюк О.В. (Т-2, а.с.53, 58, матеріалів оскарження).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.10.2016 р. призначено розгляд апеляційної скарги Ужгородського міського районного ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області за вих.. №01-54/1717/16 від 07.09.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/4463/16 від 14.09.2016 р. у справі №907/797/13 в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Кордюк Г.Т. та Михалюк О.В. в судове засідання на 17.10.2016 р. Пунктом 2 даної ухвали відстрочено сплату судового збору до закінчення розгляду скарги в апеляційному порядку (Т-2, а.с.55-56, матеріалів оскарження).

Ухвалою суду від 04.10.2016 р. призначено розгляд апеляційної скарги ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 09.09.2016 р.№107/07-05/233 (вх. № апеляційного суду 01-05/4461/16 від 14.09.2016 р.) у справі №907/797/13 в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Кордюк Г.Т. та Михалюк О.В. в судове засідання на 17.10.2016 р. (Т-2, а.с.60-61, матеріалів оскарження).

Даними ухвалами участь представників сторін та державного виконавця в судовому засіданні визначено на власний розсуд.

Враховуючи, що апеляційні скарги у справі №907/797/13 об»єднані однією підставою виникнення, а саме оскаржується ухвала місцевого господарського суду від 02.09.2016 р., відтак судова колегія ухвалила об»єднати такі в одне апеляційне провадження, на підставі статей 58, 99 Господарського процесуального кодексу України.

В судове засідання 17.10.2016 р. з»явились представники Боржника, Стягувача та Ужгородського МВДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

17.10.2016 р. факсом та поштою поступили ідентичні клопотання б/н від 05.10.2016 р. від ТОВ «Самшит» про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду такої на 15 днів в порядку ч.3 ст. 69 ГПК України.

Враховуючи те, що представник ТОВ «Самшит» - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності від 04.08.2016 р. прибув в судове засідання, судова колегія ухвалила відхилити клопотання директора ТОВ «Самшит» про відкладення розгляду.

Представники Скаржників в судовому засіданні 17.10.2016 р. підтримали доводи своїх апеляційних скарг, а представник ТОВ «Самшит» заперечив з мотивів, наведених у відзиві.

Вивчивши матеріали оскарження ухвали господарського суду Закарпатської області від 02.09.2016 р. у справі №907/797/13 в сукупності з апеляційними скаргами та відзивом на неї, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність ухвали господарського суду Закарпатської області від 02.09.2016 р. у даній справі нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 24.09.2013 р. у справі №907/797/13 (яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду 01.04.2014 р.) частково задоволено позов Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит, м. Київ та до дочірнього підприємства „Самшит товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит, м. Ужгород. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит та дочірнього підприємства „Самшит товариства з обмеженою відповідальністю „Самшит на користь Публічного акціонерного товариства „Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк суму 2 706 325 грн. 76 коп., в тому числі 1 900 000 грн. заборгованості по кредиту, 652 740 грн. 12 коп. відсотків за користування кредитом, 125 876 грн. 71 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту та 27 708 грн. 93 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, а також 54 126 грн. 52 коп. судового збору.

06.05.2014 р. на примусове виконання вищезазначеного рішення видано наказ.

21.05.2014 р. заступником начальника Міського відділу Державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43398656 за вищевказаним наказом. Постановою Боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду до 28.05.2014 р. Водночас, постановою про арешт майна Боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21.05.2014 р., з метою забезпечення виконання рішення суду, державним виконавцем накладено арешт на все майно, що належить Боржнику - ТОВ „Самшит у межах суми стягнення 2 760 452,28 грн.

В подальшому, в процесі виконавчого провадження постановою про призначення експерта, суб»єкта оціночної діяльності суб»єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яка винесена заступником начальника міського відділу ДВС 08.07.2016 р., - експертом, суб»єктом оціночної діяльності у вказаному виконавчому провадженні призначено ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» в особі ОСОБА_2

11.07.2016 р. суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «ПРАЙМ ГРАНД» в особі директора ОСОБА_2 складено звіт про оцінку майна ТОВ «Самшит» , а саме: готельно-ресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готелю «Спорт», що знаходиться за адресою: м. Ужгород , вул. Гленца, буд.4. Згідно даного звіту ринкова вартість об»єкту оцінки без урахування ПДВ станом на 11.07.2016 р. визначено в сумі 3999560 грн. (Т-1, а.с.53-67, матеріалів оскарження).

Однак, Боржником заперечено результати оцінки майна, відтак постановою від 15.08.2016 р. органом ДВС призначено суб»єкта оціночної діяльності ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_4 ЛТД» для участі у виконавчому провадженні та проведення рецензування звіту про оцінку майна (Т-1, а.с.49, матеріалів оскарження). .

В подальшому, за результатами рецензування звіту про оцінку майна, рецензентом ОСОБА_5 складено рецензію від 19.08.2016 р. за №112 (Т-1, а.с.93-98, матеріалів оскарження), згідно якої вбачається, що звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, однак має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Боржник вважає висновок вартості об»єкта незалежної оцінки незаконним та необґрунтованим, посилаючись на допущені при здійсненні оцінки порушення законодавства, а здійснену рецензію такою, що є виконаною узагальнено, без ретельного аналізу на відповідність звіту вимогам діючого законодавства, тому така не є об»єктивною на його думку.

Ужгородський МВ ДВС заперечив проти задоволення скарги, зазначив при цьому, що дії державного виконавця, спрямовані на звернення стягнення на майно боржника, проводяться у відповідності до вимог ст. ст. 52, 57, 65, 66 Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що у зв»язку з запереченням боржником результатів оцінки майна було винесено постанову про проведення рецензування звіту оцінки. Згідно висновків рецензента висновок про вартість майна боржника відповідає вимогам чинного законодавства і порушень при його виготовленні не виявлено. Відповідно до цього Ужгородський МВДВС вказує, що не може піддавати сумніву оцінку майна Боржника.

В свою чергу, Стягувач (Позивач) проти скарги заперечив. Вважає, що ТОВ «Самшит» порушено встановлений ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» порядок оскарження оцінки, оскільки оскарження оцінки в судовому порядку можливо тільки у разі незгоди з оцінкою , визначеної за результатами рецензування, а на момент подачі скарги до суду рецензування звіту про оцінку майна ТОВ «Самшит» проведено не було. Щодо поданої Скаржником рецензії від 26.08.2016 р. проведеної РВ ФДМ України по Закарпатській області по заяві ТОВ «Самшит» на підставі копії звіту, прошитого, пронумерованого та скріпленого печаткою Закарпатської філії ТОВ «Самшит» з порушенням чинного законодавства, а тому така не може бути доказом у справі.

При перегляді ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду, керувалась наступним.

У відповідності до вимог ст.1 Закону України „Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частина 1 статті 6 Закону України „Про виконавче провадження" встановлює, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України „Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема наказів господарських судів, як вказано у п. 1 ч. 1 ст. 17 вказаного Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

21.05.2014 р. заступником начальника Міського відділу ДВС УМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №43398656 за вищевказаним наказом, якою Товариству «Самшит» надано строк для добровільного виконання рішення суду до 28.05.2014 р. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборни на його відчуження від 21.05.2014 р. з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем накладено арешт на все майно, що належить боржнику ТОВ «Самшит» у межах суми стягнення 2760452,28 грн.

Як вже було зазначено вище, 11.07.2016 р. суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «Прайм Гранд» в особі директора ОСОБА_2 (призначеного постановою від 08.07.2016 р.) складено звіт про оцінку майна ТОВ «Самшит», а саме: готельно-ресторанного комплексу після реконструкції з розширенням власної будівлі готоелю «Спорт» , що знаходиться за адресою : м. Ужгород, вул.Гленца, буд. 4. Згідно звіту ринкова вартість об»єкту оцінки без урахування ПДВ станом на 11.07.2016 р. визначена в сумі 3 999 560 грн.

Однак, Боржник заперечив проти результатів оцінки майна, відтак органом ДВС призначено суб»єктом оціночної діяльності ТОВ «ОСОБА_3 ОСОБА_4 ЛТД» для участі у виконавчому провадженні та проведення рецензування звіту про оцінку майна.

За результатами рецензування звіту про оцінку майна рецензентом ОСОБА_5 складено рецензію від 19.08.2016 р. за №112, згідно якої звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

При цьому, оспорюючи дії державного виконавця, Боржник вказує на суттєве порушення вимог чинного законодавства при проведенні ТОВ «Прайм Гранд» оцінки нерухомого майна посилаючись на рецензію РВ ФДМ України по Закарпатській області від 26.08.2016 р. яка виконано за заявою Боржника про рецензування вказаного звіту. В даній рецензії зазначено, що: наведений опис обєкта оцінки містить розбіжності та суперечності, недостатньо інформації щодо ідентифікації місця розташування обєкта, відсутня інформація про аналіз правового статусу, технічна характеристика будівель і споруд, їх конструктивів, опис земельної ділянки, на якій розташований обєкт оцінки, відсутня інформація про ознаки фізичного зносу обєкта оцінки, підтверджуючі документи, технічний паспорт, фотографії, що унеможливлює ідентифікацію обєкта оцінки та порушує абз. 1, 5 п. 53 Національного стандарту № 1 „Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440; зазначена мета оцінки (для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до чинного законодавства) не відповідає умовам використання результатів оцінки; відсутнє належне обґрунтування бази оцінки та виду вартості; в звіті використано один методичний підхід порівняльний метод аналогів продажу; відмова від використання інших методів не обґрунтована, що порушує п. 37 Національного стандарту № 1. Наведені описи підходів оцінки не відповідають вимогам Національних стандартів № 1 та № 2. Застосований порівняльний підхід проведено з порушенням вимог п. п. 16, 47-49 Національного стандарту № 1;в порушення п. 56 Національного стандарту № 1 відсутня письмова заява оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд обєкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки); обсяг зібраної та проаналізованої інформації в додатках не достатній для проведення оцінки обєкта. В додатках відсутня інформація про обєкт, яка необхідна для його ідентифікації та здійснення оцінки та підтвердження іншої інформації, необхідної для оцінки обєкту, що порушує п. п. 52, 54, 56 Національного стандарту № 1; наведено нормативні акти, що втратили чинність або не використовуються з визначеною метою, а деякі, які мали застосовуватися, не вказані; не проведено аналіз ринку подібного майна, що порушує п. п. 52, 53 Національного стандарту № 1. Відсутня інформація про ринок нерухомості в районі розміщення обєкта оцінки, про рівень інвестиційної привабливості населеного пункту, де розташований обєкт оцінки, про подібні обєкти, ціни пропонування яких використовувалися в порівняльному підході до оцінки обєкта оцінки; не проведено аналіз існуючого використання та корисності обєкта. Відсутня інформація про рівень інвестиційної привабливості обєкта оцінки. Визначення умов найбільш ефективного використання є формальним, оскільки не містить аналізу щодо технічної можливості та економічної доцільності використання майна, порушено п. п. 10, 13, 53, 56 Національного стандарту № 1; в межах порівняльного підходу не проведені оціночні процедури, визначені п. 19 Національного стандарту № 2. Не проведено аналіз інформації про пропонування подібного нерухомого майна, зіставлення обєкта оцінки з обєктами порівняння. Відібрані обєкти порівняння не є подібними до обєкта оцінки ні за місцем розташування (функціональний аналог № 3 з Словацької Республіки, функціональний аналог № 1 село, № 2 траса), ні за площами, складом майна та статусом. В функціональних аналогах не зазначений майновий стан. Відсутня фотофіксація, яка би підтверджувала зазначений оцінювачем знос. По тексту звіту та в додатках відсутні дані про курс НБУ станом на дату оцінки 11.07.2016, що призвело до помилкового переводу валюти у гривні майже у 19-21 раз менше, та вплинуло на подальші розрахунки. Коригування функціональних аналогів при визначенні вартості з застосуванням порівняльного підходу за текстом звіту не обґрунтовані, в розрахунках та узгодженнях допущені помилки.

У відповідності до вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК України. У розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України "Про виконавче провадження" (п. 9.10 п. 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Статтею 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України. Положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь яких випадках її проведення.

У відповідності до п. 50 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, який є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об'єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: укладення договору на проведення оцінки; ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що незважаючи на вибір оцінювачем методичного підходу оцінки майна (витратний, дохідний, порівняльний), підготовці та проведенню незалежної оцінки передує в будь-якому випадку, ознайомлення з об»єктом оцінки шляхом доступу до нього.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані , на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини , які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.1 ст. 33 та ч.2 ст. 34 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали від 02.09.2016 р. та обставин справи на наявне у звіті твердження суб»єкта оціночної діяльності про особистий огляд об»єкту оцінки, належних та допустимих доказів проведення такого огляду матеріали звіту не містять.

Крім цього, судова колегія зазначає, що фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об»єкту оцінки (готель-ресторанний комплекс), ознайомлення з таким майном не може відбуватися без обстеження приміщень на дату оцінки та відповідно потребує доступу до них, який має забезпечити боржник.

Оцінювачем не було проведено безпосереднє ознайомлення з обєктом оцінки шляхом огляду та дослідження приміщень, що підтверджується, зокрема, відсутністю у матеріалах звіту про проведення незалежної оцінки від 11.07.2016 року будь яких документальних підтверджень факту огляду обєкта.

Відтак, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про недотримання оцінювачем положень п. 50 Національного стандарту № 1 „Загальні засади оцінки майна і майнових прав в частині здійснення ознайомлення оцінювача з обєктом оцінки.

Відповідно до цього, не можуть вважатися правомірними і висновки складеної ТОВ „ОСОБА_3 ОСОБА_4 Лтд в особі директора ОСОБА_5 19.08.2016 р. рецензії № 112 на звіт 1181365_11072016_277 про проведення незалежної оцінки.

Щодо інших наведених Заявником порушень положень Національних стандартів №1 та № 2, місцевим господарським судом обґрунтовано визнано твердження останнього про те, що відібрані у звіті об'єкти порівняння не є подібними до об'єкта оцінки, що могло вплинути на обґрунтованість розрахунку вартості об'єкта. Аналіз інших наведених Заявником порушень положень Національних стандартів № 1 та № 2 потребує спеціальних знань.

Щодо доводів апеляційних скарг, в частині відсутності доказів яким спростовується участь експерта в огляді майна, судова колегія зазначає, що в матеріалах оскарження наявними є доповідна адміністратора готелю, яка підтверджує, що 11.07.2016 р. ніхто з питань оцінки комплексу не звертався (Т-1, а.с.30, 214 матеріалів оскарження). Також факт не проведення оцінювачем огляду підтверджується і відеозаписом камер спостереження в комплексі за відповідну дату (Т-1, а.с.47, матеріалів оскарження).

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 04.10.2016 р. Ужгородському міському Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відстрочено сплату судового збору до закінчення розгляду скарги в апеляційному порядку і станом на 17.10.2016 р. не сплачено, то відповідно підлягає стягненню з Ужгородського міського Відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ( 88000 м. Ужгород вул. Заньковецької 10, ) в рахунок Державного бюджету України (УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, ; банк отримувача - ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, рахунок 2006, код класифікації доходів бюджету 22030101) - 1378,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Ужгородського міського Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області за вих. №01-54/1717/16 від 07.09.2016 р. та Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 09.09.2016 р. №107/07-05/233 залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Закарпатської області від 02.09.2016 р. у справі №907/797/13 - без змін.

2. Стягнути з Ужгородського міського Відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ( 88000 м. Ужгород вул. Заньковецької 10, ) в рахунок Державного бюджету України (УДКСУ у Личаківському районі м. Львова, ; банк отримувача - ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, рахунок 2006, код класифікації доходів бюджету 22030101) - 1378,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

3. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 19.10.2016 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Судді Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1