ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2016 р.Справа № 916/1579/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.,

ОСОБА_1

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 19.10.2016р.:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк

на рішення господарського суду Одеської області

від 29 серпня 2016 року

по справі №916/1579/16

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк

до відповідача ОСОБА_2 господарства АННА-2007

про зобовязання визнати кредиторські вимоги, включити їх до проміжного ліквідаційного балансу

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 19.10.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.08.2016р. по справі №916/1579/16 (суддя Бездоля Д.О.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_2 господарства АННА-2007 про зобовязання визнати кредиторські вимоги, включити їх до проміжного ліквідаційного балансу з посиланням на те, що позивач звернувся до відповідача з заявою про визнання кредиторських вимог в сумі 388840,53 грн. та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією відповідача для їх пред'явлення, тому позивачем невірно обраний спосіб захисту - визнання кредиторських вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача, оскільки до останнього включаються вчасно заявлені кредиторські вимоги, а вимоги, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство комерційного банку ПриватБанк звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій позивач просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 29.08.2016р. по справі №916/1579/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи це тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, без повного зясування обставин, що мають значення для справи, а висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 19.10.2016р., не зявились, про день, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 27.09.2016р.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.05.2011р. між сторонами укладено договір, за умовами якого ФГ АННА-2007, підписавши заяву про відкриття поточного рахунку, приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування.

ФГ АННА-2007 було відкрито поточний рахунок № 1079, на який з 08.06.2011 позивачем був встановлений кредитний ліміт в розмірі 1000,00 грн., який в подальшому був збільшений до 12000,00 грн., а з 02.03.2014р. зменшений до 4360,72 грн., що підтверджується довідкою ПАТ КБ ПриватБанк від 03.06.2016 № 08.7.0.0.0/39.

За положеннями п. 3.2.1.1.1. Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт на поточний рахунок (надалі - кредит) надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточний платежів Клієнта (у спірних відносинах відповідача), в межах кредитного ліміту (надалі - ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ОСОБА_3 повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інші). Банк здійснює обслуговування ОСОБА_3 Клієнта, що полягають в проведенні його платежів понад залишку на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ОСОБА_3, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Згідно з п. 3.2.1.1.3. Умов та правил надання банківських послуг кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта по поверненню Кредиту, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до розділу 3.2.1.4 Умов та правил надання банківських послуг за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом проценти у розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню. У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та Правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань. При цьому, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

За положеннями п.3.2.1.2.3.4 Умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_3 має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань, передбаченого "Умовами та Правилами надання банківських послуг", змінити умови кредитування вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом у повному обсязі.

Згідно з п.п. 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3. Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до ст. 212 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань, передбачених п.п.3.2.1.1.1., 3.2.1.1.6., 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.2.4., 3.2.1.2.2.5., 3.18.2.3.4., 3.2.1.2.2.17., клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.1.13. Сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п.п. 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2. проводиться в порядку, зазначеному в п.п. 3.2.1.1.1., 3.2.1.2.1.4., 3.2.1.2.2.8. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно з п. 3.2.1.2.3.4.). Сплата відсотків може бути проведена Клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.п. 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п.3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень. Клієнт сплачує банку винагороду за користування кредитом згідно з п. 3.2.1.4.4.

Згідно з п. 3.2.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3., 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у %річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А у разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору станом на 06.04.2016р. не здійснив повернення банку у повному обсязі використані кредитні кошти, сплату відсотків, комісії, у звязку з чим за товариством рахується заборгованість у розмірі 38840,53 грн., з яких 11699,00 грн. заборгованості за кредитом, 11239,93 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 2913,67 комісії і та 12987,53 грн. пені. При цьому, частина вказаної заборгованості в сумі 22657,31 грн. є безспірною, оскільки стягнута рішенням господарського суду Одеської області від 14.08.2015р. у справі № 916/2957/15, яке вступило в законну силу.

02.10.2015р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення відповідача за рішенням засновників, що підтверджується витягом з вказаного Реєстру станом на 29.08.2016р.

08.10.2015р. відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо припинення (ліквідації) відповідача були опубліковані, що підтверджується витягом з відомостей за № 332 (27) 2015 року.

Як зазначає позивач, 25.04.2016р. він звернувся до відповідача з заявою про визнання кредиторських вимог в сумі 388840,53 грн. та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача, проте, відповідач відповіді на вказану заяву не надав.

Враховуючи ухилення ліквідаційної комісії відповідача від розгляду, визнання заявлених ПАТ КБ ПриватБанк до боржника грошових вимог у сумі 38840,53 грн. в рахунок погашення невиконаних зобовязань перед банком, ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про зобов'язання ФГ АННА-2007 визнати кредиторські вимоги позивача в сумі 38840,53 грн. за договором банківського обслуговування від 23.05.2011, з яких: 11699,00 грн. боргу за кредитом, 11239,93 горн. боргу за процентами, 2913,67 грн. боргу по комісії та 12987,53 грн. пені, а також включити кредиторські вимоги позивача в сумі 38840,53 грн. до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Дослідивши обставини справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори, це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Стаття ст. 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст.105 Цивільного кодексу України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо припинення (ліквідації) відповідача були опубліковані 08.10.2015р., відповідно строк заявлення кредиторами своїх вимог до відповідача становив не більше ніж до 09.04.2016.

Згідно з ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів); у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги. У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи (ч.3 ст.112 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 112 Цивільного кодексу України вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про визнання кредиторських вимог в сумі 388840,53 грн. та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача - 25.04.2016, тобто після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією відповідача для їх пред'явлення, відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем невірно обраний спосіб захисту - визнання кредиторських вимог та включення їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача, оскільки до останнього включаються вчасно заявлені кредиторські вимоги, а вимоги, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

За таких обставин, судова колегія зазначає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 29.08.2016р. по справі №916/1579/16 без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Одеської області від 29.08.2016р. по справі №916/1579/16 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 24.10.2016р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Головей В.М.