ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 жовтня 2016 року Справа № 921/630/15-г/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.,- головуючого,
Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 11.02.2016
у справі№921/630/15-г/15 Господарського суду Тернопільської області
за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник"
третя особа: Управління з питань цивільного захисту населення Тернопільської обласної державної адміністрації
прозобов'язання укласти договір про безоплатне зберігання захисних споруд цивільного захисту (цивільної оборони)

ВСТАНОВИВ:

Подана 25.08.2016 касаційна скарга ОСОБА_4 про перегляд в касаційному порядку постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.02.2016 у справі №921/630/15-г/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

За приписами ст. 107 Господарського процесуального кодексу України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Пунктом 4 ст. 111 названого Кодексу, якою визначено форму і зміст касаційної скарги, встановлено, що касаційна скарга має містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

З урахуванням наведених норм, особа, яка не брала участі у справі, але на думку якої суд вирішив питання про її права та обов'язки, повинна належним чином обґрунтувати наявність порушеного права або обов'язку саме на час розгляду справи судом.

ОСОБА_4, мотивуючи доводи касаційної скарги, зазначає, що він володіє часткою в розмірі 90,5151% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" (відповідача у справі), тому оскаржуване рішення суду (постанова) щодо укладення договору про безоплатне зберігання споруд цивільного захисту впливає на його права та обов'язки, оскільки утримання таких споруд потребує значних матеріальних затрат.

На підтвердження зазначеного скаржником подана копія Статуту ТОВ "Домобудівник" в редакції 29.02.2016. Згідно витягу з ЄДРПОУ державна реєстрація змін до установчих документів ТОВ "Домобудівник" здійснена 01.03.2016.

Оскаржена постанова Львівського апеляційного господарського суду у даній справі прийнята 11.02.2016 і з урахуванням положень ст. 105 ГПК України набрала законної сили з вказаної дати.

При цьому, з матеріалів справи вбачається (а.с.61-89), що на час розгляду даної справи господарськими судами та винесення оскаржуваного судового акту ОСОБА_4 не входив до складу учасників ТОВ "Домобудівник", а отже не є особою у розумінні положень ст. 107 ГПК України щодо якої суд оскаржуваною постановою вирішив питання про його права та обов'язки в силу відсутності на той момент будь - яких прав останнього щодо названого товариства .

Крім того, за приписами ст. 12 Закону України "Про господарські товариства" товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом. Ризик випадкової загибелі або пошкодження майна, що є власністю товариства або передане йому в користування, несе товариство, якщо інше не передбачено установчими документами. Статтями 10, 11 цього Закону визначені права та обов'язки учасника товариства, з норм яких вбачається, що учасник товариства не наділений суб'єктивним правом щодо здійснення повноважень власника майна товариства або повноважень пов'язаних з управлінням товариством, а тому заявник касаційної скарги не належить до тих суб'єктів, котрі мають право оспорити судове рішення щодо прав та обов'язків самого товариства у сфері його діяльності, за винятком передбачених Статутом випадків.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 86, 107, 111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

В прийнятті касаційної скарги ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.02.2016 у справі №921/630/15-г/15 відмовити.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Г.А.Кравчук

Г.М. Мачульський