ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" жовтня 2016 р. Справа № 926/2136/16

За позовомКерівника Кіцманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу освіти Заставнівської районної державної адміністрації
до відповідачів1. Товтрівської сільської ради 2. Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта»
провизнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення та звільнення приміщення
Суддя Швець Микола Васильович
Представники :
від позивачане зявився
від відповідача-1не зявився
від відповідача-2ОСОБА_1, довіреність № 12-10 від 18.01.2016р.
від прокуратуриОСОБА_2

СУТЬ СПОРУ :

Керівник Кіцманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі відділу освіти Заставнівської районної державної адміністрації звернувся з позовною заявою до Товтрівської сільської ради та Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» про визнання недійсним договору оренди нежитлового приміщення та звільнення приміщення.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що між відповідачами договір оренди нежитлового приміщення № 117 від 10.01.2011р. укладено з порушенням вимог законодавства про освіту, а тому просить визнати його недійсним та зобовязати Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта» звільнити приміщення.

Ухвалою суду від 28.07.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 10.00 год. 11.08.2016р.

Ухвалою суду від 11.08.2016р. розгляд справи відкладено на 10.00 год. 06.09.2016р.

Розпорядженням № 73/16 від 06.09.2016р. щодо повторного автоматичного розподілу справ, у звязку з перебуванням судді Миронюка С.О. у черговій щорічній відпустці, справу № 926/2136/16 передано на розгляд судді Швець М.В.

Ухвалою суду від 06.09.2016р. розгляд справи відкладено на 10.30 год. 27.09.2016р.

Ухвалою суду від 27.09.2016р. розгляд справи відкладено на 10.30 год. 25.10.2016р.

До початку судового засідання позивач через канцелярію суду звернувся з клопотанням (вх. № 3564 від 24.10.2016р.) в якому позовні вимоги підтримує та просив суд розглядати справу без участі представника відділу освіти, молоді та спорту Заставнівської РДА.

Прокурор позовні вимоги підтримав в повному обємі та надав суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору (вх. № 3916 від 25.10.2016р.).

Відповідач-1 явку свого представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позовну заяву не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи.

Представник відповідача-2 просив відмовити в задоволенні позову з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 2328 від 11.08.2016р.).

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив:

Звернення керівника Кіцманської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Заставнівської РДА, а не в особі власника майна з даним позовом є безпосереднім захистом інтересів держави у сфері освітньої діяльності з метою забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері освіти, яка є пріоритетною сферою соціально-економічного, духовного і культурного розвитку суспільства. (ч.1 ст.4 Закону України «Про освіту»). Державна політика у сфері дошкільної освіти визначається Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами і втілюється центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування. Держава надає всебічну допомогу сім'ї у розвитку, вихованні та навчанні дитини; забезпечує доступність і безоплатність дошкільної освіти в державних і комунальних дошкільних навчальних закладах у межах державних вимог до змісту, рівня й обсягу дошкільної освіти (Базового компонента дошкільної освіти) та обов'язкову дошкільну освіту дітей старшого дошкільного віку; Держава визнає пріоритетну роль дошкільної освіти та створює належні умови для її здобуття. (ст.3 Закону України «Про дошкільну освіту»).

При цьому, прокурор визначив підстави позову, зазначив в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтував необхідність їх захисту.

(Зазначеної правової позиції дотримується ВГСУ в постанові від 24.11.2015р. у праві № 907/323/15.)

10.01.2011р. між Товтрівською сільською радою (орендодавець), в особі сільського голови ОСОБА_3, та Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта» (орендар), в особі директора ЧД УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_4, було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 117 (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове, платне, тимчасове користування нежитлове приміщення загальною площею 39,5 кв. м., яке розташоване за адресою: Чернівецька обл., Заставнівський район, с. Товтри, яке знаходиться у власності орендодавця. Згідно з п. 1.2 договору приміщення передається в оренду з метою розміщення відділення поштового звязку.

Згідно з п. 9.1 договору він укладено строком на 3 роки, що діє з 01.01.2011р до 31.12.2013р

Додатковою угодою від 04.01.2014р. сторони погодили продовження терміну дії договору оренди до 01.01.2017р.

Згідно ч. 1 ст. 759, ч. 1 ст. 761, ч. 1 ст. 762 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Нежитлове приміщення, яке передано за договором оренди в користування, належить на праві власності Товтрівській сільській раді, згідно свідоцтва про право власності від 11.03.2002р., виданого на підставі рішення 17 сесії ХХІІІ-го скликання Товтрівської сільської ради. Рішенням № 18-31-2015 від 20.03.2015р. сільська рада передала заклад дитячої дошкільної установи с. Товтри в оперативне управління відділу освіти районної державної адміністрації.

За таких обставин, відносини сторін даного Договору оренди регулюються також Законом України «Про оренду державного та комунального майна», який є спеціальним законом з питань оренди державного майна та комунального майна.

Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» органи місцевого самоврядування, щодо комунального майна формують щороку на підставі інформації органів, уповноважених управляти відповідним майном, переліки цілісних майнових комплексів підприємств та їх структурних підрозділів і нерухомого майна, що може бути передано в оренду. Зазначені переліки оприлюднюються в засобах масової інформації та на офіційних веб-сайтах орендодавців.

Орендодавець протягом п'яти днів після погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном (у випадках, передбачених цим Законом, - органом Антимонопольного комітету України), а в разі якщо заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом 15 днів після дати її реєстрації розміщує в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавців оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляє в укладенні договору оренди і повідомляє про це заявника. Протягом 10 робочих днів після розміщення оголошення орендодавець приймає заяви про оренду відповідного майна. Протягом трьох робочих днів після закінчення строку приймання заяв орендодавець своїм наказом ухвалює рішення за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди. У разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником. У разі надходження двох і більше заяв орендодавець оголошує конкурс на право оренди (п. 4 ст. 9 закону).

Згідно ч. 6 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» порядок проведення конкурсу для об'єктів, що перебувають у комунальній власності, визначається органами місцевого самоврядування.

Згідно положень частини 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ст. 29 вищезазначеного закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно з п. 2.3 Постанови Пленуму ВГСУ №12 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» орендодавець здійснює свої повноваження тільки за наявності рішення ради і не наділений повноваженнями самостійно приймати рішення про передачу об'єктів комунальної власності в оренду, якщо інше не передбачено положенням про нього.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» (далі - закон) орендодавцями нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності, є органи місцевого самоврядування.

Всупереч вимогам закону договір оренди нежитлового приміщення частина приміщення дитячого садочка передано орендарю без (згоди) органу місцевого самоврядування (рішення відповідної ради чи виконавчого комітету відповідної ради), який є власником майна та без проведення конкурсу.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» істотними умовами договору оренди є об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Орендоване майно страхується орендарем на користь того учасника договору оренди, який бере на себе ризик випадкової загибелі чи пошкодження об'єкта оренди.

Проте, незважаючи на вказані вимоги закону, відповідачі не досягли згоди з усіх істотних умов договору, а саме: зазначили орендну плату без врахування індексації та не погодили умови страхування.

Визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону (п.2.6. постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними»).

Щодо посилання прокурора на порушення сторонами договору вимог законодавства України про освіту слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про дошкільну освіту» основними завданнями законодавства України про дошкільну освіту є: забезпечення права дитини на доступність і безоплатність здобуття дошкільної освіти; забезпечення необхідних умов функціонування і розвитку системи дошкільної освіти; визначення змісту дошкільної освіти; визначення органів управління дошкільною освітою та їх повноважень; визначення прав та обов'язків учасників навчально-виховного процесу, встановлення відповідальності за порушення законодавства про дошкільну освіту; створення умов для благодійної діяльності у сфері дошкільної освіти.

Згідно зі ст. 3 вищезазначеного закону держава визнає пріоритетну роль дошкільної освіти та створює належні умови для її здобуття.

Відповідно до п. 6 ст. 16 Закону України «Про дошкільну освіту» (в редакції чинній на момент укладення договору) - засновник (власник) державного чи комунального дошкільного навчального закладу не має права безпідставно ліквідувати його, зменшувати в ньому площу території, кількість груп, а також здавати в оренду приміщення (будівлі).

Оскільки зазначеною вище імперативною нормою встановлено пряму заборону на здавання в оренду приміщень дошкільних навчальних закладів, сторони, укладаючи оспорюваний договір, порушили вимоги ЗУ «Про освіту».

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що договір оренди нежитлових приміщень укладений між позивачем та відповідачем строком на 3 роки та в подальшому був продовжений ще на 3 роки, а тому він підлягав нотаріальному посвідченню.

З матеріалів справи та пояснень представників сторін вбачається, що зазначений договір не був нотаріально посвідчений.

Відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Враховуючи, що договір оренди, укладений між позивачем та відповідачем нотаріально не посвідчений, відповідно до ст.220 Цивільного кодексу він є нікчемним.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

У п. 2.5.2. постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» зазначено, що спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами у загальному порядку. З'ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову.

За таких обставин, враховуючи правову позицію викладену у п. 2.5.2. постанови Пленуму ВГСУ №11 від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», договір оренди нежитлового приміщення № 117 від 10.01.2011р. укладений між Товтрівською сільською радою та Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта» підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 216 ЦК України - 1. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. 2. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. 3. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. 4. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. 5. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з того, що судом встановлено недійсність договору № 117 оренди нежитлового приміщення від 10.01.2011р. (нікчемний правочин (ч. 2 ст. 215 ЦК України), в УДППЗ «Укрпошта» відсутні правові підстави використовувати займану частину приміщення за договором № 117 від 10.01.2011р.

Таким чином, займана УДППЗ «Укрпошта» частина приміщення будівлі дитячого садка площею 39,5 кв. м, яка розташована по вул. Головна, 30 в с. Товтри Заставнівського району загальною вартістю 177820 грн., підлягає звільненню.

За таких обставин справи позов слід задовольнити у повному обсязі.

Посилання відповідача-2 на те, що договір відповідає вимогам закону спростовуються тим, що його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення заборгованості.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Судовий збір у відповідності до ст. 49 ГПК України покласти на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 29, 33, 44, 49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір № 117 оренди нежитлового приміщення від 10.01.2011р., який укладений між Товтрівською сільською радою (Чернівецька обл., Заставнівський р-н, с. Товтри, вул. Головна, 13; ) та Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта» (м. Київ, вул. Хрещатик, 22; ).

3. Зобовязати Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта» (м. Київ, вул. Хрещатик, 22; ), протягом 30 днів від дня набрання рішенням законної сили, звільнити займану частину приміщення будівлі дитячого садка площею 39,5 кв. м, яка розташована по вул. Головна, 30 в с. Товтри Заставнівського району загальною вартістю 177820 грн.

4. Стягнути з Товтрівської сільської ради (Чернівецька обл., Заставнівський р-н, с. Товтри, вул. Головна, 13; ) на користь прокуратури Чернівецької області (м. Чернівці, вул. М. Кордуби, 21; код 02910120; на р/р 4946 ДКСУ м. Київ МФО 820172) відшкодування судового збору в сумі 689 грн.

5. Стягнути з Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» (м. Київ, вул. Хрещатик, 22; ) на користь прокуратури Чернівецької області (м. Чернівці, вул. М. Кордуби, 21; код 02910120; на р/р 4946 ДКСУ м. Київ МФО 820172) відшкодування судового збору в сумі 3356,30 грн.

«Повне рішення складено 28.10.2016 року»

Суддя ОСОБА_5