донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

26.07.2016 справа №905/129/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 за довіреністю №699 від 27.04.16р. ОСОБА_5 за довіреністю б/н від 19.02.16р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ВЕСКО, м. Дружківка, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від20.04.2016р. (повний текст рішення підписано 25.04.2016р.)
у справі№ 905/129/16 (суддя Овсяннікова О.В.)
за позовом доПублічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Дніпропетровськ Публічного акціонерного товариства ВЕСКО, м. Дружківка, Донецька область
простягнення 152 040,00 грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 20.04.2016р. у справі №905/129/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства ВЕСКО, м. Дружківка, Донецька область про стягнення 152 040,00 грн. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу задоволені в повному обсязі.

Публічним акціонерним товариством ВЕСКО, м. Дружківка, Донецька область подана апеляційна скарга, в якій останнє просить скасувати судове рішення у зв'язку з тим, що судом порушено та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував норми діючого законодавства, а саме ч.2 ст. 233 ГПК України та п.3 ч.1 ст. 83 ГПК України та необґрунтовано відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу. Також, відповідач зазначає про те, що судом першої інстанції не досліджено факт збільшення маси вантажу внаслідок значних опадів під час знаходження спірних вагонів на станції Запоріжжя Ліве; комерційні акти складені з порушенням строків, встановлених п. 4. Правил складання актів та підписані неуповноваженими особами, що є порушенням приписів п. 10. Правил складання актів; зважування вантажу було здійснене на засобах ваговимірювальної техніки непридатної до використання; порушення позивачем статті 52 Статуту Залізниць.

Скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін, а скаргу - без задоволення, про що також зазначив у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і переглядає законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, переглянувши в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи №905/129/16; розглянувши доводи апеляційної скарги; заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства ВЕСКО, м. Дружківка, Донецька область та скасування рішення господарського суду Донецької області від 20.04.2016р. у справі №905/129/16 з огляду на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 25.06.2015р. Публічне акціонерне товариство ВЕСКО, (вантажовідправник) у напіввагонах №№96399167, 96398649, 96289608, 96397617, 96289939, 96399266, 96391107, 96390950 за залізничною накладною №52422672 зі станції Мерцалово Донецької залізниці здійснило відправлення на станцію Бердянськ Придніпровської залізниці глину кислотоупірну та вогнетривку. За накладною загальна маса вантажу складає 780000кг.

При прибутті зазначених вагонів з вантажем на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці ( транзитна станція) виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу.

Актом загальної форми №1308Т від 28.06.205р. встановлено, що вагони №№96399167, 96398649, 96289608, 96397617, 96289939, 96399266, 96391107, 96390950 відчеплені від группового та будуть дослані.

На підставі вищевказаного акту загальної форми складені наступні комерційні акти:

- РА №009435/1282 від 30.06.2015р., відповідно до якого зазначено, що на підставі актів загальної форми № 9845 від 28.06.2015р., 17007, 17006, 17004, 17003 від 30.06.2015р. ст. Запоріжжя Ліве проведено контрольне переважування вантажу, який прибув відправкою зазначеною на лицьовій стороні цього акту на справних електронних вагах ст. Запоріжжя Ліве №87 держ. повірка 30.01.2015р. прийомщиком потягів ОСОБА_6 в присутності заст. Начальника станції ОСОБА_7 Згідно перевізного документу виявилось: у вагоні №96289939 зазначена тара 24900кг, нетто 65000кг, фактично брутто 90 850 кг тара з документа 24900кг, нетто 65950кг, що більше ваги зазначеної в документі та вантажопідйомності вагону на 950кг;

у вагоні №96399266 нетто 65000кг, тара 25100кг, фактично брутто 90950кг, тара з документа 25100кг, нетто 65850кг, що більше ваги зазначеної в документі та вантажопідйомності вагону на 850кг;

у вагоні №96391107 нетто 65000кг, тара 25000кг, фактично брутто 91 300кг, тара з документа 25000кг, нетто 66300кг, що більше ваги зазначеної в документі і вантажопідйомності вагону на 1300кг;

у вагоні №96390950 нетто 65000кг, тара 24200кг, фактично брутто 90250кг, тара з документа 24200кг, нетто 66050кг, що більше ваги зазначеної в документі і вантажопідйомності вагону на 1050кг.

В комерційному відношенні навантаження в вагонах нижче рівня бортів на 60-80см, нерівномірне, не порушене, без виїмок та заглиблень. В технічному відношенні вагони справні, течі вантажу немає;

- РА №009434/1281 від 30.06.2015р., відповідно до якого зазначено, що на підставі актів загальної форми № 9845 від 28.06.2015р., 17008, 17009, 17010, 17020 від 30.06.2015р. ст. Запоріжжя Ліве проведено контрольне переважування вантажу, який прибув відправкою зазначеною на лицьовій стороні цього акту на справних електронних вагах ст. Запоріжжя Ліве №87 держ. повірка 30.01.2015р. прийомщиком потягів ОСОБА_6 в присутності заст. Начальника станції ОСОБА_7 Згідно перевізного документу виявилось:

у вагоні №96399167 зазначена тара 24 300кг, нетто 65000кг, фактично брутто складає 90550кг, тара з документа 24300кг, нетто 66250кг, що більше ваги зазначеної в документі та вантажопідйомності вагону на 1250кг;

у вагоні №96398649 нетто 65000кг, тара 24600кг, фактично брутто складає 90800кг, тара з документа 24600кг, нетто 66200кг, що більше ваги зазначеної в документі та вантажопідйомності вагону на 1200кг;

у вагоні №96289608 нетто 65000кг, тара 24600кг., фактично брутто складає 90700кг, тара з документа 24600кг, нетто 66100кг, що більше ваги зазначеної в документі та вантажопідйомності вагону на 1100кг;

у вагоні №96397617 нетто 65000кг, тара 24400кг, фактично брутто складає 90800кг, тара з документа 24400кг, нетто 66400кг, що більше ваги зазначеної в документі і вантажопідйомності вагону на 1400кг.

У комерційному акті також містяться відомості про те, що навантаження в вагонах нижче бортів на 60-80см, нерівномірне, не порушене, без виїмок та заглиблень. В технічному відношенні вагони справні, течі вантажу немає.

Після переважування спірні вагони були відчеплені та надіслані на станцію призначення за досилочними накладними №№47538137, 47779715, де проведено видачу вантажу вантажоодержувачу.

При надходженні вантажу на станцію призначення Бердянськ Придніпровської залізниці номери комерційних актів залізницею через риску добавлені цифрами 209 та 210 відповідно, та у розділі Є комерційного акту зроблено відмітку про те, при переважуванні вантажу різниці проти цього акту не виявлено, в підтвердження чого позивачем надано копії комерційних актів РА №009434/1281/209 від 30.06.2015р. та РА №009435/1282/210 від 30.06.2015р.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у залізничній накладній масу вантажу позивачем відповідачу нарахований штраф у сумі 152 040,00грн. із розрахунку: 3 801,00грн. (тариф) х 5.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Аналогічний припис містить ст. 909 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Статуту залізниць України (далі Статут), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. № 457, Статут залізниць України визначає права, обовязки і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезення вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Як зазначено в ст. 6 Статуту, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Правилами перевезення вантажів, а саме п.1.1 розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. за № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України №138 від 08.06.2011р.) (далі Правила оформлення перевізних документів), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи ОСОБА_8 вантажу, визначена відправником, кг та Спосіб визначення маси заповнюється вантажовідправником. Маса вантажу згідно зі ст. 37 Статуту та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 р. за № 644, визначається відправником.

Відповідно до додатку 3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що маса вантажу визначена відправником заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом).

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесення зазначених відомостей до накладної №52422672 підтвердив електронним цифровим підписом представник відповідача ОСОБА_8

Відповідно до п. 11 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. за № 644 (далі Правила приймання вантажів до перевезення), у разі зважування вантажів на вагонних вагах відправник у разі потреби провадить дозування вантажу (довантаження або часткове вивантаження). Для цього він повинен безпосередньо біля вагонних ваг організувати дозувальний майданчик, забезпечити його необхідним інвентарем, а при відправленні масових вантажів (вугілля, руди, цементу тощо) додатковими механізмами для виконання дозувальних операцій в процесі зважування. Тобто відповідач мав можливість і зобовязаний був запобігти подібних порушень і провадити чітке зважування та вказувати у перевізних документах вірну інформацію стосовно маси вантажу.

Згідно з п. п. 5, 7 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобовязаний зазначити в накладній. Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 р. за №442, та інших нормативно - правових актів. Маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Підставою для накладення на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках, передбачених ст. 129 Статуту.

Статтею 24 Статуту передбачено, що вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту.

У відповідності до ст. ст. 118, 122 Статуту штраф за неправильно зазначену масу вантажу складає пятикратний розмір провізної плати.

Відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, таких обставин : а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобовязана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Відповідно до Розяснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 р. в редакції від 29.09.2008 р. № 04-5/225, при застосуванні статті 118 Статуту залізниць слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після предявлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитки.

За таких обставин колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає обґрунтованим висновок місцевого суду щодо правомірності вимог Позивача про стягнення з Відповідача суми штрафу за неправильне зазначення відомостей у залізничній накладній.

Стосовно відмови у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Можливість зменшення розміру штрафних санкцій передбачена ст. 233 ГК України, в якій вказано, що суд має право зменшити розмір санкцій, при цьому слід врахувати, у тому числі, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Стаття 83 Господарського процесуального Кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Однак, підстави для застосування вказаних норм у даному випадку відсутні, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 Вступу Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за N 50/1854 (далі Правила), виконання Правил забезпечує злагодженість усіх ланок залізничного транспорту, чітку та безперебійну роботу залізниць і безпеку руху. Відповідно до п. 15.27 Правил забороняється ставити в поїзди, зокрема, вагони, що завантажені понад їх вантажопідйомність.

Тобто, невиконання вимог вказаних Правил, зокрема, завантаження вагонів понад їх вантажопідйомність, загрожує безпеці руху поїздів, а відтак, створює умови для виникнення аварійних ситуацій на залізниці.

Згідно зі ст.ст. 1, 16 Закону України "Про транспорт" від 10.11.1994р. № 232 транспорт є однією з найважливіших галузей суспільного виробництва і покликаний задовольняти потреби населення та суспільного виробництва в перевезеннях; підприємства транспорту зобовязані забезпечувати безпеку життя і здоровя громадян, безпеку експлуатації транспортних засобів, охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.ст. 2, 11 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 № 273 зі змінами: залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні звязки і потреби населення у перевезеннях; діяльність залізничного транспорту як частини єдиної транспортної системи країни сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України; залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоровя громадян, які користуються його послугами, а також безпеку поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України; безпека руху комплекс організаційних і технічних заходів, спрямованих на забезпечення безаварійної роботи та утримання в постійній справності залізничних споруд, колій, рухомого складу, обладнання, механізмів і пристроїв.

Отже, при вирішенні питання щодо можливості зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню, слід враховувати не лише майнові інтереси відповідача, але і інтереси позивача, які полягають у належному виконанні покладених законодавством завдань, у тому числі забезпечення безпеки усіх учасників залізничного перевезення та їх майнових інтересів, які, в силу специфіки правовідносин, були поставлені відповідачем під загрозу через свою неправомірну поведінку, тому апеляційна інстанція погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу.

В свою чергу, в даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає із зазначених положень Статуту залізниць України, якими чітко визначено розмір штрафу.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо збільшення маси вантажу внаслідок сильних опадів під час знаходження спірних вагонів на станції Запоріжжя Ліве:

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантаж вважається доставленим без втрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,2%. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки. Враховуючи наведене, надлишок вантажу повинен розраховуватись наступним чином: 65 000,00кг. (маса вантажу) / 0.2%= 130кг.

Наразі, як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, різниця між масою вантажу зазначеною у накладній по всім перевіреним вагонам значно перевищує гранично допустиму, а саме: у вагоні №96289939 надлишок вантажу складає 950кг; у вагоні №96399266 850кг; у вагоні №00кг; у вагоні №96390950 1050кг, у вагоні №96399167 1250кг; у вагоні №96398649 1200кг; у вагоні №96289608 1100кг; у вагоні №96397617 1400кг.

Тобто, твердження відповідача про збільшення маси вантажу внаслідок опадів є безпідставними.

Щодо підписання комерційних актів неуповноваженими особами:

Пунктом 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002р. N 334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Як вбачається з матеріалів справи, комерційні акти РА №009434/1281 від 30.06.2015р. та РА №009435/1282 від 30.06.2015р. підписані заступником начальника станції ОСОБА_9, інженером розшуку ОСОБА_10 та прийомщиком ОСОБА_6 Тобто, комерційні акти підписані належними, уповноваженими на те особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Щодо посилання апелянта на те, що зважування вантажу було здійснене на засобах ваговимірювальної техніки непридатної до використання:

У технічному паспорті засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) №87 17.06.2015 дійсно наявний запис про технічну несправність ваг, а саме: відсутність зазору в стиках рейок на платформі ваг та колією підходу, що є порушенням вимог п.3.44 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженому Наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.10.2012 № 1716/22028. До усунення несправності зважування на вагах заборонено.

Відповідно до запису в технічному паспорті ЗВВТ №87, у журналі огляду колій, стрілочних переводів, пристроїв СЦБ та звязку, контактної мережі станції Вагової колії № 202 (форми ДУ 46) та вагової колії на вагових вагах станції Запоріжжя-Ліве 17.06.2015 об 11:30 зроблено запис про заборону заїзду на ваги.

Після усунення несправності, у зазначеному журналі 17.06.2015 о 14:00 зроблено запис про те, що на ваговій в стиках першої платформи проведені роботи по регулюванню стикових зазорів, які становлять 10 і 9 мм (норма). Дозволено заїзд на вагову з установленою швидкістю.

Отже, зважування вантажу здійснено залізницею після усунення несправності на справних вагонних вагах станції. Крім того, після прибуття на станцію призначення вантаж разом з надлишком зважено повторно. При цьому, різниці за результатами такої перевірки виявлено не було, що підтверджується копією витягу з книги зважування форми ГУ 36, який наявний в матеріалах справи та відміткою у розділі «Є» комерційних актів.

Щодо порушення строків складання комерційних актів:

Як зазначено вище, відповідно до ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з п.4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., комерційні акти складаються у випадках: на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни, вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті загальної форми №1308Т від 28.06.2015р. відсутні відмітки про складення останнього через невідповідність фактичної маси вантажу, масі, зазначеній у залізничній накладній. Навпаки, зазначені обставини зафіксовані комерційними актами у день виявлення таких обставин.

Таким чином, посилання апелянта на порушення позивачем приписів п. 4 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р. є безпідставними.

Стосовно порушення позивачем статті 52 Статуту Залізниць:

Відповідно до ст. 52 Статуту Залізниць, на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі: прибуття вантажу, який був завантажений залізницею.

Як вбачається з досилочної накладної №47779715 надлишок вантажу зі спірних вагонів у розмірі 9 100кг. відправлено залізницею на станцію призначення. При цьому, на зазначеній залізничній накладній наявна печатка вантажоодержувача про одержання вантажу, жодних зауважень щодо маси вантажу, накладна не містить.

В свою чергу, відповідачем протилежного суду не доведено.

Крім того, факт отримання вантажу станцією одержувача не є предметом розгляду у даній справі.

Рішення господарського суду Донецької області з урахуванням мотивів, зазначених апеляційним судом, відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 20.04.2016р. у справі №905/129/16 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами - без задоволення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ВЕСКО, м. Дружківка, Донецька область - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 20.04.2016 р. у справі № 905/129/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Радіонова О.О.

ОСОБА_3