ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2016 року Справа № 904/10570/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

судді: Виноградник О.М. Дмитренко Г.К.,

секретар судового засідання: Ситникова М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Єрмоленко М.М. представник, довіреність №01-14/6/1168вих від 15.09.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №990 від 14.07.2016 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.02.2016 року у справі № 904/10570/15

за позовом Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 196 623 грн. 99 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року (суддя Кеся Н.Б.) позов про стягнення з відповідача збитків в розмірі 196 623, 99 грн. завданих використанням земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1, задоволено повністю.

Рішення господарського суду мотивовано ст.ст.152, 157 Земельного кодексу України, ст.22 Цивільного кодексу України, господарський суд дійшов до висновку, що відповідач у період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року користувався земельною ділянкою площею 0, 5494 га без правовстановлюючих документів, чим завдав збитки власнику землі у розмірі 196 623, 99 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням відповідач Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 оскаржує його на предмет невідповідності нормам матеріального права і неповним з'ясуванням господарським судом обставин справи.

Апелянт просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року, у позові відмовити.

Апелянт вважає, що позивачем не доведено вину відповідача у скоєнні цивільного правопорушення, оскільки ним у встановлені строки, до закінчення терміну дії договору до Дніпродзержинської міської ради було подано заяву про продовження строку дії договору, на яку Дніпродзержинська міська рада не відрегувала та не надала жодної відповіді щодо відмови або в задоволенні заяви.

В поясненнях на апеляційну скаргу від 24 жовтня 2016 року відповідач зазначає, що орган місцевого самоврядування діяв поза межами своїх повноважень звертаючись з відповідним позовом, незаконно та самовільно здійснив нарахування земельного податку, при визначенні розміру збитків позивач застосовує норми податкового кодексу, підміняючи при цьому органи фіскальної служби.

Позивач з доводами апеляційної скарги не погоджується, посилається на те, що після закінчення строку дії договору оренди відповідач спірну земельну ділянку не повернув, з 30 квітня 2006 року користується спірною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заявою від 06 вересня 2016 року позивач посилаючись на перейменування м. Дніпродзержинськ у місто Кам'янське просить вважати належною назву Кам'янська міська рада, а місцезнаходження: АДРЕСА_2. До заяви додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань за № станом на 05 серпня 2016 року (а.с.129-132).

01 серпня 2016 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року у справі № 904/10570/15.

Ухвалою суду від 04 серпня 2016 колегією суддів у складі: головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді Дмитренко Г.К., Широбокова Л.П. Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 відновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Дніпропетровської області, вказану апеляційну скаргу прийнято до розгляду, який призначено на 18 серпня 2016 року на 10:20 год.

18 серпня 2016 року розгляд справи відкладався до 13 вересня 2016 року на 10:50 год.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_6 від 12 вересня 2016 року № 1243/16, у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі №904/10570/15.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 12 вересня 2016 року визначено для розгляду справи №904/10570/15 колегію суддів у складі головуючого судді Джихур О.В. (доповідач), суддів Виноградник О.М., Дмитренко Г.К.

Ухвалою суду від 13 вересня 2016 року апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року у справі № 904/10570/15 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів.

13 вересня 2016 року оголошувалась перерва до 29 вересня 2016 року.

В судовому засіданні 29 вересня 2016 року оголошено перерву до 27 жовтня 2016 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що між Дніпродзержинською міською радою (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Орендар) 20 квітня 2005 року укладено договір оренди земельної ділянки (далі-Договір), відповідно до умов якого Орендодавець надав, а Орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, несільськогосподарського призначення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, згідно з планом земельної ділянки (п.1.1 Договору). Відповіднго до п.2.1 договору оренди земельна ділянка загальною площею 0,5494 га передана для будівництва автостоянок, пункту технічного обслуговування автомобілів, мійки, кафе з літнім майданчиком та сауни. Зазначений договір оренди земельної ділянки зареєстрований 29.04.2005 року за №02235.

Договір укладається строком на один рік. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У разі, якщо Орендар бажає продовжити строк дії договору то він повинен не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п.п.3.1, 3.2 Договору).

За актом прийому-передачі від 27.04.2005 року земельна ділянка площею 0, 5494 га була передана Відповідачу в оренду (а.с.11).

Після закінчення строку дії договору оренди Відповідач спірну земельну ділянку не повернув, з 30 квітня 2006 року Відповідач користується спірною земельною ділянкою без правовстановчих документів.

Згідно з інформацією Дніпродзержинської ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 28 травня 2015року (а.с.18) станом на 01 травня 2015року ФОП ОСОБА_4 задекларувала суму земельного податку в 2012 році - 8050,5грн., у 2013 - 12316,6грн., у 2014 році - 13947,65грн., за 2015 рік - декларацію не подано. Зазначені суми Відповідачем не сплачено, в ОДПІ обліковується заборгованість по задекларованих сумах.

Листом від 14 квітня 2015 року Департамент комунальної власності та земельних відносин міської ради сповістив Відповідача про проведення 28 квітня 2015 року обстеження стану та дотримання умов використання спірної земельної ділянки.

28 квітня 2015 року уповноваженими працівниками Позивача здійснено обстеження земельної ділянки та складено акт (а.с.15), яким засвідчено розміщення на спірній земельній ділянці об'єктів нерухомості, які належать ОСОБА_4 Зокрема, на спірній земельній ділянці розташовані капітальна будівля та асфальтована площадка, яка використовується для розміщення автомобілів. Договір оренди на використання земельної ділянки з Відповідачем не укладено.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №36201557 від 10 квітня 2015 (а.с.14) за адресою: АДРЕСА_1 розташовані нежитлові приміщення, які належать ОСОБА_4 на праві власності за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 23 травня 2007 року.

28 квітня 2015 року Позивачем на адресу Відповідача було направлено лист-попередження (а.с. 16) про необхідність оформлення документів на землекористування. Зазначений лист був залишений Відповідачем без реагування.

Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 28 грудня 2012 року №625-30/VІ ОСОБА_4 зобов'язано оформити документи на землекористування на земельну ділянку АДРЕСА_3 загальною площею 0.5494 га для будівництва автостоянки, пункту технічного обслуговування автомобілів, мийки, кафе з літнім майданчиком та сауни.

Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 27 лютого 2013 року №683-32/VІ зобов'язано оформити документи на землекористування громадянку ОСОБА_4 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0.5494 га для розміщення житлових приміщень та визнати таким, що втратив чинність, підпункт 12.2 рішення міської ради від 28 грудня 2012 року № №625-30/VІ (а.с.51).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2013 року по справі №904/1645/13-г зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 оформити право на землекористування шляхом подання до Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, для прийняття рішення про надання земельної ділянки в оренду.

Втім рішення господарського суду відповідачем не виконано, технічна документація із землеустрою не виготовлена, незважаючи на наданий Дніпродзержинською міською радою рішенням №800-36/VI від 31 травня 2013 року дозвіл, відповідні документи для укладення договору оренди позивачу не надані. Докази протилежного відповідач не надав ані господарському суду, ані апеляційній інстанції.

Фактично відповідач продовжує користуватися земельною ділянкою, але, як він зазначає, лише під будівлями, які належать йому на праві власності і загальний розмір земельної ділянки під цими будівлями складає 0, 02086 га. Згідно платіжних документів, які надані апеляційному господарському суду (а.с.154-157) в останнє відповідач сплатив орендну плату за землю 13 серпня 2012 року в розмірі 3 079, 05 грн.

Внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів позивач нарахував відповідачу збитки у вигляді недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою площею 0, 5494 га за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року в загальній сумі 196 623, 99 грн.

Матеріали справи свідчать, що рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 07 лютого 2005року №84 утворено комісію з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі і землекористувачам, затверджено її склад та положення про комісію.

14 серпня 2015 року відбулось засідання комісії з питань визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та користувачам, на яке листом від 05 серпня 2015 року (а.с.28) було запрошено ОСОБА_4, яка не з'явилась, про причини неявки не повідомила.

14 серпня 2015 року зазначеною комісією складено акт визначення розміру збитків, заподіяних міській раді, внаслідок використання земельних ділянок м. Дніпродзержинська за період з 2012 по 2014 роки, з якого убачається завдання приватним підприємцем ОСОБА_4 міському бюджету збитків на суму 196 623,99 грн. за період з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

З метою відшкодування міській раді заподіяних збитків 28 жовтня 2015 року було прийняте рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради №204 "Про затвердження акта визначення розміру збитків, заподіяних міській раді, внаслідок використання земельних ділянок м. Дніпродзержинська".

На виконання рішення виконкому міської ради м.Дніпродзержинська від 28 жовтня 2015 року №204 Відповідачу було направлено лист від 03 листопада 2015 року №08-11/3025 про необхідність сплати завданих нею збитків, яке залишилось без реагування.

Згідно з частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт "д" частини 1 статті 156 Земельного кодексу України).

За змістом статті 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

У відповідності до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого було порушено. З урахуванням положень частини 2 статті 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З огляду на загальні положення наведених вище норм для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. При цьому для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) також необхідним є встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання земелів в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за приписами частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавецві за користування земельною ділянкою.

Згідно з пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки.

Судова колегія вважає, що відповідач не довів об'єктивних обставин або перешкод для укладення передбаченого нормами земельного законодавства або дій спрямованих на укладення такого договору, оскільки саме на землекористувача покладається обов'язок вчинення певних дій, встановлених на оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Невиконання вказаного обов'язку є підставою для стягнення з землекористувача збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаної орендної плати за землю), завданих внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів (відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №904/5857/14 постанова від 17 лютого 2016 року).

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду, що у діях відповідача вбачається склад цивільного правопорушення, оскільки підприємець користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, що позбавило позивача права одержати дохід у виді орендної плати за користування земельною ділянкою, який він міг отримати, якби його право не було порушено.

Судова колегія не погоджується з доводами апелянта з огляду на таке.

По закінченні договору оренди земельної ділянки від 20 квітня 2005 року відповідач новий договір оренди або додаткову угоду про продовження сроку договору оренди земельної ділянки з позивачем не уклав, орендовану земельну ділянку саме площею 0, 5494 га позивачу не повернув, як це передбачено п.12.8 договору, рішення Дніпродзержинської міської ради від 31 травня 2013 року №800-36/VІ про надання громадянину ОСОБА_4 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок для розміщення нежитлових приміщень та визначення кадастрових номерів не виконав.

За наведених підстав належними доказами не підтверджується твердження апелянта, що він користується лише земельною ділянкою площею 0, 02086 га, яка розташована лише під об'єктами нерухомості, які йому належать на праві власності.

При цьому, відповідачем не оспорено у встановленому порядку дії посадових осіб міської ради у встановленні факту використання земельної ділянки площею 0, 5494 га без правовстановлюючих документів на підставі акту обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 28 квітня 2015 року.

Твердження апелянта, що орган місцевого самоврядування, діючи поза межами своїх повноважень, самовільно здійснив нарахування земельного податку, не заслуговує на увагу, оскільки згідно ст.30 Земельного кодексу України територіальна громада є суб'єктом права власності на землі комунальної власності, у відповідності до ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь -яких порушень його прав на землю, у тому числі шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Заява позивача про заміну назви міської ради підлягає задоволенню, оскільки згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань станом на 05 серпня 2016 року за № Дніпродзержинська міська рада має назву Кам'янська міська рада і знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.130-132).

З огляду на викладене, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року відповідає діючому законодавству, судом повністю досліджено обставини справи, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.25, 49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Замінити назву Дніпродзержинська міська рада на Кам'янську міську раду із місцезнаходженням: 51931, АДРЕСА_2.

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року у справі № 904/10570/15 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М. Виноградник

Суддя Г.К. Дмитренко

(Дата підписання постанови в повному обсязі 01.11.16 р.)