ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Справа № 906/418/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Поляк О.І.,
суддів:Бакуліної С.В., Ходаківської І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2016
у справі№ 906/418/14 Господарського суду Житомирської області
за позовомЖитомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України
до відповідачів:1)Народицької селищної ради; 2)Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"; 3)Комунального підприємства "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської облради"; 4)Реєстраційної служби Народицького районного управління юстиції;
провизнання недійсним договору оренди землі від 01.03.2008,

у судовому засіданні взяли участь представники

від позивача: Зав'язун В.С.;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: Богдан С.В.

від відповідача-3: не з'явились;

від відповідача-4: не з'явились;

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 21.07.2015 у справі №906/418/14 (суддя Тимошенко О.М.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 (судді: Філіпова Т.Л., Олексюк Г.Є., Бучинська Г.Б.) в позові Житомирської обласної організації товариства сприяння обороні України відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 у справі №906/418/14 (судді: Корсак В.А.- головуючий, Данилова М.В., Данилова Т.Б.) касаційну скаргу Житомирської обласної організації товариства сприяння обороні Україні задоволено частково. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 у справі №906/418/14 та рішення господарського суду Житомирської області від 21.07.2015 скасовано в частині визнання недійним договору оренди землі від 01.03.2008, укладеного між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів, 88, і в скасованій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015р та рішення Господарського суду Житомирської області від 21.07.2015 у справі №906/418/14 залишені без змін.

За результатами нового розгляду, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.06.2016 (суддя Сікорська Н.А.) припинено провадження в частині визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 01.03.2008 між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів, 88 на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку відсутністю предмету спору, оскільки судом встановлено що спірний договір припинив свою дію відповідно до укладеної між сторонами угоди від 30.03.2016 про розірвання договору оренди землі.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2015 з (судді Мацішук А.В., Гулова А.Г., Петухов М.Г.) ухвалу господарського суду залишено без змін. При цьому, апеляційним судом встановлено, що визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.03.2008 відповідачами Народицькою селищною радою та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз", вже було предметом розгляду в господарській справі №11/5007/78/11 за позовом Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" та Народицької селищної.

Не погоджуючись із зазначеними судовими актами, Житомирська обласна організація Товариство сприяння обороні України звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 та ухвалу Господарського суду Житомирської області 21.06.2016 у справі № 906/418/14 та направити справу на розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Касаційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме: ст.ст. 43, 80, 112-12 Господарського процесуального кодексу України.

24.10.2016 відповідачем-2 до Вищого господарського суду України було подано відзив на касаційну скаргу у якому Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" просило залишити ухвалу Господарського суду Житомирської області 21.06.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 у справі №906/418/14 без змін, а касаційну скаргу Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України - без задоволення.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу удової справи між суддями від 10.10.2016 справу №906/418/14 передано для розгляду колегії суддів у складі: Поляк О.I. - головуючий, Бакуліна С.В., Ходаківська І.П.

У призначене судове засідання з'явилися представники позивача і відповідача-2.

Представники відповідача-1, відповідача-3, відповідача-4 своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористалися.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача-2, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи за результатами нового розгляду, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 21.06.2016 припинено провадження у справі в частині визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 01.03.2008 між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів, 88 на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Припиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що 30.03.2016 Народицькою селищною радою/орендодавець та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" укладено угоду про розірвання договору оренди землі від 01.03.2008 р. (а.с.69-70 у т.4). У п.1 цієї угоди сторони зазначили, що на підставі рішення Народицької селищної ради VII скликання від 30 березня 2016 року № 168 та за взаємною згодою, сторони розривають договір оренди землі від 01.03.2008, що був зареєстрований у Народицькому відділі ДЗК, реєстраційний номер 07. Відповідно до п.4 угоди сторони погодили, що договір оренди землі від 01.03.2008 реєстраційний номер 07 втратив чинність з 30.03.2016. Враховуючи, що позовні вимоги зводяться до визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, який сторони розірвали, господарський суд дійшов до висновку, що визнання спірного договору є неможливим, оскільки предмет спору припинив існування.

Проте, з таким висновком погодитись не можна з виходячи з наступних підстав.

В силу положень п.п. 1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини 3 статті 207 Господарського кодексу України, яка кореспондуються з нормами статті 236 Цивільного кодексу України, визначено, що нікчемний правочин або правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

За змістом ст.ст.651, 653 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, і у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що недійсний правочин не породжує будь-яких прав і обов'язків у сторін, крім наслідків недійсності правочину, оскільки є недійсним з моменту укладення, в той час як припинений правочин у зв'язку з його розірванням породжував права і обов'язки у сторін як до розірвання, так і після (повернення предмету оренди).

Таким чином, оскільки спірний договір діяв до його розірвання сторонами і зобов'язання сторін за спірним договором припинились тільки з моменту досягнення такої домовленості, то розірвання договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторін права на звернення з позовом про визнання такого договору недійсним, у зв'язку з чим підстави для припинення провадження у справі в цій частині відсунуті.

Крім того, висновок суду апеляційної інстанції про те, що визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 01.03.2008 відповідачами Народицькою селищною радою/орендодавець та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"/орендар, вже було предметом розгляду в господарській справі №11/5007/78/11 за позовом Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України до ПАТ по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" та Народицької селищної з тих же підстав, колегія суддів касаційної інстанції вважає таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та не ґрунтується на приписах процесуального права виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 12.09.2013 у справі даній справі (суддя Кравець С.Г.) відмовлено у прийнятті позовної заяви Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України на підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 62 ГПК України, у зв'язку з тим, що позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності не підвідомча господарським судам та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а позовна вимога про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 01.03.2008 між Народицькою селищною радою та ВАТ "Житомиргаз" на земельну ділянку площею 1,1635 га, що знаходиться в смт. Народичі, вул. Визволителів, 88 вже була предметом розгляду у справі №11/5007/78/11, рішення в цій справі набуло законної сили.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 10.12.2013 (судді Гулова А.Г., Маціщук А.В., Петухов М.Г.) у даній справі №906/1282/13 (№906/418/14) залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2014 (судді: Ткаченко Н.Г., Катеренчук Л.Й., Коробенко Г.П.) ухвалу Господарського суду Житомирської області від 12.09.2013 у даній справі скасовано, справу передано на розгляд до Господарського суду Житомирської області.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставами позовної вимоги про визнання недійсним договору оренди від 01.03.2008 у даній справі стало визнання в судовому порядку недійсним рішення Народицької селищної ради (тринадцята сесія двадцять третього скликання) від 29.09.2000, в той час, як в обґрунтування позовної вимоги про визнання недійсним договору спірного договору оренди у справі №11/5007/78/11 позивач зазначав, що він укладений з порушенням встановленого порядку, оскільки державний акт серії ЖТ-18-02000004 від 15.01.1998 на право постійного користування землею загальною площею 1,8053га, на якій розташована зазначена нежитлова будівля з допоміжними спорудами, виданий саме Житомирській обласній організації ТСО України на підставі рішення Народицької селищної ради народних депутатів від 14.08.1997.

Таким чином, висновок викладений у постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2015 щодо однаковості підстав позову є помилковим та таким, що зроблений всупереч висновків викладених в вищевикладених судових актах, які набрали законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 11113 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Згідно ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судами попередніх інстанцій було допущено порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових актів, останні слід скасувати, а справу передати до Господарського суду Житомирської області для здійснення розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Житомирської обласної організації Товариства сприяння обороні України на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 у справі №906/418/14 задовольнити.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.07.2016 у справі №906/418/14 та ухвалу Господарського суду Житомирської області 21.06.2016 у справі №906/418/14 скасувати.

Справу №906/418/14 передати для розгляду до Господарського суду Житомирської області.

Головуючий О.І. Поляк

Судді С.В. Бакуліна

І.П. Ходаківська