ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

18 жовтня 2016 р. Справа № 902/295/13-г

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Сидоренко О.О.,

представника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (заявника): ОСОБА_1, довіреність №7813/02.2-27/5 від 17.10.2016р.,

у відсутності представників сторін та ТОВ "Сурі",

розглянувши заяву: відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця) вих. №6537/2.2-27/5 від 30.08.2016р. про заміну сторони виконавчого провадження у справі

позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Продсервіс" (вул. Верховинна, 6-А, м. Київ, 03115)

до: приватного акціонерного товариства "Шаргородський маслозавод" (вул. Леніна, 284, м. Шаргород, Вінницька область, 23500)

про стягнення 17334 грн 20 коп.,

В С Т А Н О В И В :

20.09.2016р. на адресу суду надійшла заява відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області вих. №6537/2.2-27/5 від 30.08.2016р. про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 21.09.2016р. (суддя Говор Н.Д.) вказану заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області призначено до розгляду в судовому засіданні на 18.10.2016р.

04.10.2016р. відповідно до повторного автоматизованого розподілу документообігу суду заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області №6537/2.2-27/5 від 30.08.2016р. про заміну сторони виконавчого провадження у справі №902/295/13-г, в зв'язку зі звільненням судді Говор Н.Д. з посади судді, передано на розгляд судді Тварковському А.А.

Ухвалою суду від 06.10.2016р. справу №902/295/13-г суддею Тварковським А.А. прийнято до провадження для розгляду вищевказаної заяви відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про заміну сторони виконавчого провадження у справі та призначено дану заяву до розгляду 18.10.2016р.

В судовому засіданні 18.10.2016р. представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області подану до суду заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представники позивача (стягувача), відповідача та ТОВ "Сурі" в судове засідання не зявилися не зважаючи на те, що про розгляд заяви повідомлялися належним чином ухвалою від 06.10.2016р., яка надсилалася на їх адресу рекомендованою кореспонденцією.

У абз. 3 п. 6-1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що господарським процесуальним кодексом не передбачено порядку розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. Однак з огляду на приписи частини першої статті 25 цього Кодексу та частини п'ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" розгляд відповідних заяв, поданих у справах зі спорів, що вирішувалися господарським судом, належить до повноважень названого суду.

Відповідний розгляд здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи з урахуванням особливостей щодо суб'єктного складу учасників процесу, передбачених згаданою нормою Закону України "Про виконавче провадження" (стягувач, боржник, державний виконавець, правонаступник стягувача або боржника).

Зазначені особи повідомляються про час і місце відповідного судового засідання, але їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Зважаючи, що неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви даного змісту, суд ухвалив провести розгляд заяви відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області за їх відсутності.

Розглянувши заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Вінницькій області та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 23.04.2013р. у справі №902/295/13-г позов товариства з обмеженою відповідальністю "Продсервіс" задоволено: стягнуто з приватного акціонерного товариства "Шаргородський маслозавод" на користь з обмеженою відповідальністю "Продсервіс" 15709 грн 21 коп. основного боргу, 1143 грн 62 коп. пені, 481 грн 37 коп.- 3 % річних, 1720 грн 50 коп. судового збору.

14.05.2013р. на виконання вказаного рішення суду видано наказ, який надіслано на адресу стягувача.

07.06.2013р. постановою відділу державної виконавчої служби Шаргородського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження ВП №38363994 з виконання вищевказаного наказу суду.

Відповідно до постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Вінницькій області від 25.07.2013р. вказане виконавче провадження прийнято до виконання вказаним відділом ДВС. Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Вінницькій області від цієї ж дати виконавче провадження №38363994 приєднано до зведеного виконавчого провадження №35931132, яке перебуває на виконанні відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області.

20.09.2016р. до суду надійшла заява відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області вих. №6537/2.2-27/5 від 30.08.2016р. про заміну сторони виконавчого провадження.

Як на підставу заміни боржника у виконавчому провадженні державний виконавець посилається на наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про державну реєстрацію припинення приватного акціонерного товариства "Шаргородський маслозавод" правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Сурі" ().

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 25 ГПК України в разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

В силу ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя і заміна сторони на цій стадії може відбуватися як на підставі та у порядку, визначеному ГПК України, так і Законом України "Про виконавче провадження".

Змістом норм розділу XIV ГПК України, ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" підтверджується, що виконавче провадження, є завершальною стадією судового провадження.

Із вказаних норм вбачається, що правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу, в тому числі й на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У абзаці 3 п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що статтею 25 ГПК передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або за законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Слід відзначити, що правонаступництвом є перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого.

Правонаступництво може бути універсальним (загальним) або частковим. За універсальним правонаступництвом до правонаступника переходять усі права і обов'язки того суб'єкта, якому вони належали раніше. За частковим правонаступництвом від одного до іншого суб'єкта переходять лише окремі суб'єктивні права або обов'язки.

Згідно зі статтею 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб.

Такий статус сторін у правовідносинах існує до моменту виконання боржником зобов'язань перед кредитором, які відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України припиняються, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміна сторони матеріального правовідношення її правонаступником), тому у кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Як встановлено судом, в підтвердження факту правонаступництва товариства з обмеженою відповідальністю "Сурі" від приватного акціонерного товариства "Шаргородський маслозавод" заявником надано витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на вказані юридичні особи з яких слідує, що 25.08.2015р. припинено приватне акціонерне товариство "Шаргородський маслозавод", а товариство з обмеженою відповідальністю "Сурі" являється правонаступником приватного акціонерного товариства "Шаргородський маслозавод". При цьому товариству з обмеженою відповідальністю "Сурі" присвоєно ідентичний ідентифікаційний код (00444576).

Статтею 104 ЦК України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст. 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Згідно з ст.108 ЦК України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Крім того, у абз. 1, 2 п.1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Якщо ж зміна найменування юридичної особи пов'язана зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи (статті 104 - 108 Цивільного кодексу України), то йдеться про її реорганізацію, що потребує вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 25 ГПК; крім того, про винесення відповідної ухвали зазначається в описовій частині рішення, прийнятого по суті справи.

З огляду на інформацію наявну у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вказані вище законодавчі приписи суд дійшов висновку про те, що в даному випадку відбулась зміна організаційно-правової форми з приватного акціонерного товариства у товариство з обмеженою відповідальністю з одночасним перейменуванням з "Шаргородський маслозавод" на "Сурі".

Наведене є підставою для процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення, з огляду на що заява відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про заміну сторони у виконавчому провадженні по даній справі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Як визначає зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 ГПК України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 25, 32 - 34, 43, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області вих. №6537/2.2-27/5 від 30.08.2016р. про заміну сторони виконавчого провадження у справі №902/295/13-г задовольнити.

Замінити у виконавчому провадженні з виконання наказу господарського суду Вінницької області від 14.05.2013р. у справі №902/295/13-г боржника приватне акціонерне товариство "Шаргородський маслозавод" (вул. Леніна, 284, м. Шаргород, Вінницька область, ) його правонаступником товариством з обмеженою відповідальністю "Сурі" (вул. Будівельників, 25 Б, офіс 14, м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська область, 49085, ).

Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук.5 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Верховинна, 6-А, м. Київ, 03115)

3 - відповідачу (вул. Леніна, 284, м. Шаргород, Вінницька область, 23500)

4 - ТОВ «СУРІ» (вул. Будівельників, 25Б, оф. 14, м. Дніпропетровськ, 49085)

5 - відділу ДВС (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036))