РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016Справа №910/15897/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку регресу 5 450, 62 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явилися;

від відповідача - Лисенко Д.В. (довіреність № 1720 від 27.05.2016);

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 5 450, 62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.09.2016.

15.09.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АІ/1258958.

19.09.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не визнає позовні вимоги та зазначає, що відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик за полісом обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовує вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. З урахуванням викладеного, відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 40 864, 99 грн, за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу, встановленого у висновку оцінювача ОСОБА_2 За таких обставин, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 19.09.2016.2016 розгляд справи відкладено на 03.10.2016.

У судовому засіданні 03.10.2016 представник відповідача подав до суду додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 03.10.2016 розгляд справи відкладено на 17.10.2016.

У судове засідання, призначене на 17.10.2016 представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача у судове засідання призначене на 17.10.2016 з'явився, надав пояснення по суті спору та підтримав позицію, викладену у відзиві.

У судовому засіданні 01.08.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представника відповідача, судом встановлено таке.

14.10.2014 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі по тексту - страховик, позивач), та громадянкою ОСОБА_3 (далі по тексту - страхувальник), був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ 093159 (далі по тексту - договір), відповідно до умов якого застраховано, зокрема, майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням визначеним цим договором, а саме ОУС або додатками до них, транспортним засобом (ТЗ) та додатковим обладнанням встановленим на ньому - страхування транспортного засобу (п. 3.1. загальних умов страхування договору).

Строк дії договору встановлений з 14.10.2014 по 13.10.2015 (п. 9 особливих умов страхування договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 6 особливих умов страхування договору).

25.03.2015 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу Ford Fiesta, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу ЗАЗ Forza, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5, під керуванням останнього.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 10.04.2015 у справі № 758/3884/15-п ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Відповідно до п. 10.4.2. загальних умов страхування договору страхове відшкодування виплачується якщо в особливих умовах страхування обрано варіант «Майстерня»:

- при частковому пошкодженні застрахованого ТЗ - страховиком вигодо набувачу (якщо такого призначено), або за письмовою згодою вигодо набувача та за дорученням страхувальника - на Сто, письмово погоджену зі страховиком. В такому разі страховик має право здійснити авансову виплату страхового відшкодування в розмірі сімдесяти відсотків від розміру страхового відшкодування, розрахунок якого проведено згідно з п. 10.22 загальних умов страхування. Остаточна виплата страхового відшкодування здійснюється після надання документів, що підтверджують факт виконання відновлювального ремонту (акт виконаних робіт, та, у випадку, якщо страхувальник самостійно здійснив на СТО остаточну оплату за виконані відновлювальні роботи, документи, що підтверджують факт оплати - чеки, квитанції) та огляду відновленого (відремонтованого) застрахованого ТЗ.

Пунктом 10.5. загальних умов страхування договору встановлено, що розмір страхового відшкодування розраховується в будь-якому випадку: в межах ліміту відшкодування; в межах ринкової вартості застрахованого ТЗ на момент настання страхового випадку, при цьому розмір страхового відшкодування не може перевищувати розміру страхової суми, визначеної договором; пропорційно відношенню страхової суми до ринкової вартості застрахованого ТЗ, визначеної на момент настання страхового випадку, та страховою сумою такого ТЗ перевищує десять відсотків від ринкової вартості такого ТЗ, визначеної на момент настання страхового випадку; франшиза (франшизи), зазначена у договорі, вираховується з розрахованої суми страхового відшкодування; за мінусом різниці між загальною страховою премією за договором та сумою фактично сплачених за договором страхових платежів, якщо при настанні страхового випадку сума належного до виплати страхового відшкодування та страхових відшкодувань, виплачених до цього часу, перевищує розмір страхової премії (частини страхової премії, страхового платежу), яку страхувальнику залишається сплатити згідно умов договору, або призводить до вичерпання ліміту відшкодування. При частковому пошкодження застрахованого ТЗ та/або ДО розмір страхового відшкодування розраховується як сума вартості відновлювального ремонту застрахованого ТЗ та/або ДО.

Якщо в особливих умовах страхування договору вказано варіант виплати страхового відшкодування «Майстерня», розрахунок розміру страхового відшкодування відбувається на підставі попередньо погоджених зі страховиком рахунків і способу ремонту СТО, яка виконує роботи, спираючись на часові норми виробника ТЗ, а також ціни запасних частин і матеріалів офіційних імпортерів, які вказані у системі Audatex або Eurotax (п. 10.22 загальних умов страхування договору).

У відповідності до п. 10.22.5. загальних умов страхування договору величина амортизаційного зносу враховується/не враховується згідно інформації, зазначеної в ОУС договору, при цьому амортизаційний знос для випадків часткового пошкодження застрахованого ТЗ за ризиками «АК ДТП» та «АК ІВП» дорівнює величині фізичного зносу деталей, що розраховується страховиком згідно таблиці, наведеній в п. 10.21.2 ЗУС, виходячи зі строку експлуатації застрахованого ТЗ, визначеного на момент настання страхового випадку.

Згідно з рахунком від 07.04.2015 № 1020653 ТОВ «Віннер Автомотів» вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ становить 48 948, 77 грн, що підтверджується актами виконаних робіт від 28.04.2015 № б/н.

На підставі страхових актів від 15.04.2015 № UA023/L04/01 на суму 32 895, 61 грн та від 28.04.2015 № UA023/L04/02 на суму 14 420, 00 грн на рахунок ТОВ «Віннер Автомотів» було перераховано 47 315, 61 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 17.04.2015 № 31949 на суму 32 895, 61 грн та від 29.04.2015 № 32298 на суму 14 420, 00 грн, належним чином засвідчені копії вказаних документів містяться в матеріалах справи.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником у повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 47 315, 61 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Для досудового врегулювання спору мирним шляхом позивач направив відповідачеві вимогу про страхове відшкодування на суму 47 315, 61 грн від 25.06.2015.

На підставі вказаної вимоги відповідач частково сплатив позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 40 864, 99 грн (за вирахуванням фізичного зносу).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що позивачем не враховано коефіцієнт фізичного зносу, який становить 0, 2039, а тому сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить 40 864, 99 грн, яка була сплачена відповідачем на користь позивача.

Згідно з п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003р. № 142/5/2092, коефіцієнт фізичного зносу застосовується, зокрема, якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають руйнування чи пошкодження у вигляді деформації.

Як вбачається з п. 3.2. звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу від 04.04.2015 № PZU 575/15 складові частини кузова відновлювали ремонтом.

Відповідно до висновку оцінювача ОСОБА_6, коефіцієнт фізичного зносу становить 0, 2039.

Також, відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Статтею 5 цього ж Закону визначено вичерпний перелік суб'єктів оціночної діяльності.

Відповідач надав суду докази, що підтверджують право ОСОБА_6 як фахівця з відповідною кваліфікацією, на підставі отриманого в установленому законодавством України порядку свідоцтва, з необхідним рівнем освіти, займатися оціночною діяльністю, а саме сертифікат про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів Фонду державного майна України № 14008/12 від 15.11.2012.

З огляду на те, що відповідачем вказана сума страхового відшкодування була перерахована позивачу, про що зазначає останній у позовній заяві, суд дійшов висновку, що відповідач у справі виконав своє зобов'язання перед позивачем з виплати страхового відшкодування як вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, а тому, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про відшкодування шкоди в розмірі 5 450, 62 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 24 жовтня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань