ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.10.16 Справа № 904/7090/16

За позовом обслуговуючого кооперативу "Приватних будинків "Барвінківський", м. Дніпро

до публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго", м. Дніпро

про зміну договору про постачання електричної енергії №10675/58-566 від 19.02.2009

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 19.08.2016

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Обслуговуючий кооператив "Приватних будинків "Барвінківський" (далі - Позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" (далі - Відповідач), в якій просить суд внести зміни в графу 14 (група споживання) у додатку № 4 до договору про постачання електричної енергії № 10675/58-566 від 19.02.2009 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", з "1" групи на "2" групу споживання.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

22.08.2016 Позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу на час розгляду справи обмежувати або припиняти електропостачання Позивачу.

В судових засіданнях 13.09.2016, 26.09.2016, 03.10.2016, 20.10.2016 судом оголошувалась перерва до 26.09.2016, 03.10.2016, 20.10.2016, 24.10.2016 відповідно, згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що між ним та ВАТ "Дніпрообленерго", правонаступником якого є Відповідач, було укладено договір про постачання електричної енергії №10675/58-566 від 19.02.2009. Під час укладення договору між сторонами було підписано додаток №4 до договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", де визначено перелік об'єктів і точок комерційного обліку споживача та субспоживачів, а в графі 14 (група споживання) зазначено першу групу споживання (суб'єкти господарювання), Позивач вважає, що віднесення його до суб'єктів господарювання суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки відпуск електроенергії обслуговуючому кооперативу, що розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим лічильником за електроенергію, яка споживається населенням для власних побутових потреб, здійснюється відповідно до пункту 1.6. Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню. Посилаючись на ст. 652 ЦК України, тобто істотну зміну обставин, а також на відмову Відповідача змінювати умови договору, Позивач просить суд змінити договір про постачання електричної енергії №10675/58-566 від 19.02.2009 шляхом зміни цифри "1" на цифру "2" у графі 14 (група споживання) таблиці, затвердженої в п. 4 додатку №4 до договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Представник Позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання, призначене на 25.10.2016, не з'явився, 13.09.2016 надав відзив на позов вих. №60883/2001 від 12.09.2016 та 26.09.2016 письмові пояснення по справі вих. №3015-юр від 23.09.2016. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач послався на те, що не отримував від Позивача додаткову угоду від 14.07.2016 до договору про постачання електричної енергії №10675/58-566 від 19.02.2009 про внесення змін в додаток вказаного договору стосовно зміни групи споживання з 1 на 2. Також Відповідач вважає безпідставним посилання Позивача на те, що він є населеним пунктом з огляду на те, що Позивач не є юридичною особою, у власності або у господарському віданні (віданні) якої є електроустановки. Відповідач також посилається на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2015, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо внесення вищевказаних змін, та зазначає, що у договірних відносинах Сторін не відбулося змін з моменту набрання цим рішенням законної сили.

В судовому засіданні 24.10.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2009 між обслуговуючим кооперативом "Приватних будинків "Барвінківський" (надалі - Споживач, Позивач) та відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" (надалі - Постачальник, Відповідач), був укладений договір про постачання електричної енергії № 10675/58566 (надалі - Договір), відповідно до розділу 1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 5,0 кВт (КВА), величини якої по площах вимірювання та точках продажу визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Точка (точки) продажу електричної енергії межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатками "ОСОБА_2 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" між постачальником та споживачем, та "Загальна схема електропостачання", які є невід'ємною частиною договору або інша межа обумовлена окремим додатком до договору.

Під час виконання договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (пункт 2.1. договору).

Згідно пунктів 9.8, 9.8.1 Договору, він набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2009. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частинами 1 і 2 статті 275 та частиною 6 статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до частини 2 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

У відповідності до норм частини 6 та частини 7 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Під час укладення Договору сторонами було підписано додаток № 4 до договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", в якому сторонами в графі "ОСОБА_3 споживання" була визначена перша група.

Відповідно до Порядку розрахунку роздрібних тарифів на електричну енергію, тарифів на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, тарифів на постачання електричної енергії за регульованим тарифом у разі застосування стимулюючого регулювання, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 900 від 11.07.2013, споживачі електричної енергії розподіляються за двома класами відповідно до встановленого чинним законодавством порядку визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги. Споживачі електричної енергії поділяються на дві групи: 1 група - субєкти господарювання; 2 група - міське та сільське населення.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями представника Позивача, будь-які зміни до умов договору в частині визначення класу та групи позивача не вносились. За наведених обставин, з урахуванням умов додатку № 4 до договору, обов'язкових для обох сторін, при укладенні договору Позивач та Відповідач визначили Обслуговуючий кооператив "Приватних будинків "Барвінківський" споживачем електричної енергії "1 групи споживання".

При цьому, Позивач наполягає на тому, що віднесення його до суб'єктів господарювання суперечить вимогам чинного законодавства, що обумовлює необхідність внесення змін в графу 14 (група споживання) у додатку № 4 до договору про постачання електричної енергії № 10675/58-566 від 19.02.2009 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", з "1" групи на "2" групу споживання.

Розглянувши заявлені позовні вимоги, господарським судом встановлено, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до норм частин 1 та 2 статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

При цьому, частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони не могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно з частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (частина 4 статті 652 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2015 по справі №904/6793/15 було відмовлено в задоволенні позовних вимог обслуговуючого кооперативу "Приватних будинків "Барвінківський" до публічного акціонерного товариства "ДТЕК " Дніпрообленерго" про внесення змін в графу 14 (група споживання) у додатку № 4 до договору про постачання електричної енергії № 10675/58-566 від 19.02.2009 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", з "1" групи на "2" групу споживання.

При цьому, в зазначеному вище рішенні було надано правову оцінку доводам Позивача щодо зміни істотних обставин як підстави внесення змін в графу 14 (група споживання) у додатку № 4 до договору про постачання електричної енергії № 10675/58-566 від 19.02.2009. Зокрема, господарський суд зазначив, що різниця в тарифах для споживачів різних груп споживання, яка виникла з моменту укладення спірного договору, не є істотною зміною обставин, оскільки віднесення до певної групи споживання залежить не від тарифу, а від правового статусу особи-споживача, та підвищення тарифу для першої групи споживачів не може бути підставою для внесення змін до умов договору.

З огляду на те, що суду не надано доказів на підтвердження зміни істотних обставин в договірних відносинах між Сторонами з моменту набрання законної сили рішення господарського суду від 06.10.2015 по справі №904/6793/15, суд приходить до висновку про відсутність підстав для внесення змін до договору згідно приписів ст. 652 Цивільного кодексу України.

Щодо тверджень Позивача про направлення Відповідачу листа-оферти та проекту додаткової угоди з наданням пропозиції про внесення змін до Договору, а також відмову останнього від зміни умов Договору без наведення обґрунтованих мотивів такої відмови, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

В обґрунтування вищезазначеного Позивач надав суду лист обслуговуючого кооперативу "Приватних будинків "Барвінківський" вих. №6 від 14.07.2016, додатком до якого є проект додаткової угоди від 14.07.2016 до договору про постачання електричної енергії № 10675/58-566 від 19.02.2009. Зі змісту даного листа вбачається, що Позивач запропонував Відповідачу внести зміни до Договору наступним чином: в графі 14 (група споживання) таблиці, затвердженої у п. 4 додатку № 4 до договору про постачання електричної енергії № 10675/58-566 від 19.02.2009 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", змінити цифру "1" на цифру "2".

В той же час, як вбачається з наданих Відповідачем документів, 14.07.2016 Відповідач отримав від Позивача лист вих. №6 від 14.07.2016 (а.с. 90), за змістом якого представник Позивача надсилає Відповідачу копію діючого договору між власником будівлі та ОКПБ "Барвінківський", тобто зміст зазначеного вище листа не відповідає листу за вих. №6 від 14.07.2016, який наданий Позивачем (пропозиція щодо внесення змін до Договору).

Як вбачається з експрес-накладної №6717679, наданої Позивачем в якості доказу направлення листа вих. №6 від 14.07.2016 та проекту додаткової угоди від 14.07.2016, поштове відправлення було отримане 15.07.2016 ОСОБА_3 Разом з цим, суд вважає зазначену вище експрес-накладну неналежним доказом з огляду на таке.

З довідки відділу кадрів ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" вбачається, що станом на 15.07.2016 ОСОБА_3 у складі штатних працівників не перебував.

Випискою з журналу реєстрації вхідних документів електронного документообігу за 14-15 липня 2016 року підтверджується відсутність надходження 15.07.2016 листа до ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" від Позивача за вих. №6 від 14.07.2016.

З роздрукованої інформації з сайту кур'єрської доставки, якою, за твердженням Позивача, був направлений лист за вих. №6 від 14.07.2016, вбачається, що поштове відправлення за експрес-накладною №6717679 направлене 29.09.2016 та вручене 30.09.2016 отримувачу Мариненко, що протирічить наданій Позивачем інформації.

Вищевикладене спростовує доводи Позивача щодо надіслання Відповідачу листа-оферти та проекту додаткової угоди від 14.07.2016 щодо внесення змін до Договору.

Отже, обставини, на які посилається Позивач, звертаючись з даним позовом до господарського суду, не свідчать про наявність підстав для внесення змін в графу 14 (група споживання) у додатку № 4 до договору про постачання електричної енергії № 10675/58-566 від 19.02.2009 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", з "1" групи на "2" групу споживання, відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Як вказувалось вище, 22.08.2016 Позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу на час розгляду справи обмежувати або припиняти електропостачання Позивачу.

Розглянувши вказану заяву господарський суд вбачає за необхідне зауважити таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

З приписів ч.2 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 року № 16 вбачається, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що в клопотанні про забезпечення позову Позивачем не наведено обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Відповідачу обмежувати або припиняти електропостачання може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на Позивача.

Керуючись викладеним, ст.ст.1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 31.10.2016.

Суддя ОСОБА_2