РІШЕННЯ

24 жовтня 2016 року Справа № 913/902/16

Провадження №3/913/902/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича фірма «Торнадо-К», м. Довжанськ Луганської області,

про стягнення 34 760 грн. 41 коп.

суддя Секірський А.В.

секретар судового засідання Краєвська К.П.,

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, представник за довіреністю №РА119-15 від 22.12.2015 (до перерви);

після перерви представник не прибув;

від відповідача ОСОБА_3, паспорт серії ЕН №711330 виданий 19.06.2009 Свердловським ГУМВС України в Луганській області, керівник відповідно до довідки з ЄДР,

В судовому засіданні 10.10.2016 на підставі приписів ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 24.10.2016, 10 годин 10 хвилин. Після перерви в судове засідання прибув повноважний представник відповідача.

в с т а н о в и в:

Суть спору: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» (далі позивач) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича фірма «Торнадо-К» (далі - відповідач) неустойки за не поставлений у строк товар за договором поставки №101/15-4РА від 17.06.2015 у загальному розмірі 34 760,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору поставки №101/15-4РА від 17.06.2015 відповідач зобовязався поставити у власність позивача продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення в порядку та строки встановлені договором. В порушення умов договору та специфікації, відповідач взяті на себе договірні зобовязання виконав не в повному обсязі та з порушенням строків передбачених договором та специфікацією. У звязку з чим, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 14 424,06 грн. та пеню в розмірі 20 336,35 грн.

Позивач правом на участь свого представника у судовому засіданні після перерви не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Поясненнями б/н від 02.09.2016 позивач звертає увагу на те, що в порушення умов договору та специфікації взяті на себе договірні зобовязання відповідачем виконані неналежним чином.

Від позивача 10.10.2016 до канцелярії суду надійшли пояснення до позовної заяви згідно яких, позивач не мав можливості надіслати відповідачу письмову вимогу покупця, щодо нарахування неустойки у розмірі 0,1% від вартості непоставленої в строк продукції за кожен день прострочення відповідно до п.6.2 договору, у звязку із знаходженням відповідача на території проведення антитерористичної операції (м. Довжанськ Луганської області, вул. З. Космодемьянськой, буд. 15).

20.10.2016 до канцелярії господарського суду Луганської області від позивача надійшли пояснення до позовної заяви відповідно до яких, визначено періоди нарахування пені за неналежне виконання зобовязання з поставки товару, а також зазначено, що обрання певного способу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обовязком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Відповідні пояснення прийняті судом до уваги.

Відзивом б/н від 24.10.2016 на позовну заяву, відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на наступне.

Дійсно, за спірними правовідносинами постачання продукції згідно специфікації №1/4 від 17.06.2015 частково, на суму 160 038,00 грн., здійснено 13.07.2015, що підтверджується видатковою накладною №20 від 13.07.2015, а частково, на суму 78 463,00 грн передано на прохання позивача без оформлення документів. За усною домовленістю оформлення відповідних документів мало відбутися пізніше за ініціативи позивача, але по теперішній час такої ініціативи від позивача не надходило, продукція знаходиться у володінні позивача і використовується за її цільовим призначенням. Проте, документально дійсно мало місце і порушення строків поставки і недопостачання. Як зазначає відповідач, на його особисте звернення до представника позивача, в розпорядження якого продукція була фактично передана, він отримав усну відповідь про те, що за наслідками проведеної інвентаризації зазначена продукція вартістю 78 463,00 грн. не оприбуткована і обліковуються як надлишки, проте знаходиться у повному володінні позивача.

Крім того, відповідач зазначає, що позивач в порушення п. 6.2 договору, жодної письмової вимоги про сплату неустойки у вигляді штрафу і пені на адресу відповідача не надсилав.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши присутнього в судовому засіданні під час судового розгляду справи представника відповідача, суд встановив такі фактичні обставини.

Між сторонами у справі було укладено договір поставки №101/15-4РА від 17.06.2015 відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, передбачених договором постачальник (відповідач) зобовязується поставити у власність покупця (позивач) продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, у строки, за цінами та з якісними характеристиками, погодженими сторонами у договорі та специфікаціях, що є невідємними частинами договору (а.с. 9-10).

Згідно п. 1.2 договору покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену в його власність продукцію відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 4.2 договору умови поставки продукції DDP, згідно з «Інкотермс 2000», з урахуванням умов та обмовок, що містяться у цьому договорі та/або відповідних Специфікаціях до нього. Погоджене місце призначення поставки вказується сторонами у відповідних Специфікаціях до договору.

Згідно з п. 4.5 договору датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником.

Зобовязання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції у розпорядження покупця у погоджене місце призначення поставки у асортименті, кількості, у строки, з якісними характеристиками, погодженими сторонами у договорі та Специфікаціях до нього (п. 4.6 Договору).

На виконання умов договору, сторонами була підписана специфікація № 1/4 від 17.06.2015 відповідно до якої постачальник зобовязався поставити у власність покупця впродовж 10 календарних днів після підписання специфікації, продукцію зазначену у п. 1 Специфікації на загальну суму 288 481,20 грн. (а.с. 11).

Згідно з п. 3 Специфікації - умови поставки продукції за цією специфікацією: DDP згідно з «Інкотермс-2010», місце поставки склад Покупця, м. Ровеньки, вул. Енгельса, 8.

Часткова поставка продукції на загальну суму 192 045,60 грн. була здійснена 13.07.2015 на адресу ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Санаторій-профілакторій «ОСОБА_4», склад, що підтверджується відтиском штампу відокремленого підрозділу у видатковій накладній № 2 від 13.07.2015 (а.с. 12).

Зобовязання постачальника з поставки продукції за специфікацією на загальну суму 96 435,60 грн. по теперішній час не виконані.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що у разі не поставки (недопоставки) продукції в строки, передбачені договором відповідною специфікацією до договору, постачальник сплачує покупцю неустойку у вигляді штрафу у розмірі 5% від вартості продукції, що поставляється за відповідною специфікацією. В разі порушення постачальником своїх зобовязань згідно цього пункту більш ніж на 10 календарних днів, постачальник додатково, за письмовою вимогою покупця, сплачує неустойку у розмірі 0,1% від вартості непоставленої в строк продукції за кожен день прострочення. Неустойка нараховується за весь період порушення зобовязань.

За порушення строків поставки продукції за договором поставки №101/15-4РА від 17.06.2015 на підставі п. 6.2 договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 14 424,06 грн. та пеню на суму непоставленого в строк товару 192 045,60 грн. за період з 28.06.2015-12.07.2015 в розмірі 2688,64 грн. та пеню на суму непоставленого товару 96 435,60 грн. за період з 28.06.2015-28.12.2015 в розмірі 17 647,71 грн.

Оцінивши всі обставини справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.1,2 ст.712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зазначена норма ЦК України кореспондується з положеннями статті 265 Господарського кодексу України.

На підставі ст. 663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 ЦК України.

Відповідно до приписів ст. 664 ЦК України обовязок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обовязок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з п. 3 Специфікації - умови поставки продукції за цією специфікацією: DDP згідно з «Інкотермс-2010», місце поставки склад Покупця, м. Ровеньки, вул. Енгельса, 8.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання, у відповідності до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Фактичні обставини свідчать, що відповідач в порушення умов договору та специфікації до нього, взяті на себе договірні зобовязання виконав не в повному обсязі та з порушенням строків передбачених договором та специфікацією.

Часткова поставка продукції на загальну суму 192 045,60 грн. була здійснена 13.07.2015 на адресу ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» ВП «Санаторій-профілакторій «ОСОБА_4», склад, що підтверджується відтиском штампу відокремленого підрозділу у видатковій накладній № 2 від 13.07.2015.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що у разі не поставки (недопоставки) продукції в строки, передбачені договором відповідною специфікацією до договору, постачальник сплачує покупцю неустойку у вигляді штрафу у розмірі 5% від вартості продукції, що поставляється за відповідною специфікацією. В разі порушення постачальником своїх зобовязань згідно цього пункту більш ніж на 10 календарних днів, постачальник додатково, за письмовою вимогою покупця, сплачує неустойку у розмірі 0,1% від вартості непоставленої в строк продукції за кожен день прострочення. Неустойка нараховується за весь період порушення зобовязань.

За порушення строків поставки продукції за договором поставки №101/15-4РА від 17.06.2015 на підставі п. 6.2 договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 14 424,06 грн. та пеню на суму непоставленого в строк товару 192 045,60 грн. за період з 28.06.2015-12.07.2015 в розмірі 2688,64 грн. та пеню на суму непоставленого товару 96 435,60 грн. за період з 28.06.2015-28.12.2015 в розмірі 17 647,71 грн.

Перевіривши нарахований та заявлений до стягнення позивачем штраф у розмірі 14 424,06 грн., суд зазначає, що позивачем обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення штраф у розмірі 14 424,06 грн., що підтверджено відповідним розрахунком позивача в позовній заяві.

Що стосується нарахованої позивачем пені на суму непоставленого в строк товару 192 045,60 грн. за період з 28.06.2015-12.07.2015 в розмірі 2688,64 грн. та пені на суму непоставленого товару 96 435,60 грн. за період з 28.06.2015-28.12.2015 в розмірі 17 647,71 грн. суд звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до умов специфікації № 1/4 від 17.06.2015 постачальник зобовязався поставити у власність покупця товар впродовж 10 календарних днів після підписання даної специфікації. Останнім днем поставки товару є 27.06.2015.

Відповідно до ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Оскільки 27.06.2015 є вихідним днем то відповідно до приписів ст. 254 ЦК України нарахування пені повинно починатись з 30.06.2015.

Таким чином, задоволенню підлягає вимога позивача про стягнення пені на суму непоставленого в строк товару 192 045,60 грн. за період з 30.06.2015-12.07.2015 (13 днів) в розмірі 2496,59 грн. та пені на суму непоставленого товару 96 435,60 грн. за період з 30.06.2015-28.12.2015 (182 дня) в розмірі 17 551,27 грн. В решті слід відмовити.

Суд також звертає увагу, що у випадках порушення виконання господарських зобовязань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачити в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України. Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 у справі №3-24гс12.

Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки викладені у відзиві на позовну заяву обставини не підтверджуються будь-якими письмовими доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Щодо посилання відповідача на відсутність жодної письмової вимоги від позивача про сплату неустойки у вигляді пені відповідно до п. 6.2 договору, суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002 визначено, що зі змісту частини другої ст. 124 Конституції України, щодо поширення юрисдикції на всі правовідносини, що виникають у державі, вбачається, що кожен із субєктів правовідносин, у разі виникнення спору, може звернутися до суду за його вирішенням. Субєктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи та інші субєкти цих правовідносин. Зазначена норма, як і інші положення Конституції України, не містить застереження щодо допустимості судового захисту тільки після досудового врегулювання спору та неприпустимості здійснення правосуддя без його застосування.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обовязком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Крім того, як зазначив позивач у своїх поясненнях б/н від 10.10.2016, 13.04.2014 на території Луганської та Донецької області відповідно до Указу Президента України «про рішення Ради національної безпеки і оборони від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 №405/2014 проводиться антитерористична операція.

За повідомленням Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 23.07.2014 №521-1598 у звязку із загостренням суспільно-політичної ситуації на території Донецької та Луганської областей, проведенням бойових дій в зоні антитерористичної операції, підвищенням ризику виникнення загрози життю та здоровю працівників поштового звязку, блокуванням шляхів проїзду до міст Донецьк та Луганськ незаконними озброєними угрупуваннями, з 22.07.2014 до окремої вказівки, було призупинене приймання для пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів, у т. ч. м. Довжанськ.

Оскільки відповідач знаходиться на території проведення антитерористичної операції, позивач не мав можливості надіслати письмову вимогу покупця, щодо нарахування неустойки у розмірі 0,1% від вартості непоставленої в строк продукції.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що передбачена п. 6.2 договору письмова вимога, є засобом досудового врегулювання спору, яку позивач мав право, а не був зобовязаний направляти.

Крім того, не направлення відповідної вимоги жодним чином не впливає на обчислення строків виникнення моменту прострочення за непоставлений товар, а також не звільняє відповідача від відповідальності відповідно до п. 6.2 договору.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню частково з віднесенням на відповідача судових витрат у справі пропорційно задоволеним вимогам на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 33, 34, 43, 44, 49, статями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торгово-виробнича фірма «Торнадо-К», вул. З. Космодемянської, м. Довжанськ, Луганська область, 94800, ідентифікаційний код 30733970 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», 93400, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, просп. Гвардійський, 30/1, код 37713861, за договором поставки №101/15-4РА від 17.06.2015 штраф в розмірі 14 424 грн. 06 коп., пеню в розмірі 20 047 грн. 86 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1366 грн. 56 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.10.2016

Суддя А.В. Секірський