ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.10.2016 Справа № 920/911/16

за позовом Сумського міського центру зайнятості, м. Суми,

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне наукового - виробниче об'єднання", м. Суми,

про стягнення 19 501 грн. 14 коп.

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - Рижикова Н.О. (довіреність № 07/67 від 12.01.2016);

Від відповідача - не з'явився;

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 19 501 грн. 14 коп., що виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_3, у зв'язку з поновленням останнього на роботі за рішенням суду відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Відповідач подав заяву (вх. № 2676к від 10.10.2016), в якій просить суд застосувати строк позовної давності при вирішенні спору по суті, посилаючись на те, що правовідносини між сторонами виникли у 2009-2010 роках.

Позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Позивач подав додаткові письмові пояснення № 07/2603 від 26.10.2016 та докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не прибув, відзиву на позовну заяву не подав.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи визначений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору, достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, згідно зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

З матеріалів справи вбачається, що наказом адміністрації ВАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» (найменування змінено на Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне наукового - виробниче об'єднання") від 01.09.2009 за № 6825/ок з роботи, у зв'язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України звільнено ОСОБА_4, який працював обрубником 1-го розряду цеху № 1 ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе».

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Згідно преамбули Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), цивільно-правового договору, включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, а також тих, які працюють неповний робочий день або неповний робочий тиждень, та на інших підставах, передбачених законодавством про працю, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи - підприємці (ст. 4 Закону).

Згідно зі ст. 6 Закону, право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

Статтею 7 цього Закону передбачено такий вид забезпечення безробітного як допомога по безробіттю.

Згідно з заявою громадянина ОСОБА_4 від 28.09.2009, останньому було надано статус безробітного у Сумському міському центрі зайнятості з 28.09.2009 та призначено допомогу по безробіттю.

ОСОБА_4 перебував на обліку у центрі зайнятості з 28.09.2009 по 25.10.2010.

Відповідно до даних персональної картки ОСОБА_4 № НОМЕР_1 та витягів з наказів по ПК № НОМЕР_1, з 27.09.2010 центром зайнятості припинено виплату допомоги по безробіттю, у зв'язку з закінченням строку виплати відповідно до пп. « 12» п. 1 ст. 31 «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», з 26.10.2010 ОСОБА_4 знято з обліку у зв'язку з відмовою безробітного від двох пропозицій підходящої роботи.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття» виконавча дирекція Фонду та її робочі органи - контролюють правильність витрат за страхуванням на випадок безробіття, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральними органами виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, державної податкової політики, Пенсійним фондом України за погодженням з правлінням Фонду.

Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 р. № 60/62, Постановою правління Пенсійного Фонду України від 13.02.2009 р. № 7 -1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за № 232/16248, розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі даних трудової книжки, пред'явленої ОСОБА_4 при повторному зверненні за сприянням у працевлаштуванні 05.07.2016, позивачем було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення ОСОБА_4, за результатами якого складено акт від 13.07.2016 № 565. Зокрема позивачем встановлено, що ОСОБА_4 29.12.2010 був поновлений на роботі по спеціальності обрубника 1-го розряду ливарного цеху № 1 Відкритого акціонерного товариства «Сумське НВО ім. Фрунзе» за рішенням суду внаслідок незаконного звільнення, що є підставою для стягнення з відповідача 19 501 грн. 14 коп., які були виплачені позивачем ОСОБА_4 у період з 02.10.2009 по 26.09.2010 як допомога по безробіттю відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач просить суд застосувати строк позовної давності при вирішенні спору по суті.

Відповідно до п. 6 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", фонд має право, в тому числі стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Пунктом 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду; незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

Виходячи з положень вказаних норм, умовами для утримання допомоги по безробіттю з роботодавця є факт її виплати безробітному та поновлення цього безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з довідкою Сумського міського центру зайнятості та наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі платіжними дорученнями, відомостями виплат за видами забезпечення, судом встановлено, що у період перебування ОСОБА_4 на обліку безробітним, останньому Сумським міським центром зайнятості виплачене матеріальне забезпечення в загальній сумі 19 501 грн. 14 коп. за період з 02.10.2009 по 26.09.2010.

Разом з цим, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.12.2010 у справі № 2-1308/2010, яке набрало законної сили, ОСОБА_4 поновлено на роботі по спеціальності обрубника 1-го розряду ливарного цеху № 1 Відкритого акціонерного товариства «Сумське НВО ім. Фрунзе», стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Сумське НВО ім. Фрунзе» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням у сумі 51781 грн. 87 коп., з відрахуванням необхідних обов'язкових податків і платежів, а також 800 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди за порушення трудових прав; стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Сумське НВО ім. Фрунзе» на користь держави судовий збір у сумі 526 грн. 32 коп., а також 120 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи; стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Сумське НВО ім. Фрунзе» на користь ОСОБА_4 понесені витрати за надання правової допомоги фахівця права, що становить 1455 грн.

Ковпаківським районним судом м. Суми при визначенні суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню враховано суму виплаченої ОСОБА_4 Сумським міським центром зайнятості з вересня 2009року по вересень 2010 року грошової допомоги у розмірі 19501 грн. 14 коп.

Наказом від 29.12.2010 № 9584/ок ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе» ОСОБА_4 поновлено на роботі за спеціальністю обрубника 1-го розряду ливарного цеху № 1 ВАТ «Сумське НВО ім. М.В. Фрунзе».

Разом з цим, доказів перерахування на користь позивача коштів в сумі 19501 грн. 14 коп. відповідачем не подано, як і обґрунтованих заперечень проти позовних вимог.

Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Вказана стаття встановлює загальний строк позовної давності як трирічний строк, який підлягає застосуванню щодо усіх цивільних та/або господарських вимог, крім ряду вимог, щодо яких законом встановлюються спеціальні строки позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України «Про зайнятість населення», адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» у суду відсутні підстави для застосування позовної давності.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 19 501 грн. 14 коп., що виплачені як допомога по безробіттю ОСОБА_3, у зв'язку з поновленням останнього на роботі за рішенням суду відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне наукового - виробниче об'єднання" (вул. Горького, 58, м. Суми, 40004, ) на користь Сумського міського центру зайнятості (вул. С. Бандери, 45, м. Суми, 4009, ) 19 501 грн. 14 коп. заборгованості, 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.10.2016

Суддя Є.А. Жерьобкіна