ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"17" жовтня 2016 р. Справа № 918/282/16
Господарський суд Рівненської області у складі судді Гудзенко Я.О., розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" Міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок" про повернення торгового місця
Підприємством об'єднання громадян "Перелесник" Міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок" до канцелярії суду 05.09.16 р. подана заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнення з ФОП ОСОБА_1 витрат на оплату послуг адвоката.
В обгрунтування поданої заяви Підприємством надано копії договору про надання правової допомоги, акт про виконання робіт, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, платіжне доручення.
Суд встановив, що ФОП ОСОБА_1 (далі - Підприємець, Позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" Міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок" (далі - Відповідач) про повернення торгового місця.
Рішенням господарського суду Рівненської області від 14.06.2016 р. у справі № 918/282/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду Рівненської області від 14.09.16 р. рішення господарського суду Рівненської області було залишено без змін, а апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - без задоволення.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення по справі № 918/282/16 суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 84 ГПК України, рішення господарського суду ухвалюється іменем України і складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин, при цьому (серед іншого) в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Разом з тим, господарський суд, вирішивши спір по суті заявлених позовних вимог не вирішив питання про розподіл судових витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 88 ГПК України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що суми, які підлягають сплаті за проведенння судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволеннні позову - на відповідача, при відмові в позові - на позивача, при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволенних позовних вимог.

Судом встановлено, що платіжним дорученням від 25.04.2016 року ПОГ "Перелесник" сплачено адвокату Саморокову В.О. 3 000 грн. за надання юридичних послуг згідно договору укладеному між сторонами 20.04.2016 року. вказані докази наявні в матеріалах справи і оглянуті судом (а.с. 44-46).

В акті виконання робіт від 20.04.2016 року підписаним сторонами вказано вид послуг наданий адвокатом (а.с. 45).

Матеріали справи містять свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 46).

Пунктом 6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року № 7 передбачено, що розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами ч. 5 ст. 49 ГПК України, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20.12.2011 року № 4191-VI розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" від 25.12.2015 року установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі, зокрема, з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень.

З огляду на викладене вище, зважаючи на ціну позову, документи, складені адвокатом та роботу, проведену ним на виконання умов договору, а також беручи до уваги те, що витребувані судом документи Позивачем були надані суду вчасно і адвокат приймав участі у судовому засіданні, з матеріалів справи вбачається підготовку ним документів до судового розгляду справи, а розрахунок витрат на його послуги зроблено з урахуванням приписів Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", - суд дійшов висновку про те, що вказані витрати є обгрунтованими та підлягають стягненню з позивача у зв'язку із відмовою у позові.

Керуючись, ст. ст. 49, 88 Господарського процесуальног окодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Прийняти додаткове рішення у справі.

2. Стягнути з Фізічної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" Міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок" (АДРЕСА_2, ) 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Гудзенко Я.О.