ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 року Справа № 904/841/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів Сизько І.А., Антонік С.Г.

секретар судового засідання: Ситникова М.Ю.

за участю представників сторін:

від відповідача: Панченко Г.Г., довіреність №150/1001 від 01.04.2016 р., представник;

представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року у справі №904/841/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Синельникове

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області 12 квітня 2016 року (суддя Мартинюк С.В.) позов про стягнення з відповідача збитків в розмірі 84 000 грн., неустойки в розмірі 4 580 грн. задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 810 грн., штрафу у розмірі 1 890 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано ст.ст. 225 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 263 Цивільного кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем не було здійснено своєчасне приєднання до електроустановок, внаслідок чого виникло прострочення виконання зобов'язань, відповідачем не доведено, що саме через прострочення кредитора боржник об'єктивно не міг виконати покладені на нього обов'язки.

Також господарський суд зазначив, що позивачем не надано доказів в підтвердження наявності причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача у вигляді упущеної вигоди, позивачем не вжито заходів щодо уникнення збитків, оскільки на момент укладення договору оренди позивач був обізнаний про наявність порушення з боку Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" строків підключення електроустановок свідомо наражав себе на ризик понесення збитків по сплаті штрафних санкцій контрагенту.

Пеня в розмірі 810 грн., штраф в розмірі 1 890 грн. стягнено на підставі п.5.4 договору про приєднання до електричних мереж №06893 -00 від 22 травня 2015 року через те, що відповідачем не було здійснено установок, внаслідок чого виникло прострочення виконання зобов'язання.

Не погодившись з зазначеним рішенням відповідач його оскаржує на предмет невідповідності нормам матеріального права і фактичним обставинам справи.

Апелянт вважає, що висновок господарського суду про порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором не відповідає обставинам справи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази введення в експлуатацію електроустановок зовнішнього забезпечення від точки приєднання до об'єкта та монтажу розподільного щита електричної енергії у підсобному приміщенні. Договором передбачено, що до електричних мереж відповідача будуть приєднані електроустановки об'єкту позивача (п.3.1.1. договору), а до обов'язків позивача віднесено обов'язок ввести в експлуатацію електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання до об'єкта (п.3.2.4. договору), таким чином, до виконання позивачем своїх обов'язків за договором, відповідач не мав можливості приєднати його електроустановки до власних електричних мереж.

Відповідач просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року в частині задоволення позовних вимог скасувати, в задоволенні позову відмовити повністю.

В судовому засіданні 27 вересня 2016 року представник позивача доводи апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

11 травня 2016 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Синельникове на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2016 року у справі №904/841/16.

Ухвалою суду від 16 травня 2016 колегією суддів у складі: головуючий суддя Чимбар Л.О. (доповідач), судді Антонік С.Г., Джихур О.В. вказану апеляційну скаргу прийнято до розгляду, який призначено на 30 травня 2016 року на 11:30 год.

30 травня 2016 року розгляд справи відкладався до 15 червня 2016 року на 12:30 год.

Ухвалою суду від 15 червня 2016 року розгляд справи відкладався до 04 липня 2016 року на 11:00 год.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01 липня 2016 року, розпорядженням керівника апарату суду Нурулаєвої Г.Ю. від 01 липня 2016 року №694/16, у зв'язку із перебуванням судді Джихур О.В. у відпустці, відбулася зміна колегії суддів, до складу якої увійшли головуючий суддя Чимбар Л.О. (доповідач), судді Антонік С.Г., Герасименко І.М.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 04 липня 2016 року, розпорядженням керівника апарату суду Нурулаєвої Г.Ю. від 04 липня 2016 року №701/16, у зв'язку із перебуванням судді Герасименко І.М. на лікарняному, відбулася зміна колегії суддів, до складу якої увійшли головуючий суддя Чимбар Л.О. (доповідач), судді Антонік С.Г., Сизько І.А.

04 липня 2016 року розгляд справи відкладався до 18 липня 2016 року на 11:30 год.

У зв'язку з перебуванням судді - доповідача Чимбар Л.В. на лікарняному, відповідно до п.2.4.6, п.2.7.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Дніпропетровському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів №1 від 08.02.16р., розгляд справи № 904/841/16, призначений на 18 липня 2016 року не відбувся, про що було створено відповідну інформаційну довідку від 15 липня 2016 року, яку розміщено на офіційному сайті Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2016 року, розпорядженням в.о. керівника апарату суду Баранової А.В. від 25 серпня 2016 року №1066/16, у зв'язку із перебуванням судді -доповідача Чимбар Л.О. у відпустці, відбулася зміна колегії суддів, до складу якої увійшли головуючий суддя Джихур О.В. (доповідач), судді Сизько І.А., Антонік С.Г.

Ухвалою суду від 29 серпня 2016 року апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Синельникове на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року у справі №904/841/16 прийнята до свого провадження зазначеною колегією суддів, її розгляд призначено в судовому засіданні на 27 вересня 2016 року на 14:15 год.

27 вересня 2016 року розгляд справи відкладався до 18 жовтня 2016 року.

В судове засідання 18 жовтня 2016 року представник позивача не з'явився.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що 22 травня 2015 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі- позивач, Замовник) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі- відповідач, Виконавець послуг) був укладений Договір про приєднання до електричних мереж №06893-00 (далі-Договір), згідно до умов якого до електричних мереж Виконавця послуг або іншого власника мереж приєднується торгівельний павільйон (далі- об'єкт) Замовника за адресою: АДРЕСА_2 (п.1.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Виконавець послуг забезпечує приєднання електроустановок об'єкта Замовника відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійснює підключення об'єкта Замовника до електричних мереж на умовах цього Договору.

Згідно п.3.1.1. Договору Виконавець послуг зобов'язаний забезпечити в установленому порядку приєднання електроустановок об'єкта Замовника (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об'єкта Замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) у строки, зазначені в Договорі після виконання Замовником зобов'язань визначених п.3.2. цього розділу. Строки надання послуг з приєднання об'єкта Замовника визначаються у додатковій угоді, яка укладена між Сторонами та є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно п.3.1.2. Договору Виконавець послуг зобов'язаний підключити електроустановки Замовника до електричних мереж протягом 45 днів після введення в експлуатацію об'єкта Замовника в порядку, встановленому у сфері містобудування після виконання наступних етапів:

- оплати Замовником вартості приєднання;

- введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об'єкта Замовника;

- надання документів, що підтверджують готовність до експлуатації електроустановки об'єкта Замовника;

- узгодження із Замовником акта розмежування балансової належності електроустановок та експлуатаційної відповідальності Сторін.

В свою чергу замовник зобов'язаний:

- розробити на підставі технічних умов, які є додатком до цього договору, проектно- кошторисну документацію та погодити її з виконавцем послуг (для приєднання, яке не є стандартним);

- оплатити на умовах цього договору вартість наданих виконавцем послуг з приєднання електроустановок Замовника в точці приєднання;

- передати Виконавцю послуг проектно -кошторисну документацію на зовнішнє електропостачання у 4 примірниках для виконання ним зобов'язань за договором (для приєднання, яке не є стандартним);

- на дату 2015 року ввести в експлуатацію власний об'єкт та електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання до об'єкта (п.3.2., 3.2.1. -3.2.4. договору).

В п.1 Додаткової угоди №ДС-001/06893-00 до вказаного договору зазначено, що Сторони дійшли згоди, що строк надання послуги з приєднання складає 45 робочих днів від сплати вартості приєднання Замовником.

Технічними умовами стандартного приєднання до електричних мереж електроустановок №1-01/06893-00, які є додатком до Договору передбачено технічні вимоги для приєднання торгівельного павільону позивача (об'єкту). Так, розділом 1 "Вимоги до електроустановок Замовника" передбачено, що для одержання потужності Замовнику необхідно, зокрема, у підсобному приміщенні встановити і замонтувати розподільний щит електричної енергії (п.1.2.1 Технічних умов).

Таким чином, умовами договору про приєднання до електричних мереж від 22 травня 2015 року (з врахуванням додатків до цього договору) встановлені певні умови, при виконанні яких замовником, виконавець надає послуги.

На виконання умов договору позивачем сплачено вартість робіт в розмірі 27 000 грн., що підтверджується квитанцією №82 від 02 червня 2015 року (а.с.26).

За твердженням позивача послуги з приєднання електроустановок до його об'єкта відповідач повинен був виконати у строк до 07 серпня 2015 року, але фактично послуги були надані 23 вересня 2015 року, що підтверджується актом прийому передачі виконаних послуг від 23 вересня 2015 року, у зв'язку з чим на підставі п.5.4. договору, позивач нарахував пеню за порушення строків виконання відповідачем зобов'язань за договором і штраф в загальній сумі 4 590 грн.

Пунктом 5.4. договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов'язання за цим договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,1% вартості приєднання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ч.4 ст.612 Цивільного кодексу України).

Підпунктом 3.1.1. пункту 3.1 Договору №06893-00 про приєднання до електричних мереж передбачено, що Виконавець послуг зобов'язаний забезпечити в установленому порядку приєднання об'єкта Замовника (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об'єкта Замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) у строки, зазначені в Договорі, після виконання Замовником зобов'язань, визначених пунктом 3.2 цього розділу.

Підпунктом 3.2.4 пункту 3.2 Договору передбачено, що Замовник зобов'язаний на дату 2015 року ввести в експлуатацію власний об'єкт та електроустановки зовнішнього забезпечення від точки приєднання до об'єкта.

Згідно ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апеляційний господарський суд вважає, що позивач не довів належними доказами виконання ним своїх зобов'язань за договором, які передують виконанню зобов'язань Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго".

Так, в матеріалах справи відсутні докази введення в експлуатацію позивачем об'єкту, введення в експлуатацію електроустановок зовнішнього забезпечення від точки приєднання до об'єкта (п.3.2.4. договору), монтажу розподільного щита електричної енергії у підсобному приміщенні (п.1.2.1 Технічних умов).

Неналежне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором від 22 травня 2015 року підтверджується актом розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 23 вересня 2015 року, згідно п.2 якого межа балансової належності електромереж встановлена в фасадній шафі обліку електричної енергії на огорожі торгівельного павільону, а ні на самому торгівельному павільоні, як передбачено умовами договору (а.с.40).

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що саме через неналежне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором від 22 травня 2015 року була допущена прострочка у виконанні зобов'язань відповідача згідно договору.

Відтак в силу приписів ч.4 ст.612 Цивільного кодексу України відповідач не може нести відповідальність за прострочку строків виконання зобов'язання, яка встановлена у п.5.4. договору.

Отже, позовна вимога щодо стягнення з відповідача пені і штрафу 7% від вартості надання послуги є необґрунтованою і в цій частині в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не дослідив умови договору від 22 травня 2015 року, якими на сторони покладаються відповідні зобов'язання, через невиконання яких неможливо було надати послуги з приєднання об'єкта позивача до електричних мереж.

Згідно ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Не зважаючи на те, що рішення господарського суд оскаржується відповідачем лише в частині стягнення пені і штрафу, апеляційний господарський суд перевіряє рішення у повному обсязі.

Позивачем заявлено до стягнення збитки в розмірі 84 000 грн., які він поніс в результаті того, що на підставі договору №1 від 10 серпня 2015 року він передав в оренду торгівельний павільон Фізичній особі -підприємцю ОСОБА_5, яким була внесена орендна плата у розмірі 56 000 грн., проте до 23 вересня 2015 року використовувати нежитлове приміщення не було можливим, в результаті чого договір оренди розірвано, Фізичній особі -підприємцю ОСОБА_5 сплачено позивачем грошові кошти в розмірі 84 000 грн., з яких 28 000 грн. орендна плата, 56 000 грн. пеня за порушення умов договору (а.с.21).

Відповідно до ст.22 Цивільного колексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких зазнала особа у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Аналогічні приписи містяться у статті 225 Господарського кодексу України. Згідно з пунктом 1 якої до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Застосування цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб'єкт, об'єкт, об'єктивна та суб'єктивна сторона. Суб'єктом є боржник; об'єктом - правовідносини по зобов'язаннях; об'єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов'язання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками; суб'єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї протиправної поведінки і її наслідків.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає, тобто для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Суд наголошує на тому, що вимоги про стягнення завданої шкоди можуть бути задоволені лише у випадку, якщо позивач доведе кожний з елементів складу правопорушення (постанова ВСУ від 28.02.2011р. у справі №3-65гс10).

Окрім того, приписами ст.623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Зі змісту вказаної норми випливає, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягатиме відшкодуванню.

Позивач повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Позивачем не надано належних доказів, які б достовірно підтверджували вжиття позивачем комплексу заходів спрямованих на отримання доходів та наявності причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача у вигляді упущеної вигоди.

На думку суду, в порушення вищезазначених норм позивачем не доведено елементи складу правопорушення, не надано належних доказів, які б достовірно підтверджували вжиття позивачем комплексу заходів спрямованих на отримання доходів. Так, позивачем, всупереч ч.4 ст.623 Цивільного кодексу України не доведено вчинення ним дії, спрямованих на зменшення або запобігання уникнення збитків, оскільки останній мав можливість забезпечити електропостачання іншим шляхом (наприклад шляхом встановлення дизельного генератора, тимчасового підключення об'єкту до іншого джерела, тощо).

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що позивачем не доведено причинно -наслідкового зв'язку між протиправними діями відповідача та нібито понесеними збитками саме внаслідок неналежного виконання відповідачем договірного зобов'язання, а відтак правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди в розмірі 28 000 грн.

Що стосується 56 000 грн. заявлених як реальні збитки, апеляційний господарський суд вважає, що на час укладення договору оренди, позивачу було відомо, що об'єкт оренди до електроустановок не підключено, при цьому порушення строків підключення відбулося не лише з вини відповідача а й з вини позивача.

Таким чином, господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків у сумі 84 000 грн.

З врахуванням викладеного, в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Отже, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року підлягає зміні на підставі ч.1 п.1 ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року у справі №904/841/16 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (52500, АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 22, ) 1 515 грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя І.А. Сизько

Суддя С.Г. Антонік

(Дата підписання постанови в повному обсязі 24.10.16 р.)