ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р. Справа № 916/2403/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній

за участю представників:

від прокуратури - ОСОБА_1, посвідчення №005251 від 22.09.2012;

від позивача -ОСОБА_2, довіреність №120/исх-гс від 10.06.2016;

від відповідача - ОСОБА_3, ордер КВ №148831 від 24.02.2016; договір №0924-02 від 24.09.2016;

від третьої особи (ОСОБА_4) - участі не брали;

від третьої особи (приватного підприємства „Юридичне бюро „КДВ) -участі не брали;

від третьої особи ( товариства з обмеженою відповідальністю „Інтелхаус) - участі не брали;

від третьої особи (навчально-виховного комплексу „Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеню дошкільний навчальний заклад „ІНТЕЛЕКТ у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю) - участі не брали;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „ІНТЕЛБІЛД

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.09.2016 про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі №916/2403/16

за позовом: прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю „ІНТЕЛБІЛД

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- ОСОБА_4;

- приватного підприємства „Юридичне бюро „КДВ;

- товариства з обмеженою відповідальністю „Інтелхаус;

- навчально-виховного комплексу „Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеню дошкільний навчальний заклад „ІНТЕЛЕКТ у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю;

про витребування будівель та споруд

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016р. прокурор Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „ІНТЕЛБІЛД про витребування з володіння останнього будівель та споруд у вигляді школи (літ. А), складу (літ. Б), складу (літ. В), вбиральні (літ. Г), складу (літ. Д), загальною площею 2927,3 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 58-А.

За вказаною позовною заявою порушено провадження у справі №916/2403/16 та залучено до участі у справі №916/2403/16 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, приватне підприємство „Юридичне бюро „КДВ, товариство з обмеженою відповідальністю „Інтелхаус, навчально-виховний комплекс „Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеню дошкільний навчальний заклад „ІНТЕЛЕКТ у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.09.2016 у справі №916/2403/16 (суддя Ю.А. Шаратов) було задоволено заяву прокурора від 31.08.2016 №05/1-1935вих-16 (вх. № 2-4688/16 від 07.09.2016) про забезпечення позову: накладено арешт на майновий комплекс, що складається з будівель школи (літ. А), складу (літ. Б), складу (літ. В), вбиральні (літ. Г), складу (літ. Д), загальною площею 2927,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 58-А, право власності на яке зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю „ІНТЕЛБІЛД.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю „ІНТЕЛБІЛД звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 23.09.2016 у справі №916/2403/16 скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

У судовому засіданні 18.10.2016 представник відповідача апеляційну скаргу підтримав; представники прокуратури та позивача проти її задоволення висловили заперечення. Представники третіх осіб участі в засіданні суду не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами оскарження ухвали (арк. 56, 57, 59, 60).

Заслухавши пояснення представників прокуратури та сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм права, судова колегія дійшла наступних висновків.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 03.06.2013, яке залишене без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.07.2013, у справі №3/17-4969-2011 позов навчально-виховного комплексу „Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеню дошкільний навчальний заклад „Інтелект у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Одеської міської ради та товариства з додатковою відповідальністю „Чорноморгідробуд про визнання права власності задоволено: визнано за навчально-виховним комплексом „Загальноосвітній навчальний заклад I-III ступеню-дошкільний навчальний заклад „Інтелект у формі товариства з обмеженою відповідальністю право власності на будівлі і споруди загальною площею 2927,3 кв.м, розміщені за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 58-А, які складаються з: будівлі школи, позначеної на плані, виготовленому КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості 30 серпня 2006 р. літерою „А загальною площею 2818,8 кв.м, складу літерою „Б площею 29,5 кв.м, складу під літерою „В площею 46,6 кв.м, складу під літерою „Д площею 29,5 кв.м, вбиральні під літерою „Г площею 2,7 кв.м, мостіння під літерою „І, басейн під літерою „П розміром 8,23 х 5,87 метрів, огорожі під №1-4.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.06.2014 у справі №3/17-4969-2011 рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2013 та постанова Одеського апеляційного господарського суду від 25.07.2013 скасовані, в позові відмовлено.

Між тим до винесення Вищим господарським судом України зазначеної постанови на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2013 державним реєстратором 08.08.2013 було внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В подальшому вказане майно неодноразово відчужувалось. Зокрема, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно №70610627 від 17.10.2016 вбачається, що з 08.08.2013 власником спірного майна був навчально-виховним комплексом „Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступеню дошкільний навчальний заклад „Інтелект у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю; з 28.10.2015 товариство з обмеженою відповідальністю „Інтелхаус; з 16.11.2015 - приватне підприємство „Юридичне бюро „КДВ, з 13.04.2016 - ОСОБА_4, а з 17.06.2016- товариство з обмеженою відповідальністю „ІНТЕЛБІЛД.

Позовні вимоги у даній справі про витребування будівель та споруд обгрунтовані тим, що спірне майно вибуло з комунальної власності без відповідного волевиявлення його власника Одеської міської ради.

Задовольняючи заяву прокурора від 31.08.2016 №05/1-1935вих-16 (вх. № 2-4688/16 від 07.09.2016) про вжиття заходів до забезпечення позову, місцевий господарський суд виходив з імовірності того, що спірне майно та/або право на нього, яке наявне у відповідача на момент предявлення позову та щодо якого заявлено вимоги про витребування із володіння, може бути передано третім особам, а відтак, не вжиття такого заходу забезпечення позову, як арешт, може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з вказаним висновком місцевого суду з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може унеможливити або утруднити виконання рішення по суті позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих прокурором на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 ).

Оцінивши на підставі наявних матеріалів справи доводи прокурора щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, що складається з будівель школи (літ. А), складу (літ. Б), складу (літ. В), вбиральні (літ. Г), складу (літ. Д), загальною площею 2927,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 58-А, право власності на яке зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю „ІНТЕЛБІЛД, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для застосування цих заходів, з огляду на те, що їх невжиття може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Вжитті місцевим господарським судом заходи до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно є співмірними із заявленими прокурором позовними вимогами, так як предметом спору у даній справі є витребування з володіння відповідача будівель та споруд у вигляді школи, що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 58-А.

Припущення місцевого господарського суду, що в разі відчуження зазначеного майна до моменту прийняття рішення по суті спору у справі №916/2403/16 виконання можливого судового рішення про задоволення позову буде унеможливлено в разі відчуження цього майна третім особам, є обгрунтованим з огляду на чотиразову зміну протягом 2015-2016рр. власників спірного майна.

Апеляційним господарським судом враховується також та обставина, що обраний захід до забезпечення позову не обмежує відповідача у використанні спірного майна в його господарській діяльності, а лише унеможливлює його відчуження до вирішення спору між сторонами.

За таких обставин, наявними матеріалами справи підтверджується правильність правової позиції місцевого господарського суду, оскільки викладені в клопотанні прокурора вимоги є достатньо обґрунтованими, заходи, вжиті судом, є адекватними, співрозмірними із заявленими позовними вимогами, та такими, що не перешкоджають господарській діяльності відповідача.

З огляду на викладене, Одеський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи скаржника про те, що арешт накладений на майновий комплекс, але такого не існує, до уваги колегією суддів не приймаються, так як в оспореній ухвалі конкретизовано майно, на яке накладено арешт, що дозволяє його ідентифікувати.

Посилання апелянта на те, що арешт накладено на все майно відповідача є безпідставним, оскільки заходи до забезпечення позову вжито лише щодо спірного майна.

Не заслуговує на увагу, як на підставу для скасування оскарженої ухвали Господарського суду Одеської області від 23.09.2016, і твердження товариства з обмеженою відповідальністю „ІНТЕЛБІЛД стосовно пропуску прокурором та позивачем строку позовної давності з огляду на те, що оцінка цим доводам має бути здійснена під час розгляду спору по суті і не має вирішального значення при розгляді клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують викладених вище висновків щодо правомірності вжиття місцевим господарським судом заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно.

Керуючись статтями 99, 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю „ІНТЕЛБІЛД залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області про вжиття заходів до забезпечення позову від 23.09.2016 у справі №916/2403/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 20.10.2016.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна