КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2016 р. Справа№ 911/4232/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

ОСОБА_1

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_2 за дов. б/н від 15.09.2016р.

від відповідача: не зявились

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрпрофмед

на рішення Господарського суду Київської області

від 25.11.2014 р.

у справі № 911/4232/14 (судді Саванчук С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Уліс

Системс

до Товариства з обмеженою відповідальністю

„Укрпрофмед

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю УЛІС СИСТЕМС звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПРОФМЕД про стягнення 1 295 195,30 грн., з яких: 981 802,44 грн. основного боргу, 146 321,11 грн. пені, 24 737,62 грн. 3 % річних та 142 334,13 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором про виконання будівельно-монтажних робіт від 20.12.2012 № 3435/3-А.

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.11.2014р. у справі № 911/4232/14 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю УКРПРОФМЕД на користь Товариства з обмеженою відповідальністю УЛІС СИСТЕМС 981 802 (девятсот вісімдесят одна тисяча вісімсот дві) грн. 44 коп. основної заборгованості, 15 288 (п'ятнадцять тисяч двісті вісімдесят вісім) грн. 22 коп. пені, 3 653 (три тисячі шістсот пятдесят три) грн. 87 коп. 3% річних, 142 334 (сто сорок дві тисячі триста тридцять чотири) грн. 13 коп. інфляційних втрат та 22 861 (двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят одна) грн. 57 коп. судового збору. У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю „Укрпрофмед звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2014р. у справі № 911/4232/14 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2014р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрпрофмед було прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 10.02.2016р.

В судовому засіданні неодноразово оголошувалась перерва, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 911/4232/14 до вирішення повязаною із нею справи № 910/29797 за позовом ТОВ УКРПРОФМЕД до ТОВ УЛІС СІСТЕМС про визнання недійсними, складеними за Договором про виконання будівельно-монтажних робіт № 3435/3-А від 20.12.2012: Акт №6 вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт Система оповіщення про пожежу від 20.09.2013 року; Акт №4 вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт Система пожежної сигналізації від 20.09.2013 року; Акт №2 вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт Система охоронної сигналізації від 20.09.2013 року; Акт №5 вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт Система телефонної та комп'ютерної мережі від 20.09.2013 року; Акт №7 вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт Система екстреного виклику медичного персоналу від 20.09.2013 року; Акт №3 вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт Система пожежної автоматики від 20.09.2013 року; Акт №8 вартості змонтованого устаткування, що придбавається виконавцем робіт Система моніторингового спостереження за станом хворих від 20.09.2013 року; Акт №8 (форма КБ-2в) приймання виконання будівельних робіт від 21.10.2013 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 р. було зупинено апеляційне провадження у справі № 911/4232/14 до набрання законної сили рішення по справі № 910/29797/14.

15.09.2016р. від Товариства з обмеженою відповідальністю УЛІС СИСТЕМС надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, у звязку з розглядом справи №910/29797/14.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2016р. поновлено провадження у справі № 911/4232/14 та призначено на 17.10.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

20.12.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю УЛІС СИСТЕМС (далі субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю УКРПРОФМЕД (далі генпідрядник) укладено договір про виконання будівельно-монтажних робіт № 3435/3-А (далі Договір), відповідно до умов якого, субпідрядник зобовязується до 15.06.2013 виконати роботи з реконструкції, ремонту та оснащення будівель по вул. Амосова, 5 у м. Києві з метою розміщення структурних підрозділів Інституту епідеміології та інфекційних хвороб імені ОСОБА_3 (далі роботи), а генпідрядник зобовязується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх (пункт 1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору встановлено найменування робіт реконструкція, ремонт та оснащення будівель по вул. Амосова, 5 у м. Києві з метою розміщення структурних підрозділів Інституту епідеміології та інфекційних хвороб імені ОСОБА_3 (у тому числі, поставка та встановлення обладнання).

Відповідно до пункту 3.1. Договору, ціну Договору (вартість робіт та обладнання) становить сума, що визначається сторонами в Протоколі погодження договірної ціни (Додаток № 1 до Договору).

Сторонами підписано Протокол погодження договірної ціни (Додаток № 1 до Договору), відповідно до якого між сторонами досягнуто згоди щодо вартості робіт 2 626 802,44 грн.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 15.06.2013 або до повного виконання сторонами своїх зобовязань за Договором (пункт 10.1. Договору).

Згідно з пунктом 4.1. Договору, розрахунки проводяться шляхом авансування в розмірі не більше 30 % вартості річного обсягу робіт та проміжних платежів за фактично виконані роботи. Субпідрядник зобовязується використати аванс для придбання матеріалів та підтверджувати їх використання, згідно з актом приймання виконаних робіт (типова форма КБ-2в). Остаточна оплата робіт за Договором здійснюється протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання сторонами відповідних актів здачі-приймання робіт.

Розрахунки за поставлене та монтоване обладнання проводяться у наступному порядку: авансування в розмірі 50 % вартості обладнання, згідно з Додатком № 3; остаточна оплата за обладнання, передане генпідряднику за накладними протягом 10 днів після підписання цих накладних уповноваженим представником генпідрядника.

Оплата фактично виконаних робіт відбувається протягом 10 робочих днів з моменту підписання сторонами акта виконаних робіт (типова форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (типова форма КБ-3), які подаються субпідрядником на 25 число розрахункового місяця, за вирахуванням суми відповідного авансового платежу, сплаченого за такий розрахунковий місяць, згідно з умовами Договору.

Відповідно до пункту 5.4. Договору, субпідрядник не пізніше 25 числа звітного місяця, передає уповноваженому представникові генпідрядника акт приймання виконаних робіт (типова форма КБ-2в) та довідку про вартість (типова форма КБ-3).

Згідно з пунктом 5.5. Договору, генпідрядник протягом 5 робочих днів з дня одержання акта здачі-приймання робіт зобовязаний передати субпідряднику оформлений акт або мотивовану відмову від приймання робіт з посиланням на невиконані роботи.

На виконання умов Договору, позивач виконав роботи та поставив обладнання на суму 2 626 802,44 грн., що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт (типової форми № КБ-3) від 31.07.2013 за липень 2013 року на суму 742 065,60 грн., від 20.09.2013 за вересень 2013 року на суму 617 138,64 грн., від 21.10.2013 за жовтень 2013 року на суму 965 960,88 грн., від 29.11.2013 за листопад 2013 року на суму 218 418,58 грн., від 06.12.2013 за грудень 2013 року 43 803,60 грн., від 23.12.2013 за грудень 2013 року на суму 63 578,40 грн. та актом приймання виконаних будівельних робіт (типової форми № КБ-2в) за липень 2013 року № 3, видатковою накладною від 20.09.2013 № 20017, довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей від 20.09.2013 № 217, актами приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року №7 та № 8, за листопад 2013 року № 2-3, за грудень 2013 року від 06.12.2013 № 1, від 06.12.2013 № 2 та від 23.12.2013 № 1, що підписані уповноваженими представниками та скріплені відбитками печаток обох сторін.

Відповідачем здійснено часткову оплату виконаних робіт та поставленого обладнання за Договором у розмірі 1 645 000,00 грн., що підтверджується довідкою від 15.10.2014 № 05-61-1/2498 з банківської установи, відповідно до якої було здійснено наступні перерахування грошових коштів за Договором: 07.02.2013 200 000,00 грн., 26.04.2013 800 000,00 грн., 17.05.2013 200 000,00 грн., 04.07.2013 30 000,00 грн., 11.07.2013 100 000,00 грн., 29.11.2013 15 000,00 грн.

Отже, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 981 802,44 грн. різниця між вартістю виконаних робіт та сумою часткових оплат.

Позивач стверджує про невиконання відповідачем грошового зобовязання за Договором з оплати робіт, що виконані позивачем та прийняті відповідачем.

У свою чергу відповідач проти позову заперечує повністю, оскільки позивачем роботи за Договором виконані не в повному обсязі, а саме: систему пожежного захисту не здано в експлуатацію органам Державного пожежного нагляду, під твердженням чого є акт робочої комісії Державної установи Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л. В. Громашевського Національної академії медичних наук України від 29.11.2013 про приймання будівлі до експлуатації.

Обґрунтовуючи необхідністю отримання вказаного акту, відповідачем подано клопотання про залучення Державної установи Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л. В. Громашевського Національної академії медичних наук України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

За результатами розгляду вказаного клопотання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

При розгляді заяви про залучення у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, судом з'ясовано питання, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Клопотання відповідача обґрунтовано необхідністю отримання від Державної установи Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л. В. Громашевського Національної академії медичних наук України додаткових доказів для обґрунтування заперечень відповідача на позовну заяву.

Після відмови у задоволенні клопотання про залучення третьої особи, відповідачем самостійно подано до матеріалів справи вказаний доказ.

Згідно з актом приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року № 7, що підписаний та скріплений печатками обох сторін, позивачем виконано монтажні роботи з улаштування системи протипожежної автоматики.

Посилання відповідача на те, що в порушення умов Договору, позивачем не здано системи протипожежного захисту в експлуатацію, не приймається судом до уваги, оскільки Договором не передбачено обовязку позивача щодо здачі системи протипожежного захисту в експлуатацію, а передбачено лише виконання монтажних робіт з її улаштування.

До матеріалів справи додано копію листа відповідача, що адресований начальнику Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в місті Києві, відповідно до якого зазначено, що позивачем змонтовано системи протипожежного захисту, а питання щодо технічного обслуговування вищенаведених систем буде вирішуватися балансоутримувачем - Державною установою Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім. Л. В. Громашевського Національної академії медичних наук України.

Крім того, у матеріалах справи наявні акти від 31.10.2013 здачі-приймання монтажних та пусконалагоджувальних робіт системи пожежної сигналізації, системи оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей, системи протипожежної автоматики, а також акти комісії від 31.10.2013 про прийняття устаткування зазначених вище систем після комплексного випробування. Вказані акти складені комісією з представників позивача, відповідача та експлуатаційної організації та скріплені відбитками їх печаток.

Договором встановлено, що генпідрядник здійснює контроль за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконання робіт, відповідно до частини 1 статті 849 Цивільного кодексу України та у порядку, передбаченим Договором (пункт 2.4. Договору).

Відповідно до умов Договору, підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Акти приймання виконаних будівельних робіт (типової форми № КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (типової форми № КБ-3) підписані відповідачем без жодних зауважень та скріплені відбитками печатки підприємства. Актами приймання-передачі виконаних робіт, відповідно до умов Договору, оформлюється передача субпідрядником та приймання генпідрядником закінчених робіт. Підписом представника на зазначених документах та скріплення їх печатками, відповідачем підтверджено факт прийняття закінчених робіт, що є підставою для їх оплати.

Недоліки, про наявність яких вказує відповідач, а саме те, що позивачем не здано систему протипожежного захисту в експлуатацію, не являються прихованими недоліками робіт з улаштування вказаної системи.

Відповідно до статті 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Відповідачем не зазначено про наявність будь-яких недоліків під час прийняття робіт та підписання первинних документів.

Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Зі змісту Договору вбачається, що він за правовою природою є договором підряду, а, відтак, правовідносини, які виникли у зв'язку з його виконанням регулюються положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Згідно з частиною 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до частини 1 статті 838 Цивільного кодексу України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником як замовник.

Згідно з частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї з сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт приймання виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2в, що затверджена наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету з будівництва та архітектури від 21.06.2002 № 237/5) документ первинного обліку, який складається щомісячно для визначення вартості та обсягів виконаних будівельно-монтажних, ремонтних та інших підрядних робіт і є основою для складання довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат (типова форма № КБ-3, що затверджена наказом Державного комітету статистики України та Державного комітету з будівництва та архітектури від 21.06.2002 № 237/5).

Відповідно до статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Відтак, позивач на виконання умов Договору виконав роботи, а відповідач прийняв вказані роботи без зауважень.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.03.2015р. у справі № 910/29797/14-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПРОФМЕД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УЛІС Сістемс» про визнання недійсними актів в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2016р. у справі № 910/29797/14-г апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПРОФМЕД» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 26.03.2015р. у справі № 910/29797/14-г без змін.

З огляду на вказане, не підлягає задоволенню клопотання відповідача про проведення судової експертизи для перевірки факту виконання спірних робіт, оскільки обовязок з встановлення факту належного виконання робіт вищевикладеними нормами Цивільного кодексу України покладено на відповідача та визначено моментом прийняття робіт за Договором, у тому числі, з огляду на частину 4 статті 853 Цивільного кодексу України, і шляхом призначення експертизи.

Відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, висновок судового експерта є видом доказу, на підставі якого суд може встановити наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно з частиною 1 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З огляду на вказане та на підставі частини 1 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що позовна вимога про стягнення 981 802,44 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Також, позивач просив суд стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, яка за розрахунком позивача складає 146 321,11 грн. на підставі пункту 7.3. Договору.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобовязання. Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Місцевим судом здійснено перерахунок розміру пені, з яким погоджується колегія суддів, а саме правильний розмір пені становить 15 288,22 грн., а тому позовна вимога в частині стягнення пені в розмірі 131 032,89 грн. задоволенню не підлягає.

У звязку з простроченням відповідачем виконання грошового зобовязання, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просив суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 24 737,62 грн. та інфляційні втрати у розмірі 142 334,13 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Місцевим судом здійснено перерахунок розміру 3% річних, з яким погоджується колегія суддів, а саме правильний розмір 3% річних становить 3 653,87 грн., а тому позовна вимога в частині стягнення 3% річних у розмірі 21 083,75 грн. задоволенню не підлягає.

Судом також здійснено перерахунок розміру інфляційних втрат що наданий позивачем розрахунок є вірним, а тому, позовна вимога про стягнення 142 334,13 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 981 802,44 грн. основної заборгованості, 15 288,22 грн. пені, 3 653,87 грн. 3% річних та 142 334,13 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2014р. у справі № 911/4232/14 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрпрофмед залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 25.11.2014р. у справі № 911/4232/14 без змін.

2. Матеріали справи № 911/4232/14 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

ОСОБА_1