ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Справа № 5015/3706/11

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Судді:Могил С.К. (доповідач), Стратієнко Л.В.,
Кондратова І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника прокурора Львівської області на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 за заявою прокурора Львівської області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Львівської області від 01.08.2011 у справі № 5015/3706/11 господарського суду Львівської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Хан"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Галсантек"
провизнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності,
за участю представників

позивача: Сікиринського Ю.О.,

відповідача: не з'явились,

Генеральної прокуратури України: Романов Р.О.,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Львівської області від 01.08.2011 у справі № 5015/3706/11 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Хан" до товариства з обмеженою відповідальністю "Галсантек" задоволено повністю та визнано дійсним договір купівлі-продажу цеху сантехкераміки літ. Г-1; г-4; гІ- 3; гІІ-1; гІІІ-1; гІV-1; гV-2; гVІ-2 площею 26 153, 9 м2, механічної майстерні літ. Д-2 площею 384, 7 м2, котельні літ. І-3 площею 385, 2 м2, складу літ. Л-4 площею 2 596, 3 м2, трансформаторної підстанції літ. ЖІІ-1 площею 68, 4 м2, навісу літ. Ф площею 347, 8 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та спортивно-оздоровчого комплексу літ. А-2 площею 677, 5 м2, складу літ. Б-1 площею 128, 5 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, укладений між позивачем та відповідачем. Визнано за позивачем право власності на вказані об'єкти нерухомого майна.

У лютому 2016 року прокурор Львівської області звернувся до господарського суду Львівської області про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Львівської області від 01.08.2011 у справі № 5015/3706/11.

Рішенням господарського суду Львівської області від 16.03.2016 заяву прокурора задоволено частково. Рішення господарського суду Львівської області від 01.08.2011 у справі № 5015/3706/11 скасовано, а провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Хан" до товариства з обмеженою відповідальністю "Галсантек" про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності припинено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 рішення господарського суду Львівської області від 16.03.2016 скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні заяви прокурора відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою суду апеляційної інстанції, заступник прокурора Львівської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

Переглянувши в касаційному порядку постанову апеляційного, а також рішення місцевого господарських судів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням господарського суду Львівської області від 01.08.2011 у справі № 5015/3706/11 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Хан" до товариства з обмеженою відповідальністю "Галсантек" задоволено повністю та визнано дійсним договір купівлі-продажу цеху сантехкераміки літ. Г-1; г-4; гІ- 3; гІІ-1; гІІІ-1; гІV-1; гV-2; гVІ-2 площею 26 153, 9 м2, механічної майстерні літ. Д-2 площею 384, 7 м2, котельні літ. І-3 площею 385, 2 м2, складу літ. Л-4 площею 2 596, 3 м2, трансформаторної підстанції літ. ЖІІ-1 площею 68, 4 м2, навісу літ. Ф площею 347, 8 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та спортивно-оздоровчого комплексу літ. А-2 площею 677, 5 м2, складу літ. Б-1 площею 128, 5 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, укладений між позивачем та відповідачем. Визнано за позивачем право власності на вказані об'єкти нерухомого майна.

Підставою прийняття вказаного рішення став висновок суду про невиконання відповідачем умов попереднього договору від 19.04.2011, укладеного з позивачем щодо укладення між ними договору купівлі-продажу спірного майна, а також те, що спірне майно належало відповідачу на підставі рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16.02.2010.

Вказане рішення сторонами не оскаржувалося і набрало законної сили.

В подальшому рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16.02.2010 оскаржено Львівською міською радою, яке остаточно рішенням апеляційного суду Львівської області від 03.11.2014 у частині задоволення зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Галсантек" до ОСОБА_6 та товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вектор-Х" про визнання права власності на нерухоме майно скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні цієї частини позовних вимог, а саме, у визнанні за товариством з обмеженою відповідальністю "Галсантек" права власності на цех сантехкераміки літ. Г-1; г-4; гІ- 3; гІІ-1; гІІІ-1; гІV-1; гV-2; гVІ-2 площею 26 153, 9 м2, механічну майстерню літ. Д-2 площею 384, 7 м2, котельню літ. І-3 площею 385, 2 м2, склад літ. Л-4 площею 2 596, 3 м2, трансформаторну підстанцію літ. ЖІІ-1 площею 68, 4 м2, навіс літ. Ф площею 347, 8 м2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та на склад літ. Б-1 площею 128, 5 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 27.02.2014 рішення Залізничного районного суду міста Львова від 16.02.2010 скасовано в частині визнання за товариством з обмеженою відповідальністю "Галсантек" права власності на спортивно-оздоровчий комплекс літ. А-2 площею 677, 5 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та ухвалено нове рішення про відмову у позові в цій частині.

Вказані вище обставини стали підставою звернення прокурора до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Частково задовольняючи заяву прокурора місцевий господарський суд виходив з того, що основною підставою для задоволення позову рішенням, яке підлягає перегляду за нововиявленими обставинами у даній справі від 01.08.2011, було рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2010, яким визнано право власності за відповідачем у даній справі на об'єкти нерухомого майна, які є предметом позову. Проте зазначене рішення скасовано рішеннями апеляційного суду Львівської області від 27.02.2014 та від 03.11.2014 в частині визнання за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно, що є предметом спору у даній справі, у зв'язку з чим товариство з обмеженою відповідальністю "Галсантек" не набуло права власності на спірне нерухоме майно та, як наслідок, у нього були відсутні підстави для його відчуження. Крім цього, місцевий господарський суд припинив провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та приймаючи нове - про відмову у задоволенні заяви прокурора, суд апеляційної інстанції виходив з того, що прокурором не вказано поважності причин пропуску строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного господарського суду з огляду на таке.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Згідно зі ст. 113 Господарського процесуального кодексу України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами виключно за заявою сторони, прокурора, третіх осіб.

Статтею 112 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Відповідно до зазначеної статті, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставою для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Судами обох інстанцій встановлено, що однією з підстав для задоволення позову рішенням, яке підлягає перегляду за нововиявленими обставинами у даній справі від 01.08.2011, було рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2010, яким визнано право власності за відповідачем у даній справі на об'єкти нерухомого майна, що є предметом позову. Проте зазначене рішення скасовано рішеннями апеляційного суду Львівської області від 27.02.2014 та від 03.11.2014 в частині визнання за відповідачем права власності на спірне нерухоме майно, що є предметом спору у даній справі, у зв'язку з чим товариство з обмеженою відповідальністю "Галсантек" не набуло права власності на спірне нерухоме майно та, як наслідок, у нього були відсутні підстави для його відчуження, що і стало підставою для звернення прокурора до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.

Разом з тим, подання ж відповідних заяв з інших підстав, зазначених у ч. 2 ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, будь-яким строком не обмежується.

Так, положеннями ч. 2 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строк для подання заяви про перегляд судових рішень господарського суду у зв'язку з нововиявленими обставинами обчислюється, зокрема, у випадку, встановленому п. 4 ч. 2 ст. 112 зазначеного Кодексу, - з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, які підлягають перегляду.

Таким чином, у разі подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з пропуском місячного строку, встановленого ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України, без клопотання про його відновлення, господарський суд має повернути заяву згідно з п. 1 ч. 6 ст. 113 зазначеного Кодексу. За клопотанням заявника цей строк може бути відновлено відповідно до вимог ст. 53 Кодексу за наявності поважних причин його пропуску.

При цьому, наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку.

Апеляційним господарським судом встановлено, що прокурор у заяві від 11.02.2016 просив суд відновити строк на її подання, оскільки не був учасником розгляду даної справи, а про скасування апеляційним судом Львівської області 03.11.2014 рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16.02.2010 йому стало відомо з листа-звернення Львівського міського голови 11.01.2016, а тому вважає що є усі підстави для поновлення пропущеного місячного строку для подання такої заяви.

Разом з тим, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вказаний у ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України місячний строк для подання заяви у такій же мірі стосується також і прокурора, який зобов'язаний зазначити обставини пропуску такого строку та подати клопотання про його відновлення, оскільки згідно з п. 1 ч. 6 цієї ж статті, заява про перегляд судового рішення господарського суду за нововиявленими обставинами до розгляду не приймається і повертається заявникові у разі подання заяви після закінчення встановленого строку без клопотання про його відновлення або відхилення такого клопотання господарським судом.

Таким чином, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, місцевий господарський суд під час прийняття до розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення, повинен був мотивувати поважність причин пропуску такого місячного строку прокурором, що ним зроблено не було та відповідно не було зроблено висновків щодо причин (поважних чи неповажних) бездіяльності Львівської міської ради протягом часу з дати скасування рішення Залізничного районного суду м. Львова 03.11.2014 аж до звернення міського голови до прокурора Львівської області 11.01.2016.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що прокурором не вказано поважності причин пропуску строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в контексті бездіяльності Львівської міської ради упродовж більше ніж 14-ти місяців, а також враховуючи обов'язковість застосування таких строків як для сторін спору, так і для прокурора, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного господарського суду про відмову у задоволенні зазначеної заяви прокурора.

Згідно з ч. 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду у даній справі, оскільки в межах касаційного провадження скаржником не доведено порушення або неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а викладені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 - без змін.

Головуючий суддяМогил С.К.
Судді:Стратієнко Л.В.
Кондратова І.Д.