ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Справа № 906/1622/15

Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Васищака І.М., Палія В.В.,
за участю представників сторін позивача - Сириця І.Ю.; відповідача 1 - Беспризванний А.А.; відповідача 2 - не з'явився; третьої особи - не з'явився; прокурора - Онуфрієнко М.В.;
розглянувши касаційну скаргу Першого заступника прокурора Рівненської області
на постановуРівненського апеляційного господарського суду
від23.06.2016
та на рішенняГосподарського суду Житомирської області
від22.12.2015
у справі№ 906/1622/15
за позовомПублічного акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський втормет"
доУправління Міністерства Внутрішніх Справ України в Житомирській області Головного правління Державної казначейської служби України в Житомирській області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Листопад"
простягнення 1 227 123, 00 грн

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" (далі - ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет") звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Житомирській області (далі - УМВС в Житомирській області) про стягнення грошових коштів в якості відшкодування шкоди в розмірі 1 227 123, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 11.11.2015 порушено провадження у справі № 906/1622/15 за позовом ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" до УМВС в Житомирській області про стягнення 1 227 123, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.11.2015 залучено до участі у справі в якості іншого відповідача - Головне управління Державної казначейської служби України в Житомирській області.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.12.2015 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Листопад".

Рішенням Господарського суду Житомирської області (суддя Тимошенко О.М.) від 22.12.2015 позов ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" до УМВС в Житомирській області задоволено, суд стягнув з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби країни у Житомирській області на користь ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" 1 227 123, 00 грн в рахунок відшкодування шкоди, яка завдана УМВС в Житомирській області.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., судді Павлюк І.Ю., Дужич С.П.) від 23.06.2016 рішення Господарського суду Житомирської області від 22.12.2015 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 та рішенням Господарського суду Житомирської області від 22.12.2015, Перший заступник прокурора Рівненської області подав касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст. 1173, ч. 6 ст. 1176 ЦК України, а також норми процесуального права, зокрема, ст. ст. 34, 43 ГПК України, оскільки не дано належної оцінки доказам, що мають значення для правильного вирішення справи.

Скаржник посилається зокрема на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту протиправності дій чи бездіяльності УМВС України в Житомирській області та причинного зв'язку між діями останнього та заподіяною шкодою. При цьому скаржник вказує на те, що спірний брухт чорних металів під час розслідування кримінальної справи було передано на відповідальне зберігання ТОВ "Фірма Листопад", а тому особою відповідальною за збереження та повернення майна було саме ТОВ "Фірма Листопад".

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.09.2016 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.10.2016. Цією ж ухвалою зупинено виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення його перегляду в порядку касації.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.10.2016 відкладено розгляд касаційної скарги на 26.10.2016.

На адресу суду від ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" надійшли заперечення на касаційну скаргу Першого заступника прокурора Рівненської області, в яких товариство просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами слідчим слідчого управління УМВС України в Житомирській області у зв'язку з розслідуванням кримінальної справи №12/080425, за постановою від 17.05.2012 вилучено металобрухт чорних металів в кількості 454 490 кг у ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" з території ТОВ "Укрнафтопостач" та передано на відповідальне зберігання Державному підприємству "Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Житомирської області", яке на підставі, укладеного Договору №17/05 від 17.05.2012 використовує територію ТОВ "Фірма" Листопад" як місце зберігання вилученого та конфіскованого майна.

На підставі постанови про передачу майна на відповідальне зберігання від 24.10.2012 металобрухт загальною вагою 454 490 кг, передано на відповідальне зберігання ТОВ "Фірма" Листопад", яке на підставі укладеного договору №17/05 від 17.05.2012 зберігалося на території ТОВ "Фірма" Листопад" за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 55, про що складено акт приймання-передачі від 24.10.2012.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 09.07.2014 по справі № 296/673/12-к, яку було уточнено постановою від 30.12.2014 цього ж суду по справі № 296/11507/14-к вирішено:

- провадження у кримінальній справі закрити;

- скасувати арешт накладений постановою слідчого СУ УМВС від 17.05.2012 на вилучений в ході огляду місця події за адресою: м.Житомир, вул. Корольова, 173 в Житомирському виробничо-заготівельному цеху ВАТ "Дніпропетровський втормет" брухт чорних металів в кількості 454 490 кг, який на підставі постанови слідчого СУ УМВС України в Житомирській області Ковальчук О.В. про накладення арешту на майно від 17.05.2012 та протоколу опису майна від 29.05.2012 передано на відповідальне зберігання Державному підприємству "Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Житомирської області", яке на підставі, укладеного договору №17/05 від 17.05.2012 використовує як місце зберігання вилученого та конфіскованого мана, або майна яке описано, територію ТОВ "Фірма" Листопад", що за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 55;

- зобов'язано УМВС України в Житомирській області повернути ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" в особі Житомирського виробничо-заготівельного цеху брухт чорних металів в кількості 454 490 кг, який на підставі постанови слідчого СУ УМВС України в Житомирській області Ковальчук О.В. про накладення арешту на майно від 17.05.2012 та протоколу опису майна від 29.05.2012 передано на відповідальне зберігання Державному підприємству "Управління по експлуатації адмінбудинків податкових органів Житомирської області", яке на підставі укладеного договору №17/05 від 17.05.2012, використовує як місце зберігання вилученого та конфіскованого майна, або майна яке описано, територію ТОВ "Фірма" Листопад", що за адресою ; м. Житомир, вул. Баранова, 55.

На підставі зазначеної постанови Корольовським районним судом м. Житомира був виданий виконавчий лист від 30.03.2015, з яким позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області.

При здійсненні виконавчих дій з виконання виконавчого листа від 30.03.2015 Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області встановлено факт відсутності у боржника вказаного у виконавчому листі металобрухту, в зв'язку з чим державним виконавцем винесено постанову ВП № 47108002 від 29.04.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" до УМВС в Житомирській області про стягнення грошових коштів в якості відшкодування шкоди в розмірі 1 227 123, 00 грн, що є вартістю 454 490 кг металобрухту, у зв'язку з незаконними діями представників слідчого управління УМВС України в Житомирській області

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з положеннями ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 у справі № 3-51 гс 14).

Як встановлено господарськими судами, законним власником вилученого в Житомирському виробничо- заготівельному цеху ВАТ Дніпропетровський втормет брухту металів в кількості 454 490 кг і переданого на відповідальне зберігання ДП Управління по експлуатації адміністративних будинків податкових органів, а згодом - TOB "Фірма Листопад", є ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" (попередня назва підприємства - ВАТ "Дніпропетровський втормет").

Закон (ч. 4 ст. 168 КПК України) покладає на уповноважену службову особу, якою в даному випадку є працівник відповідача-1, який здійснив вилучення майна, забезпечити схоронність тимчасово вилученого майна, порядок якого врегульовано Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з п. 27 Постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012, № 1104 Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України "Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов'язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження", схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв'язку з припиненням тимчасового вилучення майна.

Неправомірні дії та бездіяльність УМВС в Житомирській області щодо незабезпечення збереження вилученого у позивача майна у визначеному законодавством порядку та неповернення його протягом тривалого часу позивачу свідчить про невиконання відповідачем покладеного на нього Законом обов'язку забезпечити схоронність тимчасово вилученого майна. Ці дії/бездіяльність, як встановлено судами попередніх інстанцій, перебувають в прямому причинно-наслідковому зв'язку з втратою належного позивачу майна.

Окрім того, судом апеляційної інстанції зазначено, що у постанові Корольовського районного суду м.Житомира від 09.07.2014 по справі №296/673/12-к, судом встановлено, що відповідно до статті 126 КПУ України арешт може бути накладений на майно підозрюваного чи обвинуваченого. Станом з 17 по 29.05.2012 у кримінальній справі ні підозрюваних, ні обвинувачених не було. Отже, арешт на майно накладено в порушення вимог кримінально-процесуального закону. При цьому арешт накладений постановою слідчого СУ УМВС Ковальчук О.В. від 17.05.2012 на вилучений в ході огляду місця події за адресою : м.Житомир, вул.Корольова, 173 в Житомирському виробничо-заготівельному цеху ВАТ "Дніпропетровський втормет" брухт чорних металів в кількості 454 490 кг постановою суду скасовано.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що неправомірними діями відповідача-1 були порушені права ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" на власність, та завдано шкоду в розмірі 1 227 123,00 грн, право на відшкодування якої позивач має відповідно до ч.6 ст.1176 та ст.1173 Цивільного кодексу України.

Норми статті 1192 ЦК України надають потерпілому право вибору способу відшкодування шкоди. При розгляді спору про відшкодування шкоди шляхом покладення на особу обов'язку відшкодувати її в натурі (надати річ того ж роду і якості, полагодити пошкоджену річ тощо) слід серед іншого встановити можливість відшкодування шкоди в натурі винною особою.

Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Сума завданої шкоди у вигляді вартість втраченого металобрухту, як встановлено господарськими судами, підтверджується інформаційною довідкою Державного підприємства "Держаний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків" №42/312 від 26.10.2015 та експертним висновком Житомирської торгово-промислової палати №В-2808 від 22.10.2015. Розрахунок позивачем здійснено виходячи з мінімальної ціни 2700 грн./т. (454,49 грн/т х 2 700,00 грн. = 1 227 123,00 грн.)

Рішенням Конституційного Суду України від 03.10.2001 у справі №1-36/2001 за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 32 Закону України "Про Державний бюджет України на 2000 рік" та статті 25 Закону України "Про Державний бюджет України на 2001 рік" (справа про відшкодування шкоди державою), також визначено, що шкода, завдана незаконними діями державних органів, відшкодовується за рахунок державного бюджету.

Відповідно до ст.25 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, за рішенням, яке було прийняте державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

Крім того, відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном передбачено ст.1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відшкодування шкоди позивачу підлягає за рахунок Державного бюджету України, розпорядником якого, у спірних правовідносинах, є Головне управління Державної казначейської служби України в Житомирській області.

Доводи прокурора про те, що належним відповідачем у справі повинно бути ТОВ "Фірма Листопад" колегією судів відхиляються, оскільки саме на Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Житомирській області покладено обов'язок збереження вилученого майна та саме УМВС України в Житомирській області Корольовським районним судом м.Житомира було зобов'язано повернути майно арештоване та вилучене постановою слідчого СУ УМВС України в Житомирській області від 17.05.2012.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Інші доводи Першого заступника прокурора Рівненської області, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та передусім зводяться до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції в силу положення ч. 2 ст. 1117 ГПК України не має права додатково перевіряти докази.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судами попередніх інстанцій на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

Згідно із ст. 1211 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою сторони чи прокурора або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації.

Про зупинення виконання судового рішення виноситься ухвала.

Після закінчення перегляду оскарженого судового рішення господарський суд може поновити виконання судового рішення, про що виноситься ухвала.

У абз. 4 п. 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України" № 11 від 24.10.2011 зазначено, що за змістом ч. 3 ст. 1211 ГПК України питання про поновлення виконання судового рішення має вирішуватися судом касаційної інстанції під час прийняття постанови за результатами перегляду справи в касаційному порядку. В залежності від конкретних обставин справи відповідне питання може бути вирішено після перегляду оскаржуваного судового рішення, про що виноситься ухвала.

У зв'язку із закінченням перегляду оскаржуваного рішення місцевого господарського суду в порядку касації, виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 22.12.2015, яке було зупинено ухвалою Вищого господарського суду України від 29.09.2016, підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 1211 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Рівненської області залишити без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 та рішення Господарського суду Житомирської області від 22.12.2015 у справі № 906/1622/15 - без змін.

Поновити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 22.12.2015 у справі № 906/1622/15.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Васищак І.М.

Палій В.В.