РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016Справа №910/17578/16
За позовом Приватного акціонерного товариства «МТС Україна»

до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство «УКРЕКОРЕСУРСИ»)

про стягнення 26 010,49 грн.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 (дов. №0047/16 від 22.01.2016);

від відповідача не зявився;

встановив :

23.09.2016 Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство «УКРЕКОРЕСУРСИ») про стягнення заборгованості у розмірі 26 010,49 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо оплати отриманих послуг мобільного (телефонного) зв'язку, згідно умов укладених між сторонами договорів про надання послуг мобільного звязку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.09.2016 порушено провадження у справі №910/17578/16, розгляд справи призначено на 18.10.2016.

В судове засідання 18.10.2016 представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 18.10.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 18.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

Між Приватним акціонерним товариством «МТС Україна» (далі - позивач) та Державним підприємством з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство «УКРЕКОРЕСУРСИ») (далі - відповідач) були укладені договори про надання послуг мобільного зв'язку (далі - послуги), перелік, дати укладення і розірвання яких додані до позовної заяви (додаток «Інформація по контрактах»).

З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв'язку відповідачеві було присвоєно особовий рахунок №3.611.10.

14.11.2003 між Спільним підприємством «Український Мобільний Звязок» (далі «UMC») та ДК «УКРЕКОРЕСУРСИ» Кабінету Міністрів України (далі абонент) було укладено корпоративну угоду 3.611 про надання послуг стільникового радіотелефонного звязку, в редакції додаткових угод, відповідно до п. 1.1 якої умови цієї угоди поширюються на всі договори (складені у формі бланків заяв) про надання послуг стільникового радіотелефонного звязку, що укладені сторонами та є чинними на час підписання цієї угоди, включаючи будь-які майбутні договори (складені у формі бланків заяв), предметом яких є надання послуг мобільного звязку (далі договори).

Відповідно до п. 1.2 корпоративної угоди своїм підписом абонент стверджує, що він ознайомлений з тарифними пакетами UMC, які діють, починаючи з 01.09.2003 (додаток №1) та Правилами користування мережами стільникового радіотелефонного звязку UMC. Тарифи UMC та Правила користування мережами стільникового радіотелефонного звязку UMC є невідємною частиною цієї угоди. Абонент має право здійснювати підключення нових номерів телефонів та зміни тарифних пакетів виключно в тарифні пакети, які почали діяти з 01.09.2003.

Згідно з п. п. 1.3, 1.4 угоди згідно з цією угодою UMC надає послуги стільникового радіотелефонного звязку в межах України. Міжнародний телефонний звязок здійснюється з країнами за вибором UMC. Загальні умови надання послуг у повному обсязі визначаються Правилами користування мережами стільникового звязку UMC.

За умовами ч. 1 ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

У даному випадку підставою виникнення заборгованості є користування відповідачем послугами мобільного зв'язку з присвоєнням його єдиного особистого рахунку - №3.611.10.

Абоненту щомісячно виставлявся єдиний рахунок по усіх укладених договорах, закріплених за вказаним особистим рахунком. Оплата за дані послуги також надходять на зазначений особистий рахунок в цілому без розмежування платежів за конкретними договорами.

Таким чином, підстави виникнення заборгованості і докази є єдиними для усіх укладених між позивачем та відповідачем договорів та не дають можливості для стягнення такої заборгованості окремо за кожним укладеним договором.

Відповідно до умов договорів та умов користування мережами мобільного зв'язку Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» (далі - умови), що є невід'ємною частиною зазначених договорів, та згоду з якими підтверджено підписом відповідача, відповідач взяв на себе обов'язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі Приватного акціонерного товариства «МТС Україна», особисто перевірити залишок авансованого платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за договором.

При цьому одна із сторін договорів - Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» здійснила фактичні дії щодо виконання договорів в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Станом на дату подання даної заяви відповідач не оплатив отриманих ним послуги зв'язку ані особисто, ані на підставі надісланих позивачем на його адресу рахунків. На підставі цього та відповідно до умов договорів відповідач був відключений від мережі зв'язку Приватного акціонерного товариства «МТС Україна».

В порядку ст. 546 ЦК України та відповідно до умов додаткових угод до договорів №6004465 від 08.11.2012, №6004556 від 08.11.2012, №6004553 від 08.11.2012, №6004496 від 08.11.2012, №5073631 від 06.02.2011 в якості забезпечення зобовязань відповідачу нараховується договірна санкція, яка не обчислюється у відсотках від суми невиконаного, неналежного та/або несвоєчасно виконаного зобовязання, нараховується позивачем у якості забезпечення виконання зобовязання та у разі порушення виконання зобовязання, незалежно від наявності заборгованості за послуги мобільного звязку у відповідача.

Розмір договірної санкції становить 2,19 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії додаткової угоди, починаючи з дня припинення дії відповідного договору. Відповідальність абонента у вигляді встановленої договірної санкції настає окремо по відношенню до кожної із додаткових угод.

Матеріали справи містять претензію позивача від 25.06.2014 №С 3.611.10/06, направлену на адресу відповідача з проханням терміново погасити несплачені рахунки, проте відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що заборгованість відповідача перед позивачем складається з: 23 074,40 грн. сума заборгованості за послуги звязку, 1 253,51 грн. сума збору до Пенсійного фонду України; 1 865,55 грн. сума договірної санкції.

При цьому, оскільки декілька із договорів, згідно з якими виникла заборгованість відповідача, а саме: договір №5737484 від 16.01.2008, договір №6490567 від 19.11.2013, договір №5350510 від 02.03.2011, втрачені, сума позовних вимог зменшена на суму заборгованості згідно зазначених договорів. Згідно доданих до позовної заяви розрахунків, така сума становить 182,97 грн.

Таким чином позивач зазначає, що заборгованість відповідача перед позивачем за надані телекомунікаційні послуги на момент подання позовної заяви становить 26 010,49 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 63 Закону України «Про телекомунікації» врегульовано порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг. Положеннями цієї статті визначено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Також визначено умови надання зазначених послуг, якими є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації; та наявність оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

У відповідності до частини 5 статті 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Матеріалами справи підтверджується, що Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» належним чином виконав свої зобов'язання за договорами, надавши відповідачу послуги мобільного зв'язку, у підтвердження чого надав суду інтерфейс перегляду ДУ і розрахунку суми штрафу та довідку про платежі та баланс абонента за період з 01.04.2014 по 01.09.2016 по особовому рахунку 3.611.10.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язань з оплати отриманих від позивача послуг виконав не в повному обсязі, внаслідок чого, у останнього утворилася заборгованість в сумі 23 074,40 грн.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем належним чином підтверджений матеріалами справи.

Разом з тим, позивач звертався до відповідача із претензією від 25.06.2014 №С 3.611.10/06 в якій просив відповідача терміново сплатити суму заборгованості.

Проте станом на дату звернення позивача із позовом до суду, відповідачем не вижито жодних заходів для погашення існуючої перед Приватним акціонерним товариством «МТС Україна» заборгованості.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 23 074,40 грн. підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивачем в порядку ст.546 Цивільного кодексу України та відповідно до умов додаткових угод до договорів №6004465 від 08.11.2012, №6004556 від 08.11.2012, №6004553 від 08.11.2012, №6004496 від 08.11.2012, №5073631 від 06.02.2011 нараховано відповідачеві 1 865,55 грн. договірної санкції, а також 1 253,51 грн. сума збору до Пенсійного фонду України.

Згідно з ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір договірної санкції становить 2,19 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії додаткової угоди, починаючи з дня припинення дії відповідного договору. Відповідальність абонента у вигляді встановленої договірної санкції настає окремо по відношенню до кожної із додаткових угод.

При цьому, оскільки декілька із договорів, згідно з якими виникла заборгованість відповідача, а саме: договір №5737484 від 16.01.2008, договір №6490567 від 19.11.2013, договір №5350510 від 02.03.2011, втрачені, сума позовних вимог зменшена на суму заборгованості згідно зазначених договорів у розмірі 182,97 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку про його обґрунтованість і відповідність умовам закону та договору, внаслідок чого зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Таким чином позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» про стягнення з відповідача суми заборгованості у загальному розмірі 26 010,49 грн. підлягають задоволенню у повному розмірі.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (Державне підприємство «УКРЕКОРЕСУРСИ») (02090, м. Київ, вул. Лобачевського, буд. 23-В, код 20077743) на користь Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15, код 14333937) заборгованість у розмірі 26 010 (двадцять шість тисяч десять) грн. 49 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене та підписане 24.10.2016

Суддя В.О. Демидов