КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р. Справа№ 910/13527/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

ОСОБА_1

при секретарі Матюхін І.В.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: не зявився.

Розглянувши

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Проско

Ресурси

на ухвалу

Господарського суду міста Києва

від 05.09.2016 року

за заявою Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк

про видачу виконавчого документа на примусове

виконання рішення Постійно діючого третейського

суду при Всеукраїнській громадській організації Союз

інвесторів України від 27.11.2015 р. у третейській

справі № 152/15

у справі № 910/13527/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк

до Товариства з обмеженою відповідальністю Проско

Ресурси

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 року заяву Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про видачу наказу на виконання рішення третейського суду задоволено.

Видано накази на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Союз інвесторів України від 27.11.2015 р. у третейській справі №152/15.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси (, зареєстроване: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ідентифікаційний код 00039019) заборгованість в сумі 188918061 (сто вісімдесят вісім мільйонів девятсот вісімнадцять тисяч шістдесят одна) гривень 57 копійок;

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси (, зареєстроване: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ідентифікаційний код 00039019) третейський збір у сумі 25500,00 (двадцять пять тисяч пятсот) гривень.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси (, зареєстроване: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ідентифікаційний код 00039019) судовий збір за подання заяви про видачу виконавчого документа у розмірі 689 (шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 року у справі № 910/13527/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити Публічному акціонерному товариству Укрсоцбанк у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Союз інвесторів України від 27.11.2015 р. у третейській справі № 152/15.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2016 року Товариству з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси відновлено строк подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 року у справі № 910/13527/16, прийнято її до провадження та призначено до розгляду.

17.10.2016 р. від представника відповідача на адресу електронної пошти суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

17.10.2016 р. від представника позивача на адресу електронної пошти суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

18.10.2016 р. від представника позивача на адресу електронної пошти суду надійшло клопотання про продовження строку розгляду спору.

В судове засідання 18.10.2016 року представники сторін не зявились. Продовжено строк розгляду спору у справі № 910/13527/16 на пятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 25.10.2016 року.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача, враховуючи що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та вимоги ч. 2 ст. 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Союз інвесторів України від 27.11.2015 р. у третейській справі №152/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк до Товариства з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації Союз інвесторів України від 27.11.2015 р. у третейській справі №152/15 позов Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Проско Ресурси на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк заборгованість в сумі 188918061,57 грн. та третейський збір у розмірі 25500,00 грн.

Відповідно до ст. 55 Закону України Про третейські суди рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Оскільки боржник рішення третейського суду добровільно не виконав, заявник, з метою його примусового виконання, звернувся із заявою про видачу виконавчого документа.

Відповідно до вимог статті 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно з ч. 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не звязаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 6.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у разі коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов'язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно з статтею 116 ГПК і пунктом 1 частини другої статті 17 Закону України Про виконавче провадження є наказ.

Частиною 3 ст. ст. 122-9 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 122-10 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 122-10 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відмовляє у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про третейські суди справа була підвідомча третейському суду та згідно статей 5, 12 вказаного закону та третейської угоди, та правомірно розглянута постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації Союз інвесторів України.

Згідно ч. 1 ст. 122-11 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду господарський суд виносить (постановляє) ухвалу про видачу виконавчого документа або про відмову у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду за правилами, передбаченими цим Кодексом для прийняття (ухвалення) рішення.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Згідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 6.2 генерального договору про здійснення кредитування №85/12/13-010 від 15.08.2013 року всі спори та розбіжності щодо укладання, виконання, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, а також будь-які інші спори, що стосуються даного договору становлять предмет спору та підлягають розгляду у Постійно діючому третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» () згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невідємною частиною даної третейської угоди, і з яким Сторони ознайомились.

Найменування Сторін та їх місцезнаходження у цій третейській угоді відповідають найменуванню сторін та їх місцезнаходження за даним Договором.

Місце і дата укладення цієї третейської угоди відповідають місцю і даті укладення Договору.

Колегія суддів вважає помилковим твердження Товариства з обмеженою відповідальністю «Проско Ресурси», що даний договір не підвідомчий третейському суду.

У Постанові Верховного суду України по справі №6-83/цс/14 від 21.10.2015 року викладено правову позицію щодо непідвідомчості третейському суду спору щодо проведення розрахунку за договором кредиту, наданого в іноземній валюті між приватними особами в спорі про скасування рішення постійно діючого третейського суду.

Предметом спору у справі №910/13527/16 є видача виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду, яке не скасовано судом, а третейська угода не визнана недійсною.

Крім того, кредитний договір №85/12/13-010 від 15.08.2013 року укладено між юридичними особами, а не між приватними особами.

Помилковим є посилання на постанови Верховного суду України від 04.11.2015 року по справі №6-2074цс15 та від 11.11.2015 року по справі №6-1716цс15.

Так, незалежно від предмета та підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач) на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», а тому такі правовідносини не можуть бути предметом третейського розгляду.

Правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі кредитного договору №85/12/13-010 від 15.08.2013 року між юридичними особами, а не споживчого кредиту.

Виходячи з викладеного, колегія суддів на підставі вищенаведених встановлених та досліджених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшла висновку про наявність підстав для зміни ухвали суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.09.2016 року у справі №910/13527/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Н.Ф. Калатай

ОСОБА_1