РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа № 902/453/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Огороднік К.М. ,

судді Коломис В.В.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1

від відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 "Ситковецьке" на рішення господарського суду Вінницької області від 08.08.16 р. у справі № 902/453/16

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_3

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке"

про стягнення заборгованості 187 458,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 08.08.16 року у справі № 924/453/16 (суддя Яремчук Ю.О.) позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Ситковецьке" на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 169950,00 грн. суму основного боргу; 19641,76 грн. пені; 12087,40 грн. 22 % річних; 3568,95 грн. інфляційних втрат; 3078,72 грн. понесених витрат зі сплати судового збору; 1780,11 грн. судових витрат. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач - ОСОБА_2 "Ситковецьке" подав апеляційну скаргу, в якій просить останнє скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд помилково дійшов висновку про прострочення виконання зобов'язання відповідачем, оскільки в порушення п. 4.2 Договору підрядник (позивач) не зробив повідомлення замовнику про готовність предмету договору до здачі протягом 5 днів. В порушення п. 5.3. Договору акти приймання-передачі по кожному обробленому полю не оформлялись та не долучено до матеріалів справи. Наданий акт №3 від 13.04.2016 р. підписано не директором ОСОБА_2 "Ситковецьке" ОСОБА_4, а іншою невідомою особою. Звертає увагу також на порушення судом норм процесуального права, чим позбавлено відповідача можливості захистити свої інтереси в суді першої інстанції. Зокрема, безпідставне відхилення клопотання про відкладення розгляду справи. Вказує, що штрафні санкції значно перевищують розмір збитків кредитора, а тому просить суд їх зменшити з огляду на неможливість подання такої заяви в суд першої інстанції.

Представник апелянта в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що стверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції адресату.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апелянта заперечив. Зокрема зазначає, підтвердженням того що роботи були виконані підрядником належним чином є підписи Замовника в особі директора ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 на акті виконаних робіт від 13 квітня 2016 року. Зазначає, що посилання апелянта на те, що для підписання акту необхідний був ряд інших документів згідно Договору підряду не відповідає дійсності. Так, на вимогу Замовника, який постійно змінював поля для виконання робіт, було вирішено підписати один акт в якому визначено весь фактично виконаний обсяг робіт. Зазначає, що договір не зобов'язував підрядника здійснювати повідомлення про закінчення виконання робіт у письмовій формі. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав викладені у відзиві заперечення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду Вінницької області від 08.08.2016 року у справі № 902/453/16 залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю Ситковецьке (замовник) було укладено договір підряду № 9/03 від 09.03.2016 року.

Відповідно предмету договору, за дорученням замовника підрядник зобов'язується своєю технікою, власними силами та на власний ризик виконати сільськогосподарські роботи по посіву соняшнику, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2. передбачено, що роботи проводяться на земельних ділянках замовника, що розташовані за адресою: Вінницька обл.. Гайсинський та Немирівський р-н.

Підрядник зобов'язується виконати роботи з 20 березня по 10 квітня 2016 року на орієнтовній площі 621 га. Ціна за 1 га - 550,00 грн.

Між сторонами було погоджено, що загальна вартість робіт за даним договором остаточно вираховується згідно фактично виконаних робіт Підрядником на підставі актів приймання передачі виконаних робіт що підписуються уповноваженими представниками сторін.(п. 5.1.1. договору).

Відповідно до п.5.3. договору Розрахунок за виконану роботу проводиться шляхом здійснення Замовником передоплати на рахунок підрядника в наступному порядку: до 20 березня 2016 року замовник здійснює предоплату в розмірі 50000,00 грн..

- перший платіж у розмірі вартості 20% запланованого обсягу робіт, передбачених цим договором (включаючи здійснену передоплату в розмірі 50000,00 грн.) здійснюється Замовником одразу після прибуття техніки Підрядника до місяця початку виконання робіт.

- другий платіж у розмірі вартості 30 % вартості запланованого обсягу робіт, передбачених цим договором здійснюється Замовником протягом одного дня після повідомлення підрядником про виконання попередньо оплаченого обсягу робіт;

- третій платіж у розмірі вартості 25 % вартості запланованого обсягу робіт, передбачених цим договором здійснюється Замовником протягом одного дня після повідомлення Підрядником про виконання попередньо оплаченого обсягу робіт;

- четвертий платіж у розмірі вартості 25 % вартості запланованого обсягу робіт, передбачених цим договором здійснюється Замовником одного дня після повідомлення Підрядником про виконання попередньо плаченого обсягу робіт. По кожному обробленому полю сторони підписують акти приймання передачі.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом 3 днів з моменту повідомлення Замовника про готовність предмету підряду до приймання. При цьому, Сторони домовились, що вказане повідомлення вважається отриманим Замовником в тому числі, після його відправлення Підрядником на електронну пошту Замовника. При цьому, Замовник заявляє, що він користується наступною електронною поштою: ТОВ Ситковецьке /// . Замовник гарантує, що лише він має доступ до вказаної електронної пошти, та зобов'язується визнавати юридичну чинність документів на неї отриманих.

Відповідно до п.9.2. договору у разі несвоєчасності проведення розрахунку за виконані роботи, замовник зобов'язується сплатити Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення платежу від вартості виконаних робіт. Крім того, Сторони вирішили змінити розмір відсотків визначений ст. 625 Цивільного кодексу України на розмір облікової ставки встановленої НБУ на дату підписання цього договору.

Позивачем були виконані зобов'язання згідно договору в повному обсязі, що стверджується обопільно підписаним актом №3 виконаних робіт від 13 квітня 2016 року.

Натомість відповідач не провів розрахунки за виконані роботи.

Непроведення розрахунків спонукало позивача звернутись з позовом до суду про стягнення з відповідача боргу з врахуванням штрафних санкцій.

Місцевий господарський суд за результатами розгляду даного спору дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Борг в сумі 169950,00 грн. підтверджений обопільно підписаним та скріпленим відтисками печаток актом №3 виконаних робіт від 13 квітня 2016 року.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на те, що вказаний акт підписано не директором ТОВ "Ситковецьке" ОСОБА_4, а іншою невідомою особою та вказані в ньому відомості не відповідають дійсності, оскільки апелянтом не подано жодних доказів в підтвердження даних обставин та жодним чином не спростовано скріплення підписів печаткою ОСОБА_2 "Ситковецьке".

Твердження апелянта про відсутність складених актів по кожному обробленому полю та відсутність доказів повідомлення замовника про готовність предмету підряду до приймання судом не розцінюється як спростування доказів виконання позивачем своїх зобов'язань.

За умовами розділу 7 договору здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом 3 днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмету підряду до приймання.

Тобто, даний розділ договору визначає складення одного акту по всьому предмету підряду, а не окремих полів. Відтак, акт № 3 від 13.04.2016 р., який містить інформацію про виконання зобов'язань підрядником на 4-х полях, цілком відповідає умовам договору.

З огляду на складення сторонами акту в належній формі та його підписання, посилання апелянта на відсутність повідомлення замовника про готовність здачі-приймання робіт, як передумову для складення даного акту, суд вважає безпідставним.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що матеріалами справи стверджується порушення умови договору відповідачем, а саме щодо розрахунків за виконані роботи. Зокрема, зобов'язання по здійсненню розрахунків на умовах п. 5.3 договору (передоплата тощо) та оплата після підписання акту виконаних робіт відповідачем не виконані. Доказів зворотнього відповідачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

За наведених обставин, з урахуванням положень ст.ст. 525, 526, 530, 837, 854 ЦК України, ст.ст. 173, 193 ГК України, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 169950,00 грн.

Крім суми основного боргу позивачем було заявлено до стягнення 19797,15 грн. пені за період з 13.04.2016 по 08.08.216 року, 12087,40 грн. 22 % річних за період з 13.04.2016 року по 08.08.2016 року; 3568,95 грн. з 13.04.2016 року по 31.05.2016 року інфляційних втрат.

Враховуючи наявність порушення договірних зобов'язань з боку відповідача в частині оплати виконаних підрядних робіт, виходячи з приписів ст.ст. 549, 550, 610-612, 625 ЦК України, 230, 232 ГК України, розділу 9 договору підряду № 9/03 від 09.03.2016 р., суд вважає правомірним нарахування позивачем вищевказаних штрафних санкцій.

Перевіривши розрахунок 22 % річних в розмірі 12087,40 грн. за період з 13.04.2016 року по 08.08.2016 року; інфляційних втрат в розмірі 3568,95 грн. за період з 13.04.2016 року по 08.08.2016 року колегія суддів не виявила помилок та погоджується з висновком суду першої інстанції про їх задоволення.

Стосовно заявленої до стягнення 19797,15 грн. пені за період з 13.04.2016 по 08.08.216 року, колегія суддів погоджується з визначеним судом першої інстанції за допомогою програми "ЛІГА ЗАКОН" розміром пені до задоволення 19641,76 грн. та відмовою в сумі 156,23 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Викладене в апеляційній скарзі клопотання апелянта про застосування судом права на зменшення розміру штрафних санкцій з огляду на те, що останні значно перевищують розмір збитків кредитора, задоволенню не підлягає. Таке право реалізується судом у виняткових випадках, приймаючи до уваги ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, інші інтереси, що заслуговують на увагу. Однак, скаржником жодним чином не обгрунтовано та не підтверджено відповідними доказами наведених обставин.

Разом з цим колегія суддів вважає безпідставним посилання апелянта на порушення судом норм процесуального права. Ухвала суду першої інстанції від 04.07.2016 р. про відкладення розгляду справи на 08.08.2016 р. була отримана скаржником 08.07.2016 р., тобто за місяць до дати проведення судового засідання. Відтак, апелянт мав достатньо часу для вчинення процесуальних дій та направлення на адресу суду документів, доказів та власних міркувань. Однак, протягом всього часу розгляду справи - з 01.06.2016 р. по 08.08.2016 р. жодних дій не вчинив та вимог суду про надання доказів не виконав. Направлене на адресу суду засобами електронного зв'язку клопотання про відкладення розгляду справи, місцевим господарським судом обгрунтовано відхилено з огляду на відсутність електронного цифрового підпису заявника.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати позивача зі сплати судового збору судом правомірно віднесено на відповідача.

Також оскаржуваним рішенням було включено до складу судових витрат витрати позивача не повязаних зі сплатою судового збору, які полягали в оплаті вартості проїзду представника в сумі 1780,11 грн.

Згідно ч.1 ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До інших витрат, пов'язаних з розглядом справи, у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків.

У п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р. розяснено, що відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

Пунктом 6.2 вище вказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. передбачено, що судовим експертам, перекладачам, іншим особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень, відшкодовуються: вартість проїзду до місця виклику і назад залізничним, автомобільним, водним і повітряним транспортом; страхові платежі за державне страхування на транспорті, вартість попереднього продажу проїзних документів, проїзд автомобільним транспортом (крім таксі) до залізничної станції, аеропорту, якщо вони знаходяться за межами населеного пункту; наймом жилого приміщення; добові в розмірах, встановлених законодавством про службові відрядження. В усіх зазначених випадках відшкодуванню підлягає мінімальна вартість проїзду та мінімальна (для населеного пункту, в якому знаходиться господарський суд) вартість проживання в готелі. Документально підтверджені відомості про таку вартість та про фактичні витрати на проїзд і проживання подаються заінтересованими особами.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалам господарського суду Вінницької області від 01.06.2016 року, 21.06.2016 року, 04.07.2016 року, явку представників позивача та відповідача визнано обов'язковою.

В матеріалах справи наявні фіскальні чеки на суму 1780,11 грн., а саме: № 97986 від 04.07.2016 року на суму 499,99 грн.; № 4495 від 04.07.2016 року на суму 500,00 грн.; № 28004 від 04.07.2016 року на суму 278,93 грн.; № 5473 від 04.07.2016 року на суму 501,19 грн. (а.с. 33, 34, 56, 57), які підтверджують понесені витрати на оплату пального легкового автомобіля, яким був доставлений представник позивача в судове засідання, призначене на 04.07.2016 року.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, про покладення на відповідача інших судових витрат позивача в сумі 1780,11 грн.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 08.08.2016 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає. Зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не обґрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 "Ситковецьке" №1558 від 07.09.2016 р. залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 08.08.2016 року у справі № 924/453/16 залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Коломис В.В.