ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016 р. Справа № 917/1379/16

за позовом Кременчуцької місцевої прокуратури (вул. Свободи, 4-а, м. Кременчук, Полтавська область,39600) в інтересах держави - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, органу місцевого самоврядування та органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (39600, м. Кременчук, площа Перемоги,2) в особі Управління міського майна Кременчуцької міської ради ( 39600, м. Кременчук, площа Перемоги,2)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,39600

про стягнення 10 749,66 грн. боргу

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від прокуратури: Мироненко О.В. посвідчення №036062 від 16.10.2015 року

від позивача 1: відсутні

від позивача 2: відсутні

від відповідача: відсутні

В судовому засіданні 20.10.2016 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату складання повного тексту рішення.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 10 749,66 грн. заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука №371 від 05.09.2014 року (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 17.10.2016 року).

Позивач 1 та позивач 2 в судове засідання не з'явились, про місце дату та час його проведення були повідомлені належним чином (поштові повідомлення про вручення ухвали суду в матеріалах справи).

19.10.2016 року від позивача 2 (Управління міського майна Кременчуцької міської ради) до суду по факсу надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Суд клопотання позивача 2 задовольнив.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання (повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи), відзив на позовну заяву не подав, вимог ухвали суду від 31.08.2016 року про порушення провадження у справі та ухвали суду від 22.09.2016 року не виконав.

17.10.2016 року від прокуратури надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (арк. с. 51-52), в якій прокуратура просить суд стягнути з відповідача 10 749,66 грн. заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука №371 від 05.09.2014 року та просить суд повернути судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Представник прокуратури в судовому засіданні підтримав дану заяву та просив суд прийняти її до розгляду.

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд приймає заяву прокуратури до розгляду та розглядає позовні вимоги в редакції даної заяви від 17.10.2016 року.

Представник прокуратури підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.04.2016 року по справі №917/363/16 позовні вимоги Кременчуцької місцевої прокуратури в інтересах держави виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, органу місцевого самоврядування та органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах в особі Управління міського майна Кременчуцької міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 17 068,63 грн. боргу за договором оренди комунального майна № 371 від 05.09.2014 року були задоволенні повністю. Зазначене рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили 10.05.2016 року.

Даним рішенням встановлено наступне.

05.09.2014 року між Виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради (Орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) було укладено Договір № 371 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності територіальної громади АДРЕСА_2, площею 31,5 кв. м.

Відповідно до умов укладеного Договору майно передається в оренду під магазин.

Об'єкт оренди був переданий орендарю за актом приймання-передачі нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Кременчука від 04.11.2011 року на підставі Договору оренди №445 від 04.11.2011 року.

Згідно усних пояснень представника другого співвідповідача в судовому засіданні фактично нежитловим приміщенням за адресою АДРЕСА_2, площею 31,5 кв. м. відповідач користується з 04.11.2011 року, після укладення між сторонами по справі договору оренди у 2014 році новий акт передачі майна не складався.

За п. 1.1. Договору Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний в Договору.

Згідно п. 11.1. Договору цей Договір укладено строком на шість місяців, що діє з 05.09.2014 до 04.03.2015 включно».

Згідно п. 3.7. Договору у разі закінчення строку дії цього, Договору-оренди Орендна плата сплачеться Орендарем по день фактичного використання приміщення. У разі звільнення приміщення Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання - передачі (не включаючи дату акта).

Судом встановлено, що на момент розгляду даної справи приміщення з оренди відповідачем не повернуто, договір є таким що діє на підставі п. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», п. 3.7. Договору. Зазначене підтверджується також письмовими поясненнями представника Управління міського майна від 26.04.2016 року.

Порядок та умови оплати сторони визначили п. 3. Договору, за яким Орендна плата визначається на підставі ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) липень 2014 р. -1121,43 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди вересень 2014 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за серпень, вересень 2014 р.

Орендар обов'язково сплачує всі передбачені податки і збори, пов'язані з орендною платою, в порядку визначеному законодавством України.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.

Орендна плата перераховується на рахунок, вказаний в Договорі оренди, не пізніше останнього числа кожного поточного місяця за попередній місяць.

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Своїх зобов'язань за Договором в частині повного та своєчасного внесення плати за оренду та фактичних витрат за користування комунальними послугами орендар належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно розрахунку позивача борг за оренду приміщення в період з серпня 2014 року по листопад 2015 року склав 17068,63 грн.

Зазначена сума заборгованості відповідачем визнається, що підтверджується розпискою на листі Управління міського майна Кременчуцької міської ради від 11.04.2016 року № 07-03/379, а також підписаним зі сторони відповідача актом звірки взаємних розрахунків від 13.04.2016 року .

Отже, в рішенні суду від 26.04.2016 року встановлено наявність між сторонами зобов'язань, що виникли з договору № 371 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна від 05.09.2014 року. Також судом встановлено порушення відповідачем вимог договору № 371 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна від 05.09.2014 року в частині орендної плати в сумі 17 068,63 грн. в період з серпня 2014 року по листопад 2015 року.

Факти, встановлені в рамках справи №917/363/16, не мають доводитись знов в межах справи № 917/1379/16.

В рамках даної справи позивач просить суд стягнути з відповідача 10 749,66 грн. боргу по орендній платі за договором № 371 оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна від 05.09.2014 року в період з 01.01.2016 року - 01.07.2016 року.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Спірне приміщення є комунальним майном, і спір щодо нього повинен вирішуватися з урахуванням вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній республіці Крим або перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 2, ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно із ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що, сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За змістом ст. 283, 286 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється у грошовій формі і строки її внесення визначаються в договорі.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Обов'язок наймача здійснювати оплату за передане майно у користування визначений також ст. 759 ЦК України.

Порядок та умови оплати сторони визначили п. 3. Договору, за яким Орендна плата визначається на підставі ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кременчука (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) липень 2014 р. -1121,43 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди вересень 2014 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за серпень, вересень 2014 р.

Орендар обов'язково сплачує всі передбачені податки і збори, пов'язані з орендною платою, в порядку, визначеному законодавством України.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції.

Орендна плата перераховується на рахунок, вказаний в Договорі оренди, не пізніше останнього числа кожного поточного місяця за попередній місяць.

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем умов укладеного між сторонами договору, щодо передачі об'єкту оренди відповідачу, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі нерухомого майна комунальної власності територіальної громади, фактичне користування відповідачем орендованим приміщенням у період з 01.01.2016 р. - 01.07.2016 р. та неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо сплати орендних платежів і наявність у останнього заборгованості по орендній платі у розмірі 10 749,66 грн. за період з 01.01.2016 р. - 01.07.2016р.

Відповідно до положень ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує встановлена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Оскільки в силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду, суд приймає до уваги рішення господарського суду у справі №917/363/16 та встановлені у ньому факти, при цьому ці факти не можуть ставитися судом під сумнів.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами ( в мат. справи), відповідачем не заперечуються і підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 33,43,75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,39600, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради (площа Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ідентифікаційний код 04057287 до міського бюджету (р/р0008, ідентифікаційний код 37965850, код платежу 22080401, банк одержувача: ГУДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, одержувач: УК у м. Кременчуці (м. Кременчук) 22080401) заборгованість по орендній платі в сумі 10 749,66 грн.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.10.2016 р.

Суддя Тимощенко О.М.

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією