ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26.10.2016 Справа № 920/1050/16

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши матеріали (вх. № 2843 від 25.10.2016 року)

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

м. Суми,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго», м. Суми,

про визнання дій неправомірними.,

В С Т А Н О В И В :

При дослідженні матеріалів позовної заяви судом було встановлено, що позивач, не подав належних доказів сплати судового збору.

Згідно частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед порушенням провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Станом на 26.10.2016 у Господарського суду Сумської області відсутнє підтвердження Державної казначейської служби України факту зарахування судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. за квитанцією № 1P0715 від 07.10.2016 до спеціального фонду Державного бюджету України.

Також, відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації України від 10.11.2011 № 12-6621/11 документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скраплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: "Зараховано в дохід бюджету __ грн. (дата)."; цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

З врахуванням вищенаведеного, долучена до позовної заяви квитанція не є належним та допустимим доказом сплати судового збору у встановленому порядку по поданій позовній заяві.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, то заява повертається господарським судом з підстав передбачених пунктом 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Суд при цьому враховує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням.

З урахуванням викладеного, позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню позивачу без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неподанням позивачем належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Позивачу доводиться до відома, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток: позовна заява б/н від 21.10.2016 на 2 аркушах, з додатками на 28 аркушах, у тому числі фіскальний чек № ПН55 від 07.10.2016 року на 1 аркуші, опис вкладення до цінного листа б/н від 07.10.2016 року, квитанція № 1РО715 від 07.10.2016 року про сплату 1 378 грн. 00 коп. на 1 аркуші.

Суддя С.В. Заєць