Господарський суд Чернігівської області
___________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" жовтня 2016 р. Справа № 927/919/16

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Кінотехпром",

вул. Любецька 66, м. Чернігів, 14000

Відповідач-1: Приватне підприємство "Аксіома",

пр-т. Миру, 53, офіс 550, м. Чернігів, 14000

Відповідач-2: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради,

пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14005

Предмет спору: про визнання недійсним звіту про оцінку будівель А-2 та Т-2, які є об'єктами оренди за договором № 74 від 27.12.2012 року та про визнання недійсним в частині вартості орендованого майна та розміру орендної плати п. 1.2 договору № 74 від 27.12.2012 року та додатку № 2 до нього

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_1, слухач

від відповідача -1 :ОСОБА_2. керівник, наказ № 2 від 28.03.2005

від відповідача-2:Максак Т.Л. довіреність № 01-155 від 16.02.2016, представник

Приватним акціонерним товариством Кінотехпром подано позов до відповідача -1 Приватного підприємства Аксіома та до відповідача -2 Управління комунального майна Чернігівської областіпро визнання недійсним звіту про оцінку будівель А-2 та Т-2, які є обєктами оренди за договором № 74 від 27.12.2012 року та, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, про визнання недійсним пункт 1.2 договору № 74 від 27.12.2012 року та додатку № 2 до ньогов частині вартості орендованого майна та розрахованої орендної плати.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 284 Господарського кодексу України, ст.ст. 9, 33 ЗУ Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, п. 19 Методики оцінки обєктів оренди, затвердженої Постановою КМУ № 629 від 10.08.1995, п. п. 1, 3, 11, 14, 16, 24, 37, 53, 65 Національного стандарту № 1 та п.п. 1, 2, 12, 13, 16 Національного стандарту № 2.

Відповідачі 1, 2 надали відзиви на позов, згідно яких проти позову заперечили в повному обсязі. Крім того,відповідачем 2 подана заява від 13.10.2016 за № 01-882, згідно якої відповідач -2 просить суд відмовити в задоволені поданого позову враховуючи пропуск позивачем строку звернення з позовом до суду в частині визнання недійсним звіту про оцінку будівель А-2 та Т-2. Відповідач-1 заяву про застосування наслідків спливу позовної давності підтримав.

Позивач проти поданої заяви заперечив, зазначивши що вважає, що ним не було пропущено строку позовної давності, оскільки про те, що його права порушені останній дізнався лише в червні 2015, після того як ознайомився зі змістом оскаржуваного звіту.

Судом заяви відповідачів про застосування судом строку позовної давності залучено до матеріалів справи для розгляду по суті при винесенні рішення по справі.

Відповідач -2 надав до суду заяву про припинення провадження по справі в частині визнання недійсним звіту про оцінку будівель А-2 та Т-2, оскільки на його думку, спір в цій частині не підлягає вирішенню в господарських судах України. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач -1 послався на постанову Верховного суду України від 07.10.2003 у справі № 18/478 (03/158) та постанови Вищого господарського суду України від 03.08.2010 по справі 10/3н, від 27.07.2010 по справі № 10/258н, від 09.09.2010 по справі № 14/174, від 18.08.2016 за № 916/3418/15.

Відповідач-1 підтримав клопотання відповідача-2 про припинення провадження по справі.

Позивач проти клопотання відповідача-2 про припинення провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України заперечив, посилаючись на приписи ст. 33 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», згідно якої спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку. Позивач наголосив на тому, що оскаржуваний звіт, застосований відповідачем -2 при визначені розміру орендної плати за базовий місяць за договором № 74 від 27.12.2012. Договір оренди № 74 від 27.12.2012 є таким, що діє до цього часу, нарахування орендної плати за зазначеним договором здійснюється відповідачем -2 виходячи з орендної плати за базовий місяць, визначеної на підставі оскаржуваного звіту. Таким чином, позивач вважає, що його права є порушеними та підлягають захисту в суді, враховуючи що він продовжує орендувати приміщення за договором № 74 від 27.12.2012 та сплачувати орендну плату по завищеній ціні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, клопотання відповідача-2 про припинення провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відхилив виходячи з наступного.

Відповідач-2, обґрунтовуючи заявлене клопотання, посилався на те, що оскаржуваний звіт не носить обовязкового характеру для позивача, йому не адресований та не породжує для нього будь яких прав та обовязків. При цьому відповідач -2 звернув увагу суду на те, що оскаржуваний звіт втратив чинність станом на 14 березня 2013 року у відповідності до абз. 4 п. 2 Методики оцінки обєктів оренди, затвердженої постановою КМУ від 10.08.1995 № 629 (в редакції постанови КМУ від 02.01.2003 № 3).

Суд не погоджується з доводами відповідача-2 відносно того, що звіт про оцінку будівель А-2 та Т-2, що є обєктами оренди за договором № 74 від 27.12.2012, ніяким чином не стосується прав та обовязків позивача, виходячи з того що останній продовжує орендувати будівлі «Т-2» та «А-2» за договором оренди № 74 від 27.12.2012 та сплачувати орендну плату, розраховану виходячи з вартості таких будівель, визначену саме на підставі оскаржуваного звіту.

Як зазначено у п.п. 1, 2, 3, 3.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 24.10.2011 № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» підвідомчість це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин і спору про право, що виникає з відповідних відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом або відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника субєкта оціночної діяльності. Вимоги до звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна містить розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно правової бази з оцінки майна.

Статтею 13 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов'язковим.

При цьому ст. 33 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що спори повязані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку. Крім того, судом встановлено, що склад учасників даного спору відповідає приписам ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини з яких виник спір, мають господарський характер.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов підлягає розгляду господарським судом Чернігівської області, а тому клопотання відповідача -2 про припинення провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України судом відхилено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ від 17.06.2015 по справі № 911/3668/14, якою позов про визнання недійсним звіту про незалежну оцінку вартості майна розглянутий апеляційною та касаційною інстанціями по суті.

З метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 77 ГПК України оголосити перерву у судовому засіданні до 21.11.2016 до 09:30, у звязку з необхідністю надання відповідачем -1 заперечення на позов з нормативно правовим обґрунтуванням щодо дотримання ним при складанні оспорюваного звіту, вимог п. 19 Методики оцінки обєктів оренди, затвердженої Постановою КМУ № 629 від 10.08.1995, п. п. 1, 3, 11, 14, 16, 24, 37, 53, 65 Національного стандарту № 1 та п.п. 1, 2, 12, 13, 16 Національного стандарту № 2, та можливого/неможливого впливу таких порушень на визначення вартості нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 22, 29, 33, 34, 65, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Оголосити перерву в судовому засіданні до 21 листопада 2016 року до 09 год. 30 хв.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою:

14000, м. Чернігів, проспект Миру 20, каб. № 34.

2. Зобовязати відповідача 1 надати у строк до 14 листопада 2016 року:

- заперечення на позовну заяву з нормативно правовим обґрунтуванням щодо дотримання ним, при складанні оспорюваного звіту, вимог п. 19 Методики оцінки обєктів оренди, затвердженої Постановою КМУ № 629 від 10.08.1995, п. п. 1, 3, 11, 14, 16, 24, 37, 53, 65 Національного стандарту № 1 та п.п. 1, 2, 12, 13, 16 Національного стандарту № 2, та можливого/неможливого впливу таких порушень на визначення вартості нерухомого майна.

3. Сторонам забезпечити явку повноважного представника, останньому мати належним чином завірену копію довіреності, а у разі явки керівника організації - копію наказу про призначення на посаду та документ, що посвідчує особу (паспорт).

Звернути увагу сторін на те, що нез'явлення в судове засідання повноважних представників не є перешкодою для розгляду спору по суті.В разі неможливості прибути в судове засідання, сторони повинні виконати ухвалу суду, шляхом направлення поштовим звязком на адресу суду документів, що витребовувались судом.

Звернути увагу сторін на те, що відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України господарський суд має право стягувати в доход державного бюджету з винної сторони штраф до 1700 грн. за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Суддя І.Г.Мурашко

24.10.16