ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2016 р. Справа № 925/934/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем Петрик І.О. за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Уманського комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" про стягнення 31 529 425,24грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 31 529 425 грн. 24 коп. за договором купівлі-продажу природного газу від 20.11.2013 за № 1620/14-БО-36, з яких: 17 188 057 грн. 37 коп. основний борг, 3 055 557 грн. 49 коп. пеня, 681 805 грн. 38 коп. 3% річні, 10 604 004 грн. 99 коп. втрати внаслідок інфляції.

Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак в судове засідання не зявився, до дня судового засідання направив до суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі за наявними матеріалами в справі у звязку із неможливістю прибуття його представника в судове засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач повідомив про часткове погашення заявленого до стягнення боргу та просив в частині нарахування пені зменшити її розмір на 50 % посилаючись на те, що причинами виникнення заборгованості за спожитий природний газ є об'єктивні обставини, які не залежать від господарської діяльності підприємства, а саме несвоєчасність фінансування бюджетних організацій, невідповідність тарифів, їх необґрунтована вартість, відсутність компенсації різниці в тарифах між нарахованою вартістю та витратами, що пов'язані з виробництвом теплової енергії - та як наслідок несвоєчасний розрахунок за теплопостачання - є причиною виникнення боргу за отриманий газ.

Відповідач зазначив, що даний борг складається тільки з різниці в тарифах на теплову енергію і надання субвенції на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію не залежить від діяльності відповідача, а може бути вирішена тільки на рівні Держави.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив часткове погашення відповідачем основного боргу та наполягав на задоволенні позову.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за вищевказаним договором.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

Предметом спору є розрахунки за поставлений позивачем відповідачу природний газ.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 20 листопада 2013 року між Національною акціонерною компанією Нафтогаз України (позивач; продавець) та Уманським комунальним підприємством Уманьтеплокомуненерго» (відповідач; покупець) був укладений договір купівлі продажу природного газу № 1620/14-БО-36 (далі - Договір), відповідно до умов якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ (далі - газ), ввезений на митну територію України НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору (а.с.11-16).

П.3.3 Договору визначено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Відповідно розділу 5 Договору сторонами було узгоджено ціну на газ і тарифи на його транспортування, встановлених НКРЕ.

Факт належного виконання позивачем договірних зобовязань по вищевказаному договору підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- договором купівлі-продажу природного газу від 20.11.2013 за № 1620/14-БО-36;

- додатковими угодами до вищезазначеного договору № 2 від 31.01.2014; № 2 від 23.04.2014; № 3 від 20.05.2014; № 4/3 від 13.06.2014; № 5/3 від 08.09.2014; № 6 від 21.11.2014; № 7 від 26.12.2014 (а.с.17-23);

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 на суму 3 390 094.91 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2014 на суму 2 867 714,88 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2014 на суму 2 120 909,82 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2014 на суму 1073 514,30 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2014 на суму 676 889,77 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2014 на суму 2 921 729,83 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2014 на суму 4 823 944,75 грн. (а.с.24-30).

За приписами ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

П.6.1. Договору сторони узгодили, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяці поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа(включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Зобовязання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського Кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

П.7.2 Договору встановлено, що у разі невиконання Покупцем умов п.6.1 Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1 Договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Під час судового засідання, судом зясовано, що відповідно до наданої позивачем довідки від 13.09.2016 станом на 12.09.2016 за даними бухгалтерського обліку позивача у відповідача за вищевказаним Договором залишилась не сплаченою заборгованість у сумі 5 555 465 грн. 89 коп., тобто розмір часткової оплати боргу склав 11 632 591 грн. 48 коп. (17 188 057 грн. 37 коп. - 5 555 465 грн. 89 коп.).

Таким чином, на час розгляду справи борг відповідача перед позивачем складає 5 555 465 грн. 89 коп.

Доказів здійснення розрахунків вищевказаної суми заборгованості відповідач суду не надав.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 ЦК України).

П.п. 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України" №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Крім того, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно розрахунку, здійсненого позивачем та дослідженим судом, розмір пені по вищевказаному договору складає 3 055 557 грн. 49 коп. Клопотання відповідача про зменшення розміру пені задоволенню не підлягає, оскільки названі у ньому обставини не є винятковими а тому не можуть бути підставою для такого зменшення.

Розмір 3% річних становить 681 8005 грн. 38 коп.

Розмір втрат внаслідок інфляції за період з січня 2014 р. по квітень 2014 р. та з жовтня 2014 р. по грудень 2014 р. становить 10 604 004 грн. 99 коп.

Наявність вказаної заборгованості відповідачем не оспорюється.

Оскільки відповідачем була здійснена часткова оплата боргу по вищевказаному договору в сумі 11 632 591 грн. 48 коп., суд вважає в цій частині позову необхідно припинити провадження у справі в порядку п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5 555 465 грн. 89 коп. основного боргу, 3 055 557 грн. 49 коп. пені, 681 805 грн. 38 коп. - 3% річних та 10 604 004 грн. 99 коп. втрат внаслідок інфляції за невиконання грошових зобовязань по договору купівлі-продажу природного газу від 20.11.2013 за № 1620/14-БО-36.

Витрати позивача по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, п.1-1 ст.80, ст.82-85 ГПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Уманського комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" (вул.Тищика,12а, м.Умань, Черкаська область, 20300, код 02082675) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Б.Хмельницького,6, м. Київ, 01601, код 20077720) - 5 555 465 грн. 89 коп. основного боргу, 3 055 557 грн. 49 коп. пені, 681 805 грн. 38 коп. - 3% річних та 10 604 004 грн. 99 коп. втрат внаслідок інфляції та 206 700 грн. витрат по сплаті судового збору.

В частині стягнення боргу в розмірі 11 632 591 грн. 48 коп. провадження у справі припинити в порядку п.1-1 ст.80 ГПК України

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.10.2016.

СУДДЯ К.І.Довгань