ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р.Справа № 922/3405/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ СИСТЕМС АМ", м. Харків
до Приватного підприємства "ВЕСТВУД УКРАЇНА", м. Харків
про стягнення 21297,59 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність №б/н від 01.09.2016;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НЬЮ СИСТЕМС АМ" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Приватного підприємства "ВЕСТВУД УКРАЇНА" 10413,92 грн. заборгованості з орендної плати та компенсації за експлуатаційні послуги, 677,32 грн. пені, 9273,19 грн. інфляційних втрат та 933,16 грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором оренди № 375 від 17.07.2012 в частині сплати орендної плати та компенсації за експлуатаційні послуг, у зв'язку з чим заборгованість з орендної плати за вересень 2013 року становить 798,89 грн., за жовтень 2013 року - 8791,93 грн., а також заборгованість з компенсації витрат за експлуатаційні послуги за вересень 2013 року становить 411,55 грн., за жовтень 2013 року - 411,55 грн., у зв'язку з чим за невиконання грошових зобов'язань позивачем нараховано пеню, інфляційні втрати та 3% річних станом на 01.10.2016.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 жовтня 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 25 жовтня 2016 року о 10:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

Представник позивача 25 жовтня 2016 р. надав супровідним листом (вх. №35163) додаткові документи, зазначені у додатку, які судом долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 25.10.2016 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, а також свого повноважного представника не направив, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав.

Копія ухвали про порушення провадження у справі, надіслана на адресу відповідача, яка зазначена позивачем у позовній заяві та інформація про яку міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 61057, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 13, офіс 611, проте була повернута підприємством зв'язку до господарського суду з посиланням "за закінченням терміну зберігання".

Крім того, ухвала про порушення провадження у справі, надіслана на адресу відповідача, яка зазначена позивачем у позовній заяві як поштова адреса: 61145, АДРЕСА_1 та також була повернута підприємством зв'язку до господарського суду з посиланням "за закінченням терміну зберігання".

У п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судам України надано роз'яснення, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

17 липня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "НЬЮ СИСТЕМС АМ" (надалі - Орендодавець) та Приватним підприємством "ВЕСТВУД УКРАЇНА" (надалі - Орендар) був укладений договір оренди № 375 (надалі - Договір), відповідно до умов якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов'язується передати Приміщення, визначені у пункті 2.2 цього Договору Орендарю в строкове платне користування, а Орендар зобов'язується прийняти Приміщення у Дату початку і сплачувати Орендодавцю орендну плату та інші платежі в строки та на умовах, визначених цим Договором (п.2.1. Договору).

Відповідно до п.2.2. Договору приміщення, що передаються в оренду Орендарю - це нежитлові приміщення загальною площею 28,6 кв. м., що знаходяться на другому поверсі Будівлі, план розміщення яких визначається у Додатку № 1 до цього Договору.

Згідно з п.7.1. Договору за згодою Сторін ціна цього Договору складається з суми Орендної плати, компенсації витрат за комунальні послуги та компенсації витрат за Експлуатаційні послуги за весь Строк оренди.

Відповідно до п.7.2. Договору протягом Строку оренди Орендар повинен щомісячно сплачувати Орендодавцеві Орендну плату, що визначається за наступною формулою:

Орендна плата = Площа Приміщень х Базовий тариф х Коефіцієнт,

Де: Базовий тариф - величина, яка становить 307,41 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 51,24 грн., що за офіційним курсом Національного банку України гривні до долара США на дату укладання цього Договору становить 38,46 доларів США, за один квадратний метр Приміщення;

Коефіцієнт - величина, що становить співвідношення розміру офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США на дату виставлення Орендодавцем відповідного рахунку Орендарю на попередню оплату Орендної плати до розміру офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США на дату укладання цього Договору, але в будь якому випадку не може бути менше 1 (одиниця), тобто у разі, якщо співвідношення розміру офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США на дату виставлення Орендодавцем відповідного рахунку Орендарю на попередню оплату Орендної плати до розміру офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США на дату укладання цього Договору менше 1 (одиниці), то при розрахунку Орендної плати за відповідний місяць застосовується Коефіцієнт у розмірі 1 (одиниці).

Згідно з п.7.2.1. Договору плата Орендної плати здійснюється у національній валюті України - у гривні по офіційному курсу Національного банку України гривні до долара США на дату виставлення рахунку Орендодавцем, в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Орендодавця, визначений в статті 21 цього Договору.

Відповідно до п.7.3. Договору Орендна плата сплачується Орендарем за кожен місяць користування Приміщенням згідно із умовами цього Договору, починаючи від дати підписання ОСОБА_2 передачі Приміщення в оренду та закінчуючи датою підписання ОСОБА_2 повернення Приміщення з оренди, та залежно від фактичного часу користування Орендарем Приміщенням.

Згідно з п.7.4. Договору оренда плата за кожен місяць оренди Приміщення сплачується не раніше 1 (першого) і не пізніше 5 (п'ятого) числа кожного календарного місяця оренди на підставі відповідно рахунку - фактури Орендодавця авансовим платежем.

Відповідно до п.7.5. Договору з метою отримання платежів Орендодавець здійснює виставлення рахунків - фактур та їх передачу Орендарю. У всіх випадках, коли Орендар здійснює платежі на підставі рахунків (рахунків-фактур), що виставляються Орендодавцем, у разі відсутності рахунка Орендодавця, Орендар зобов'язаний самостійно звернутися до Орендодавця з метою його отримання і сплатити його в указаний строк та термін. Не отримання рахунку, за умови невжиття Орендарем заходів по його отриманню, не звільняє Орендаря від обов'язку щодо його своєчасної сплати та відповідальності за його несплату.

Згідно з п.7.7. Договору кожного календарного місяця користування Приміщенням Сторони підписують ОСОБА_2 прийому - передачі послуг, який підтверджує факт належного виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків за цим Договором у відповідному місяці, в якому Орендар користувався Приміщенням, а саме: по сплаті Орендної плати, компенсації Орендарем Орендодавцеві витрат за Комунальні послуги та Експлуатаційні послуги.

Відповідно до п.7.8. Договору витрати за Комунальні послуги та за Експлуатаційні послуги, які компенсуються Орендодавцеві Орендарем, не входять до Орендної плати, і сплачується Орендарем на підставі окремих рахунків.

Згідно з п.7.9. Договору Орендар компенсує в повному обсязі Орендодавцеві витрати за Комунальні послуги (зокрема послуги з транспортування електроенергії, постачання газу, води та теплопостачання (опалення), водовідведення, каналізації), спожиті в орендованому Приміщенні. Розмір таких витрат визначається на підставі показань лічильників та даних, отриманих Орендодавцем від постачальників зазначених послуг, а в разі їх відсутності, або виходу з ладу - такі витрати визначаються пропорційно площі Приміщень по відношенню до загальної площі всіх приміщень у Будівлі, за винятком місць загального користування. Для розрахунку за спожиту електроенергію Орендар повинен встати на облік в АК "Харківобленерго" та сплачувати за спожиту електроенергію самостійно згідно фактичних показників лічильників.

Відповідно до п.7.10. Договору компенсація витрат за Комунальні послуги здійснюється Орендарем щомісяця починаючи з першого місяця оренди протягом (п'яти) банківських днів з дати отримання від Орендодавця відповідного рахунку (або рахунків для компенсації окремих видів Комунальних послуг) на компенсацію витрат за Комунальні послуги за попередній місяць користування Приміщеннями (надалі - "звітний місяць") та документів (або копій таких документів), що підтверджують розрахунок розміру витрат за Комунальні послуги шляхом перерахування на банківський рахунок Орендодавця грошових коштів у розмірі, визначеному в цих рахунках (рахунку).

Згідно з п.7.11. Договору Орендар починаючи з першою місяця оренди повинен щомісяця компенсувати Орендодавцеві витрати за надані у звітному місяці Експлуатаційні послуги, розмір яких (витрат) визначається за формулою:

Витрати за отримані Експлуатаційні послуги = Площа Приміщень х Тариф експлуатаційних послуг х Коефіцієнт, Де:

Тариф експлуатаційних послуг - величина, яка становить 14,39 грн., в тому числі ПДВ у розмірі 2,40 грн., що за офіційним курсом Національного банку України гривні до долара США на дату укладання цього Договору становить 1,80 доларів США (в тому числі ПДВ), за один квадратний метр Приміщення;

Коефіцієнт - величина, що становить співвідношення розміру офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США на дату підписання ОСОБА_2 відповідного ОСОБА_2 прийому-передачі послуг за відповідний місяць до розміру офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США на дату укладання цього Договору, але в будь якому випадку не може бути менше 1 (одиниця), тобто у разі, якщо співвідношення розміру офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США на дату підписання ОСОБА_2 відповідного ОСОБА_2 прийому-передачі послуг за відповідний місяць до розміру офіційного курсу Національного банку України гривні до долара США на дату укладання цього Договору менше 1 (одиниці), то при розрахунку розміру витрат за Експлуатаційні послуги за відповідний місяць застосовується Коефіцієнт у розмірі 1 (одиниці).

Відповідно до п.7.12. Договору компенсація витрат за Експлуатаційні послуги здійснюється Орендарем щомісяця протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати отримання від Орендодавця відповідного рахунку на компенсацію витрат за Експлуатаційні послуги за попередній місяць користування Приміщеннями (звітній місяць) шляхом перерахування на банківський рахунок Орендодавця грошових коштів у розмірі, визначеному в цьому рахунку.

Згідно з п.7.13. Договору орендна плата та інші платежі за цим Договором, сплачується Орендарем у безготівковому порядку на банківський рахунок Орендодавця, який зазначений в Статті 21 цього Договору у національній валюті України.

Орендодавець має право вимагати від Орендаря своєчасного внесення в повному розмірі Орендної плати та компенсації витрат за Комунальні послуги та за Експлуатаційні послуги (п.10.1.1. Договору).

Цей Договір набирає чинності з дати його укладання, а саме: з 17 липня 2012 року та діє протягом 12 місяців з дати передачі Орендодавцем Приміщення Орендареві за ОСОБА_2 передачі Приміщення в оренду, але в будь якому випадку до повного виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за цим Договором (п.17.1. Договору).

Факт передачі Приміщень підтверджується наявним в матеріалах справи ОСОБА_2 передачі Приміщень в оренду від 01.12.2012 підписаний між сторонами. (а.с. 28).

Згідно ч.1 ст. 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

30.10.2013 між сторонами була підписана угода про розірвання Договору оренди №375 від 17.07.2012 (а.с.33).

Факт передачі Приміщень підтверджується наявним в матеріалах справи ОСОБА_2 прийому - передачі від 31.10.2013 підписаний між сторонами. (а.с.34).

Позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0003694 від 01.09.2013 на загальну суму 9203,48 грн., в т.ч. ПДВ на здійснення попередньої оплати орендної плати за вересень 2013р. у розмірі 8791,93 грн. та експлуатаційні послуги у вересні 2013р. у розмірі 411,55 грн.(а.с.42).

Відповідач отримав вищевказаний рахунок 07.10.2013, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.43).

Також, позивач виставив рахунок-фактуру №СФ-0004081 від 01.10.2013 на загальну суму 9203,48 грн., на здійснення попередньої оплати орендної плати за жовтень 2013р. у розмірі 8791,93 грн. та експлуатаційні послуги у жовтні 2013р. у розмірі 411,55 грн.(а.с.44).

Відповідач отримав вищевказаний рахунок 15.11.2013, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення (а.с.45).

Відповідач підтвердив отримання наданих Позивачем послуг шляхом підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за оренду приміщення та експлуатаційні послуги на загальну суму 18 406,96 грн., в т.ч. ПДВ, за вересень 2013р. - № ОУА-000731 від 30.09.2013 на суму 9203,48 грн., в т.ч. ПДВ, (а.с.38), де за оренду приміщення 8791,93 грн., а за експлуатаційні послуги 411,55 грн. та за жовтень 2013р. - № ОУА-000788 від 31.10.2013 на суму 9203,48 гри., в т.ч. ПДВ, (а.с. 40), де за оренду приміщення 8791,93 грн., а за експлуатаційні послуги 411,55 грн.

Станом на 21.10.2013, відповідач мав борг за оренду приміщення та експлуатаційні послуги перед позивачем у розмірі 36817,40 грн., що не спростовано відповідачем та підтверджується листом відповідача за вих.20/11 від 20.11.2013 р. (а.с.35).

З метою погашення такої заборгованості відповідачем було сплачено 26403,48 грн., а саме: 25.11.2013 на суму 11203,48 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с.46) оплата за оренду згідно рахунка № СФ-0002735 от 01.07.2013 - 9023,48 грн. за липень 2013р. та рахунка № СФ-0003694 від 01.09.2013р. за вересень 2013р. - 2000,00 грн., 30.11.2013 на суму 10000,00 грн., що підтверджується листом відповідача №20/11 від 20.11.2013 (а.с.35) та банківською випискою від 15.03.2013 (а.с.55), в якості погашення заборгованості з орендної плати за серпень 2013 на суму 9203,48 грн. та за вересень 2013 на суму 793,04 грн., 12.12.2013р. на суму 3300,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с.49) оплата за оренду згідно рахунка № СФ-0003694 від 01.09.2013р. за вересень 2013., а також 17.01.2014 на суму 1900,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с.53) оплата за оренду згідно рахунка № СФ-0003694 від 01.09.2013 за вересень 2013.

Таким чином, із належної до оплати суми орендної плати за вересень 2013 у сумі 8791,93 грн. відповідач оплатив позивачу частину орендної плати у розмірі 7996,52 грн.

Отже, несплаченою відповідачем залишилася заборгованість з орендної плати перед позивачем у розмірі 9590,82 грн., а саме: за вересень 2013 у сумі 798,89 грн., жовтень 2013 у сумі 8791,93 грн.

Також, несплаченою відповідачем залишилася заборгованість з компенсації витрат за експлуатаційні послуги перед Позивачем у розмірі 823,10 грн. , а саме: за вересень 2013 у сумі 411,55 грн., за жовтень 2013 у сумі 411,55 грн.

Таким чином, станом на 01.10.2016 відповідач має заборгованість перед позивачем з орендної плати та компенсації за експлуатаційні послуги у розмірі 10 413,92 грн.

На час розгляду справи заборгованість в сумі 10413,92 грн. відповідачем не погашена.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням передбачених цим Кодексом особливостей.

В силу ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч.1 ст.286 Господарського кодексу України).

Частинами 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідачем в установленому порядку не спростовано обставини, на які посилається позивач стосовно неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди №375 від 17.07.2012, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу у розмірі 10413,92 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 677,32 грн. - пені, суд виходить з наступного.

За змістом ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) за яким передбачено правові наслідки, зокрема сплата неустойки.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.13.4.2. Договору у разі прострочення Орендарем сплати Орендної плати, компенсації витрат за Комунальні послуги та за Експлуатаційні послуги, та інших платежів, передбачені цим Договором, Орендар сплачує Орендодавцю пеню у розмірі подвійної чинної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

У п. 1.9. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 р. за № 14, господарським судам роз`яснено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Крім того, у п. 1.12. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" від 17.12.2013 р. за № 14 господарським судам роз`яснено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Таким чином, суд здійснивши перерахунок пені за допомогою системи "Ліга Закон", не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання такого зобов'язання, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 677,32 грн. підлягають задоволенню повністю.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд виходить з наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховую порушення відповідачем свого грошового зобов'язання за договором, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 3% річних в сумі 933,16 грн., а також інфляційних втрат в сумі 9273,19 грн., а відтак позов в цій частині також підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ СИСТЕМС АМ" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, статтями 11, 509, 525, 526, 530, 546-551, 610, 611, 629, 759, 762 Цивільного кодексу України, статтями 174, 193, 230, 231, 283, 286 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44-49, 66, 67, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "ВЕСТВУД УКРАЇНА" (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, буд.13, офіс, 611, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НЬЮ СИСТЕМС АМ" (61031, м. Харків, вул. Ромашкіна, 1, ) заборгованості за Договором оренди №375 від 17.07.2012 у сумі 10413,92 грн., пеню в сумі 677,32 грн., 3% річних в сумі 933,16 грн., інфляційних втрат в сумі 9273,19 грн. та судовий збір в розмірі 1378 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.10.2016 р.

Суддя ОСОБА_3