ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.10.16 Справа № 904/7140/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" , м. Дніпро

до публічного акціонерного товариства "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 3 946,68 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 27.04.2016

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №52-16/64 від 24.12.2015

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (надалі-Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі-Відповідач) про стягнення 3 496, 68 грн. плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що у лютому 2016 року залізницею на адресу одержувача ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» були прийняті до перевезення порожні власні вагони. Вони були затримані на шляху прямування через зайнятість колій на станції призначення Кривий Ріг в звязку з несвоєчасним забиранням вантажу Відповідачем на свою підїзну колію. На підтвердження фактів затримки вагонів на коліях станції призначення з вини Відповідача Позивач надав наказ про затримку вагонів на підходах до станції призначення №303 від 17.02.2016, №307 від 18.02.2016, №319 від 19.02.2016, №324 від 20.02.2016, акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №20 від 17.02.2016, №21 від 18.02.2016, №22 від 19.02.2016, №23 від 20.02.2016, акти загальної форми ГУ-23 №1274, 1275 від 17.02.2016, №1281 від 18.02.2016, №1282 від 19.02.2016. №1289, №1290 від 19.02.2016, №1294 від 20.02.2016, №1295 від 21.02.2016.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2016 порушено провадження по справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 15.09.2016, 04.10.2016 оголошувалась перерва до 04.10.2016, 18.10.2016 відповідно, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач в судове засідання, призначене на 18.10.2016 зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, 03.10.2016 надав письмові пояснення на відзив вих. №848/337 від 03.10.2016. Позивач зазначає, що повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу Відповідача зареєстровані у Книзі повідомлень форми ГУ-2, не пізніше двох годин після отримання останніх ПАТ "Південний ГЗК" повинен був забрати їх на свою підїзну лінію з передавальних колій, які є приймально-відправними. За твердженням Позивача, несвоєчасне забирання з колій станції Кривий Ріг Відповідачем вантажів, які прибули на його адресу є порушенням п. 5 Договору про експлуатацію залізничної підїзної колії Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці №ПР/М-13-2/11-131387 НЮдч від 28.11.2013, вимог п. 33 Правил видачі вантажу, ст.ст. 46, 47 Статуту залізниць України, згідно яких одержувач зобовязаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом.

Відповідач в судове засідання, призначене на 18.10.2016 зявився, позовні вимоги не визнав, 15.09.2016 надав відзив на позовну заяву вих. №52-16/757 від 09.09.2016. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на те, що Позивачем не надано доказів зайнятості колій станції Допоміжна, передбачених пунктом 6 зазначеного вище договору про експлуатацію, та не доведено факт зайнятості колій на ст. Кривий Ріг з вини Відповідача. Акти загальної форми, які додані Позивачем до позовної заяви, враховуючи кількість вагонів та періоди їх затримки, не доводять, що усі колії станції Кривий Ріг у зазначені періоди були зайняті. Відповідач вважає, що Позивач здійснив нарахування плати за користування вагонами з порушенням вимог Правил користування вагонами та контейнерами, оскільки неправомірно включив до суми позовних вимог плату, стягнуту за користування вагонами на станції призначення. Позивач зазначає, що нарахування збору за зберігання вантажу є необґрунтованим з огляду на неможливість одночасного стягнення плати за користування вагонами та їх зберігання. Також на думку Відповідача, з огляду на укладення договору, на підставі якого виникли спірні правовідносини, між Відповідачем та ДП "Придніпровська залізниця", ПАТ "Українська залізниця" не може виступати Позивачем у даній справі, оскільки до нього не перейшли права ДП "Придніпровська залізниця" за вказаним вище договором.

В судовому засіданні 18.10.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників Позивача та Відповідача, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 «Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на базі державної адміністрації залізничного транспорту, під приємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття», 21.10.2015 проведено державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» (). ПАТ "Українська залізниця" розпочала свою фінансово-господарську діяльність з 01.12.2015. Згідно зі ст.2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та ч.2 загальних положень Статуту ПАТ «Українська залізниця», усі права та обовязки ДП "Придніпровська залізниця" переходять до правонаступника ПАТ "Українська залізниця" (надалі - Позивач).

28.11.2013 державне підприємство "Придніпровська залізниця" (Залізниця) та публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - Відповідач) уклали договір про експлуатацію залізничної підїзної колії публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці №ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч (надалі - Договір), за умовами п. 1 якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій Кривий Ріг Придніпровської залізниці спареною стрілкою №2/4 в парній горловині станції.

Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Межею підїзної колії є знак "Межа підїзної колії", який встановлено біля вхідного сигналу Ч станції Допоміжна власника колії на відстані 4 779 метрів від стрілки примикання.

Пунктом 20 Договору (з урахуванням умов додаткової угоди №6 від 18.08.2014) передбачено, що останній укладається терміном на пять років з 11 грудня 2013 року до 10 грудня 2018 року включно.

Відповідно до п. 4 Договору, рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції по сигналізації на залізницях України та Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під'їзній колії.

Згідно з п. 11 Договору, час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Пунктом 15 Договору сторони узгодили, що власник колії сплачує залізниці плату, зокрема: за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів; за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, яка сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів.

За залізничними накладними (а.с. 103-167) Залізницею були прийняті порожні власні вагони для перевезення на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат".

Згідно наказу №303 від 17.02.2016, о 04:20 год. затримані вагони на станції Апостолове Придніпровської залізниці у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ "Південний ГЗК" по причині скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний ГЗК", та несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на їх адресу.

Так, згідно вказаного наказу затримці підлягали вагони №№ голова 56116932 хвіст 53534707 у кількості 58 вагонів, індекс поїзда 4666-17-4672 з вантажем на своїх осях, що перевозиться у поїзді №3003.

Судом встановлено, що за наведеним фактом станцією затримки вагонів Апостолове Придніпровської залізниці складений акт на затримку вагонів №20 від 17.02.2016, що прибули поїздом №2310 15.02.2016 о 19:20 год. на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт на затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Повідомлення про затримку вагонів отримане Відповідачем 17.02.2016 о 05:15 год.

Згідно наказу №307 від 18.02.2016, о 08:59 год. затримані вагони на станції Апостолове Придніпровської залізниці у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ "Південний ГЗК" по причині скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний ГЗК", та несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на їх адресу.

Так, згідно вказаного наказу затримці підлягали вагони №№ голова 56116932 хвіст 53534707 у кількості 58 вагонів, індекс поїзда 4666-17-4672 з вантажем на своїх осях, що перевозиться у поїзді №3003.

Судом встановлено, що за наведеним фактом станцією затримки вагонів Апостолове Придніпровської залізниці складений акт на затримку вагонів №21 від 18.02.2016, що прибули поїздом №2310 15.02.2016 о 19:20 год. на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт на затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Повідомлення про затримку вагонів отримане Відповідачем 18.02.2016 о 10:10 год.

Згідно наказу №319 від 19.02.2016, о 20:46 год. затримані вагони на станції Апостолове Придніпровської залізниці у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ "Південний ГЗК" по причині скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний ГЗК", та несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на їх адресу.

Так, згідно вказаного наказу затримці підлягали вагони №№ голова 56116932 хвіст 53534707 у кількості 58 вагонів, індекс поїзда 4666-17-4672 з вантажем на своїх осях, що перевозиться у поїзді №3003.

Судом встановлено, що за наведеним фактом станцією затримки вагонів Апостолове Придніпровської залізниці складений акт на затримку вагонів №22 від 19.02.2016, що прибули поїздом №2310 15.02.2016 о 19:20 год. на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт на затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Повідомлення про затримку вагонів отримане Відповідачем 19.02.2016 о 22:00 год.

Згідно наказу №324 від 20.02.2016, о 21:00 год. затримані вагони на станції Апостолове Придніпровської залізниці у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ "Південний ГЗК" по причині скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Південний ГЗК", та несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на їх адресу.

Так, згідно вказаного наказу затримці підлягали вагони №№ голова 55582902 хвіст 53516740 у кількості 47 вагонів, індекс поїзда 4666-70-4672 з вантажем на своїх осях, що перевозиться у поїзді №3009.

Судом встановлено, що за наведеним фактом станцією затримки вагонів Апостолове Придніпровської залізниці складений акт на затримку вагонів №23 від 20.02.2016, що прибули поїздом №2735 19.02.2016 о 23:01 год. на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт на затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Повідомлення про затримку вагонів отримане Відповідачем 20.02.2016 о 22:00 год.

На підставі викладених обставин складені акти загальної форми ГУ-23 №1274, 1275 від 17.02.2016, №1281 від 18.02.2016, №1282 від 19.02.2016. №1289, №1290 від 19.02.2016, №1294 від 20.02.2016, №1295 від 21.02.2016.

Положеннями абзацу 1 ст. 42 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Залізниця своєчасно повідомила Відповідача про готовність залізниці передати вагони на його під'їзну колію, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми про віднесення на відповідальність вантажовласника, що підтверджується відповідними записами-повідомленнями відображеними у Книзі ф. ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Придніпровської залізниці.

Так, враховуючи обставини щодо затримки вагонів за вказаними накладними на станції Апостолове Придніпровської залізниці Позивачем розраховано плату за користування вагонами, яка включена до відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№28029152, 22029130, 23029135, 23029134, 22029132, 26029140, 24029138, 22029131, 23029138, 10039178, у загальній сумі 2 674,56 грн., та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №22029018, у загальному розмірі 822,12 грн. (з ПДВ), які підписані представником Відповідача із запереченнями про вільні колії і можливість доставки затриманих вагонів поїздів на станцію призначення.

За приписами ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно зі ст. 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Положеннями 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Статтею 119 Статуту залізниць України визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно п. 8 Правил зберігання вантажів збір та пп. 2.1. п. 2 Тарифного керівництва № 1 за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача, після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо); збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (одиниці) справляється в розмірі 5, 90 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба округляється до повної.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Згідно п. п. 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акту про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (п. п. 9, 10 Правил).

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, ОСОБА_3 про затримку вагонів форми ГУ-23а, ОСОБА_3 загальної форми ГУ-23.

Згідно п. 12 вказаних Правил, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Судом встановлено, що станцією затримки Апостолове та станцією призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції підходу за наказами №302 від 17.02.2016, №307 від 18.02.2016, №319 від 19.02.2016, №324 від 20.02.2016, відповідно до Тарифного керівництва № 1 (затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№28029152, 22029130, 23029135, 23029134, 22029132, 26029140, 24029138, 22029131, 23029138, 10039178 у загальній сумі 2 674,56 грн., та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №22029018 у загальному розмірі 822,12 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Причиною скупчення вагонів було неприйняття вагонів вантажовласником ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасне вивільнення колій від вантажу, що прибув на його адресу. Відповідно, суд вважає правомірним нарахування Відповідачу плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за № 567/6855, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акту.

При цьому, акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

Положеннями п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Отже, суд дійшов висновку про те, що надані Позивачем акти загальної форми ГУ-23 відповідають формі та змісту Правил користування вагонами і контейнерами та містять підписи відповідних осіб.

Крім того, суд зазначає, що акт загальної форми, складений представником станції, не є єдиним доказом для нарахування плати за затримку вагонів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 у справі № 904/5778/13.

Заперечення Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо необґрунтованості розрахунку суми позовних вимог та нарахування Позивачем збору за зберігання вантажу, суд вважає необґрунтованими, виходячи з викладеного вище та з огляду на таке.

Взаємовідносини залізниці з Відповідачем щодо подачі та забирання вагонів регулюються Договором №ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо - збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Відповідно до пункту 6 Договору, вагони для підїзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії. Здавання вагонів провадиться на одній з приймально-здавальних колій станції допоміжна.

Такі вимоги підтверджені п.16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 №411 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854, де чітко вказано: «Черговий по станції зобов'язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів». До того ж, в п. 14.2.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України ЦД-0058, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку від 31.08.2005 №507 зазначено: «Приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії» (тобто на станції не можливо щоб всі колії постійно були зайняті вагонами, обов'язково повинні бути вільні колії.)

Накази про затримку вагонів №303 від 17.02.2016, №307 від 18.02.2016, №319 від 19.02.2016, №324 від 20.02.2016 на станції Апостолове було видано через зайнятість колій ст. Кривий Ріг Придніпровської залізниці вагонами, які своєчасно не забиралися на під'їзну колію ПАТ "Південний ГЗК".

Суд вважає необґрунтованими заперечення Відповідача щодо неправомірності нарахування Позивачем збору за зберігання вантажу, оскільки відповідно до п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділі 1 Тарифного керівництва № 1.

Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Заперечення Відповідача щодо відсутності його вини у затримці вагонів на станції Апостолове у зв'язку з наявністю вільних колій, на які Відповідач був готовий прийняти спірні вагони, не приймаються судом до уваги з огляду на таке.

Згідно з частиною 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ОСОБА_2 ВГСУ від 12.06.2014 №0701-11/96/715/14 вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під'їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під'їзну колію.

Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 та накопичувальній картці заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників Відповідача, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальної картки, не свідчать самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами, про наявність викладених в цих запереченнях обставин та недоведеність позивачем позовних вимог.

Викладеним спростовується твердження Відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Щодо клопотання Відповідача вих. №52-16/758 від 09.09.2016 про витребування від Залізниці графіків виконаного руху поїздів, положення зайнятості колій, суд приймаючи рішення про відмову в задоволенні заявленого клопотання, виходячи з такого.

Основою організації руху поїздів є графік руху, в якому фіксується динаміка руху поїздів у просторі та часі. Графік виконаного руху поїздів складається відповідними спеціалістами залізниці згідно вимог Інструкції з ведення графіка виконаного руху поїздів на залізницях і дирекціях залізничних перевезень ЦД-0076, затвердженої наказом від 17.12.2008 № 544-Ц.

Графік руху поїздів є нормативно-технологічним документом, що регламентує роботу усіх підрозділів залізничного транспорту з організації руху поїздів. Він ведеться поїзним диспетчером дирекції, який обслуговує певну дільницю, з відображенням на одному аркуші графіка всіх станцій дільниці.

Графік руху поїздів забезпечує: задоволення потреб у перевезенні пасажирів і вантажів; безпеку руху поїздів; найефективніше використання пропускної та провізної спроможності ділянок та переробної спроможності станцій; раціональне використання рухомого складу; дотримання встановленої тривалості безперервної роботи локомотивних бригад; можливість виконання робіт з поточного утримання та ремонту колії, споруд, пристроїв СЦБ, зв'язку й електропостачання.

Графік руху відображає: номери поїздів і локомотивів, одиниць спеціального самохідного рухомого складу, прізвища машиністів та час їх явки на роботу, масу і умовну довжину поїздів, що вимагають особливих умов пропускання; час відправлення, прибуття і проходження поїздів по станціях дільниці; відмітки про графікове відправлення і проходження пасажирських, приміських і вантажних поїздів; зайняття і кількість стаціонарних пристроїв для закріплення вагонів, залишених більш, ніж на 1 годину; інформацію про режимні об'єкти та інше.

При цьому, в графіку не відображаються номери вагонів та актів загальної форми, через що він не може слугувати належним доказом по справі.

Згідно наказу ДП "Придніпровська залізниця" № 99-К від 17.12.1999, графіки руху поїздів, графіки виконаного руху поїздів входять до переліку відомостей, що мають гриф «конфіденційно», через що надати їх для ознайомлення, копіювання Залізниця не може. Крім того, працівники Відповідача не є спеціалістами у веденні графіків руху на залізниці.

Складання положення зайнятості колій, обов'язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями вагонів при видачі наказу про затримку не передбачені жодним законодавчим актом, як і жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинно бути зайнято. Визначеної Договором домовленості між залізницею та Відповідачем про займання всіх або певних колій також не існує.

Визначення наявності або відсутності технічної можливості у залізниці доставити спірні вагони, затримані на підходах, відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (ОСОБА_2 ВГСУ від 12.06.2014 № 0701-11/96/715/14).

Суд також вважає необґрунтованим посилання Відповідача на те, що на момент подання позову ПАТ "Українська залізниця" не є правонаступником ДП "Придніпровська залізниця", з огляду на викладене нижче.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 було утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». Додатком 1 до названої Постанови КМУ затверджено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». До нього, зокрема, увійшло Державне підприємство "Придніпровська залізниця" ().

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 "Питання публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" було затверджено Статут ПАТ "Укрзалізниця". Відповідно до п.2 Статуту Товариство утворено як Публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-підприємства залізничного транспорту). Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Пунктом 12 Статуту закріплено, що Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

Відповідно до п.6 ст.2 Закону України від 23.02.2012 № 4442-УІ "Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

21.10.2015 відповідно до чинного законодавства відбулася державна реєстрація Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (код ЄРДПОУ 40075815). До даних про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, увійшло й Державне підприємство "Придніпровська залізниця". Регіональна філія "Придніпровська залізниця" () значиться як відокремлений підрозділ юридичної особи - ПАТ «Укрзалізниця».

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу -підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом;

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Виходячи з положень п.2 ст.108 ЦК України, у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Згідно п.10 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/334 від 12.09.1996 (з відповідними змінами) у разі злиття, поділу, приєднання підприємств момент переходу майна та відповідних прав і обов'язків до нових підприємств визначається, якщо інше не передбачене законом чи постановою про реорганізацію, днем підписання передаточного або розподільного акту чи балансу, і тому може не співпадати у часі з моментом здійснення реорганізації підприємства, тобто виключення його з державного реєстру.

18.08.2015 Міністерством інфраструктури України відповідно до ст.107 ЦКУ було затверджено Передавальний акт ДП "Придніпровська залізниця" від 03.08.2015, відповідно до якого правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків ДП "Придніпровська залізниця" після його реорганізації шляхом злиття переходить до ПАТ «Укрзалізниця».

01.12.2015 відповідно до ст. 107 ЦКУ було складено заключний передавальний акт про те, що одна сторона - ДП "Придніпровська залізниця" - передала, друга сторона - ПАТ "Укрзалізниця" - прийняла майно станом на 30.11.2015, правонаступництво щодо якого, у т.ч. усіх прав та обов'язків, переходить до ПАТ "Укрзалізниця".

Згідно з витягом з протоколу №1 засідання ПАТ «Укрзалізниця» від 21.10.2015, датою початку фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укрзалізниця» було визначено 01.12.2015.

Відповідно до п.2.1 Положення про регіональну філію "Придніпровська залізниця" ПАТ «Укрзалізниця» - Філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені Товариства та в його інтересах, здійснює делеговані Товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Товариства. Межі Філії затверджуються рішенням правління Товариства.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" стало правонаступником Державного підприємства "Придніпровська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця".

Враховуюче вищевикладене, оцінивши подані Сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню в Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (500726, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Яворницького, 108, ) 2 674,56 грн. - плати за користування вагонами, 822,12 грн. - збору за зберігання вантажу, 1 378, 00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 24.10.2016.

Суддя ОСОБА_3