ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р.Справа № 923/1004/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.,

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників:

від керівника Бериславської місцевої прокуратури - Коломійчук І.О. - сл. посвідчення,

від позивача - не з'явився,

від відповідача-1 - не з'явився,

від відповідача-2 - не з'явився,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Агропроменерго»

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2016 року про забезпечення позову

у справі №923/1004/16

за позовом Керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області

до відповідачів:

1. Великоолександрівської селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області;

2. Дочірнього підприємства «Агропроменерго»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - Приватного підприємства «Агропроменерго»

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання права власності на майно, витребування майна з незаконного володіння

встановив:

У вересні 2016 року керівник Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області (далі-прокурор) в інтересах держави в особі Білокриницької селищної ради Великоолександрівського району Херсонської області звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Великоолександрівської селищної ради Херсонської області (відповідач-1) та Дочірнього підприємства «Агропроменерго» (відповідач-2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 приватного підприємства «Агропроменерго» (далі-третя особа) з наступними вимогами:

- про визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету відповідача-1 від 26.01.2005р. №41 «Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул. Леніна, 94/б»;

- про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно: будівлю насосної станції, літ. А, площею 46,0 кв.м., закриту трансформаторну підстанцію, літ. Б, площею 40 кв.м., туалет, літ. В, мостіння, І, споруди, 2, що знаходяться за адресою: - Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, АДРЕСА_1;

- про витребування вказаного нерухомого майна з незаконного володіння відповідача-2 на користь позивача.

Також, у позовній заяві міститься вимога про забезпечення позову до розгляду справи по суті шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: будівлю насосної станції, літ. А, площею 46,0 кв.м., закриту трансформаторну підстанцію, літ. Б, площею 40 кв.м., туалет, літ. В, мостіння, І, споруди, 2, що знаходяться: Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 21.09.2016р. (суддя Соловйов К.В.) заяву керівника Бериславської місцевої прокуратури Херсонської області про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено, а саме: накладено до вирішення спору по суті арешт на будівлю насосної станції, літ. А, площею 46,0 кв.м., закриту трансформаторну підстанцію, літ. Б, площею 40 кв.м., туалет, літ. В, мостіння, І, споруди, 2, що знаходяться: Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, АДРЕСА_1.

Вказана ухвала суду мотивована наступним.

При зверненні з позовною заявою до неї були додані матеріали, а саме: постанова Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31.01.2013р. у справі №2104/639/12, ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013р. у справі №2104/639/12, постанова Вищого адміністративного суду України від 17.11.2015р. у справі №2104/639/12, рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24.06.2014р. у справі №650/618/14-ц, ухвала Апеляційного суду Херсонської області від 10.09.2014р. у справі №650/618/14-ц, інформаційна довідка від 06.07.2016р. щодо спірного майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

В сукупності всі ці названі матеріали свідчать про те, що незважаючи на наявність судових рішень виконавчим комітетом Великоолександрівської селищної ради Херсонської області прийнято неправомірне рішення від 26.01.2005р. №41, згідно з яким було зареєстроване право власності ПП «Агропроменерго» на спірне нерухоме майно. Надалі, ПП «Агропроменерго» здійснило відчуження цього майна фізичній особі, а та, в свою чергу, подарувала це майно гр. ОСОБА_2 - керівникові ПП «Агропроменерго».

Крім того, на підставі договору купівлі-продажу від 24.06.2015р., спірне майно було відчужене на користь ДП «Агропроменерго», хоча керівнику ПП «Агропроменерго» було відомо про розгляд судових справ №2104/639/12 та №650/618/14-ц.

Отже, за висновком суду першої інстанції, з урахуванням предмету позову у даній справі та наявність відповідних обставин, про які було зазначено вище, існували всі правові підстави для вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно до вирішення спору по суті.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, ДП «Агропроменерго» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, про відмову у задоволенні заяви керівника Бериславської міської прокуратури про вжиття заходів до забезпечення позову. Одночасно з апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про поновлення строку на оскарження ухвали господарського суду від 21.09.2016р., яке було задоволено ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.10.2016р. при прийнятті апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду від 21.09.2016р., є тотожними позовним вимогам, адже у позові є вимоги про визнання права власності за позивачем на нерухоме майно, яке належить ДП «Агропроменерго». На думку скаржника, фактично господарський суд накладаючи арешт на майно ДП «Агропроменерго» висловив свою позицію щодо вирішення справи (фактично вирішив спір по суті).

Вказане вище свідчить про порушення господарським судом при прийнятті ухвали про забезпечення позову п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 згідно з яким господарський суд не повинен вживати заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином, за твердженнями скаржника, вжиття заходів до забезпечення позову здійснено судом першої інстанції неправомірно та з порушенням норм процесуального права, а тому вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач та третя особа не скористалися своїм правом надання відзивів на апеляційну скаргу та не забезпечили явку своїх представників в засідання суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення.

Відповідач-1 також не надав відзиву на апеляційну скаргу, але 24.10.2016р. від нього надійшов лист, в якому останній просив суд розглянути справу без його участі.

Скаржник в судове засідання апеляційної інстанції не з'явився, належним чином повідомлений, про поважні причини неявки свого представника суд не повідомив.

Прокурор в засіданні суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вимоги, викладені в ній без підставними, а ухвалу господарського суду Херсонської області від 21.09.2016р. про забезпечення позову законною та обґрунтованою.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши прокурора, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Приписами п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» унормовано, що відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду, який полягає у вжитті заходів, за допомоги яких у подальшому гарантується виконання судових актів

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст.33 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність заходу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову та зазначає наступне.

Предметом позову у даній справі є визнання протиправним і скасування рішення виконавчого комітету відповідача-1 від 26.01.2005р. №41 «Про видачу правоустановчих документів про право власності на будівлю насосної станції з закритою трансформаторною підстанцією по вул. Леніна, 94/б», визнання за позивачем права власності на нерухоме майно: будівлю насосної станції, літ. А, площею 46,0 кв.м., закриту трансформаторну підстанцію, літ. Б, площею 40 кв.м., туалет, літ. В, мостіння, І, споруди, 2, що знаходяться за адресою: - Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, АДРЕСА_1 та витребування вказаного нерухомого майна з незаконного володіння відповідача-2 на користь позивача.

В матеріалах оскарження ухвали міститься копія рішення Великоолександрівського районного суду від 24.06.2014р. у справі №650/618/14-ц, яким: витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Білокриницької селищної ради об'єкти нерухомості - будівлю насосної станції, літ. А, площею 46,0 кв.м., закриту трансформаторну підстанцію, літ. Б, площею 40 кв.м., туалет, літ. В, мостіння, І, споруди, 2, що знаходяться: Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, АДРЕСА_1; зобов'язано приватного нотаріуса Великоолександрівського районного нотаріального округу Гідулян Ірину Юріївну внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення права власності ОСОБА_2 на вказане вище нерухоме майно; зобов'язано реєстраційну службу Великоолександрівського районного управління юстиції Херсонської області зареєструвати за Білокриницькою селищною радою право комунальної власності на нерухоме майно - будівлю насосної станції, літ. А, площею 46,0 кв.м., закриту трансформаторну підстанцію, літ. Б, площею 40 кв.м., туалет, літ. В, мостіння, І, споруди, 2, що знаходяться: Херсонська область, Великоолександрівський район, смт. Велика Олександрівка, АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 10.09.2014р. рішення Великоолександрівського районного суду від 24.06.2014р. у справі №650/618/14-ц залишено без змін.

Незважаючи на існування цих рішень, ОСОБА_2 (директор ПП «Агропроменерго») здійснив відчуження спірного нерухомого майна, яке внаслідок цього та по теперішній час належить ДП «Агропроменерго», хоча на час продажу майна ПП «Агропроменерго» не було його належним власником та не мало право на його відчуження.

Про те, що спірне нерухоме майно належить на праві власності ДП «Агропроменерго» свідчить копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна станом на 06.07.2016р.

Місцевим судом встановлено, що позивачем підтверджено належними та допустимими доказами наявність обставин, з якими закон пов'язує необхідність вжиття відповідних заходів до забезпечення позову.

При цьому суд дійшов вірного висновку про те, що обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиті заходи до забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Застосування заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.33, 34 ГПК України на спростування тверджень позивача щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову ані на стадії розгляду заяви судом першої інстанції, ані під час апеляційного провадження надано не було.

Доводи відповідача про те, що заходи забезпечення позову, вжиті оскарженою ухвалою місцевого суду, є тотожними позовним вимогам є безпідставними.

Таким чином, з огляду на викладені вище обставини, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що місцевим господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали правомірно застосовані заходи до забезпечення позову, які повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105, 106

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 21 вересня 2016 року про забезпечення позову у справі №923/1004/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Агропроменерго» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 31.10.2016р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

Таран С.В.