Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

18 жовтня 2016р. справа №927/704/16

За первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С»,

вул. Миру, 14, м. Прилуки, Чернігівська обл., 17500

До відповідача за первісним позовом: Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України»,

вул. Незалежності, 3-А, с.Івківці, Прилуцький район, Чернігівська обл.,

про стягнення 5 900 730грн.27коп.

За зустрічним позовом: Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України»,

вул. Незалежності, 3-А, с. Івківці, Прилуцький район, Чернігівська обл.,

До відповідача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С»

вул. Миру, 14, м. Прилуки, Чернігівська обл., 17500,

про визнання недійсним договору поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від ТОВ «Олімп-С»: ОСОБА_1 представник довіреність від 27.05.2016

Від ДП ДГ «Івківці»: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» подано позов до Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» про стягнення 5 900 730,27грн. попередньої оплати за невиконання умов договору поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015.

Ухвалою суду від 04.08.2016 (суддя Блохіна Ж.В.) позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 927/704/16 та розгляд справи призначено на 07.09.2016.

17.08.2016 до суду надійшла зустрічна позовна заява Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» про визнання недійсним договору поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015.

Ухвалою від 07.09.2016 (суддя Блохіна Ж.В.) суд прийняв зустрічну позовну заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» про визнання недійсним договору поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015 для спільного розгляду з первісним позовом та порушив провадження у справі за зустрічним позовом, розгляд справи №927/704/16 відклав на 21 вересня 2016 року на 11:30 год.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/22/16 від 12.09.2016 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №927/704/16» та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.09.2016 у звязку з прийняттям Верховної Радою України постанови про звільнення з посади судді, п.3 ст.122 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», - припинення повноважень судді Блохіна Ж.В. - справа №927/704/16 (за первісним позовом) передана на розгляд судді Книш Н.Ю.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Чернігівської області №02-01/23/16 від 12.09.2016 «Щодо передачі судової справи раніше визначеному складу суду по справі №927/704/16» та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.09.2016, справа 927/704/16 (за зустрічним позовом) передана раніше визначеному складу суду по справі №927/704/16 (п.2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду).

Представник ТОВ «Олімп-С» в судовому засіданні 21.09.2016 надав відзив на зустрічну позовну заяву ДП «ДГ «Івківці», в якому проти зустрічного позову заперечував, вказавши, що твердження позивача за зустрічним позовом про те, що договір поставки зерна майбутнього врожаю фактично не виконувався сторонами не відповідає дійсності та матеріалам справи, а саме на виконання умов договору відповідач за зустрічним позовом виконав умови договору та здійснив попередню оплату за товар на загальну суму 6 108 375,27грн., а позивач за зустрічним позовом частково повернув кошти в розмірі 207 645,00грн., і вказані дії сторін є підтвердженням того, що договір №230315 від 23.03.2015 є дійсним і таким, що виконувався сторонами. При підписанні договору директор державного підприємства не перевищував свої повноваження та діяв відповідно до статуту підприємства, що діяв на момент укладання договору, у своїй зустрічній позовній заяві ДП «ДГ «Івківці» посилається на порушення статуту підприємства в редакції 2016 року, хоча договір укладався та виконувався в 2015 році. Відповідач за зустрічним позовом стверджує, що при укладанні/підписанні договору поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015 ОСОБА_2 діяв відповідно до статутних повноважень директора та згідно з установчими документами, будь-які обмеження щодо представництва від імені юридичної особи у нього були відсутні, що підтверджується витягом з ЄДР станом на 23.03.2016.

Представник ТОВ «Олімп-С» в судовому засіданні 21.09.2016 надав клопотання в якому просив змінити найменування відповідача по справі №927/704/16 за позовом ТОВ «Олімп-С» про стягнення 5900730,27грн. до Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України на Державне підприємство «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України». До вказаного клопотання додано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого в реєстрі станом на 25.08.2016 значиться Державне підприємство «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України», ідентифікаційний код 00729847, місце знаходження с.Івківці, Прилуцький р-н, 17580.

У п.1.4 статті 1 Статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України», копія якого додана позивачем за зустрічним позовом до матеріалів справи, зазначено, що господарство створено наказом №1 Міністерства сільського господарства УРСР від 08.06.1956 року. Наказом Національної академії аграрних наук України від 08.06.2015 №60 «Про зміну підпорядкування Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» господарству визначено назву - Державне підприємство «Дослідне господарство «Івківці» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України».

Згідно п.1.5 статті 1 Статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України», діюче найменування господарства визначене постановою ОСОБА_3 Національної академії аграрних наук України від 20.04.2016 (протокол №7) «Про перепідпорядкування Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Інституту захисту рослин НААН». Господарство є правонаступником в частині землі, майна, майнових і немайнових прав та зобовязань Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України».

Позивачем за зустрічним позовом до матеріалів справи надано копію наказу Національної академії аграрних наук України від 16.05.2016 №73 «Про зміну підпорядкування Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці», відповідно до якого наказано: 1. Вивести Державне підприємство «Дослідне господарство «Івківці» (код 00729847) з підпорядкування Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України і передати його в безпосереднє підпорядкування Національній академії аграрних наук України; 2. Затвердити найменування: Державне підприємство «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України», юридична адреса: 17580, Чернігівська область, Прилуцький район, с.Івківці; 3. Встановити, що Державне підприємство «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України» є правонаступником землі, майна, майнових і немайнових прав та зобовязань Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України».

Ухвалою від 21.09.2016 суд змінив найменування відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) по даній справі - з Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України» на Державне підприємство «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України».

Представник ТОВ «Олімп-С» в судовому засіданні 04.10.2016 надав клопотання від 04.10.2016 про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник ТОВ «Олімп-С» в судовому засіданні 04.10.2016 надав заяву від 04.10.2016 про уточнення предмету позовних вимог, в якій, посилаючись на умови договору №230315 від 23.03.2015, на не виконання відповідачем поставки зерна до 30.12.2015 року, на не повернення попередньої оплати та часткову оплату відповідачем вартості поставлених по договору нафтопродуктів у сумі 207 645,00грн., просив стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України» 2815000,00грн. попередньої оплати та 3 085 730,27грн. заборгованості по оплаті вартості товару, всього 5 900 730,27грн. Як свідчать матеріали справи, копія вказаної заяви направлена позивачем за первісним позовом на адресу відповідача за первісним позовом.

Відповідно до п.3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарським процесуальним кодексом, зокрема ст.22, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи повинен розцінювати її як подання іншого (ще одного позову), чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи обєднання позовних вимог, чи зміну предмету або підстав позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Дослідивши подану позивачем заяву від 04.10.2016 про уточнення предмету позовних вимог, суд дійшов висновку, що поданою заявою позивач змінює предмет позову при цьому не змінює підстави позову.

Суд прийняв до розгляду заяву позивача про уточнення предмету позовних вимог розцінена судом як заява про зміну предмету позову, про що зазначено в ухвалі від 04.10.2016.

Представник ТОВ «Олімп-С» в судовому засіданні 18.10.2016 надав клопотання про не здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

Представник ТОВ «Олімп-С» в судовому засіданні надав клопотання від 18.10.2016 про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Відповідач за первісним позовом відзив на первісний позов не надав. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) повноваженого представника в судове засідання не направив. Заяв та клопотань від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) до суду не надходило. Ухвала про відкладення розгляду справи від 07.09.2016 отримана відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) згідно поштового повідомлення №143. Ухвала про відкладення розгляду справи від 21.09.2016 отримана відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) згідно поштового повідомлення №295. Ухвала про відкладення розгляду справи від 04.10.2016 отримана відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) згідно поштового повідомлення №622.

Зважаючи на те, що відповідач мав можливість, але не скористався правом надати суду письмовий відзив на позов, зважаючи на дотримання розумного строку вирішення господарського спору, господарський суд доходить висновку, що незявлення відповідача за первісним позовом в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті. Окрім того, явка представника відповідача за первісним позовом у судове засідання не визнавалася судом обовязковою.

Суд перейшов до розгляду справи по суті 18.10.2016.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ТОВ «Олімп-С» виклав позовні вимоги з урахуванням зміни предмету позову та просив первісний позов задовольнити у повному обсязі.

Суд оголосив зустрічну позовну заяву Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України» про визнання недійсним договору поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015. У прохальній частині зустрічної позовної заяви позивач за зустрічним позовом просив відмовити в задоволенні первісних позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача за зустрічним позовом заперечував проти зустрічної позовної заяви з підстав наведених у відзиві та просив відмовити ДП ДГ «Івківці» НААН» у задоволенні зустрічної позовної заяви.

Суд зясував думку у представника ТОВ «Олімп-С» щодо вимоги ДП ДГ «Івківці» НААН» у зустрічній позовній заяві, в якій просить витребувати в якості письмових доказів від відповідача та Національної академії аграрних наук України оригінали та належним чином завірені копії договору про поставку зерна майбутнього врожаю від 23.03.2015 укладеного між Державним підприємством «Дослідне господарство «Івківці» Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України та ТОВ «Олімп-С» разом з додатками.

Представник ТОВ «Олімп-С» повідомив, що даний договір було надіслано до ДП ДГ «Івківці» НААН разом з позовною заявою, а також зазначив, що копію даного договору ДП ДГ «Івківці» НААН додано до зустрічної позовної заяви в якості додатку, а також зазначив, що може надати суду для огляду оригінал даного договору.

У звязку із відсутністю докладного обґрунтування необхідності витребування від відповідача та Національної академії аграрних наук України оригіналів та належним чином завірених копій договору про поставки зерна майбутнього врожаю від 23.03.2015 укладеного між Державним підприємством «Дослідне господарство «Івківці» Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України та ТОВ «Олімп-С» разом з додатками, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання позивача за зустрічним позовом про витребування доказів відмовити.

Державним підприємством «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України» в поданій зустрічній позовній заяві від 17.08.2016 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, зазначена Національна академія аграрних наук України без викладення в тексті зустрічної позовної заяви клопотання щодо допущення або залучення третьої особи до участі у справі та зазначення на стороні кого (позивача чи відповідача) залучається ця третя особа, і таке клопотання окремо не подавалось до суду під час розгляду справи.

Відповідно до приписів ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

З огляду на викладене, зазначення у зустрічній позовній заяві у переліку учасників спору третьої особи Національної академії аграрних наук України без клопотання про залучення її до участі у розгляді справи не є підставою для такого залучення.

Окрім того, у відповідності до приписів ст.27 Господарського процесуального кодексу України у господарського суду відсутні підстави для залучення Національної академії аграрних наук України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до п.1.5 Статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України, затвердженого Президентом НААН України 28.07.2015 господарство є правонаступником в частині майна, землі, майнових та немайнових прав і зобовязань Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України.

Відповідно до п.1.5 Статуту Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України, затвердженого Президентом НААН України у новій редакції у 2016 році, господарство є правонаступником в частині майна, землі, майнових та немайнових прав і зобовязань Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ч.1 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

23.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» (покупець) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Івківці» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (постачальник), правонаступником якого є відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом), укладено договір поставки зерна майбутнього врожаю №230315 (надалі договір).

Відповідно до п.1.1 договору в порядку та на умовах цього договору постачальник (відповідач у справі за первісним позовом) у визначений сторонами строк (термін) поставляє покупцю (позивачу у справі за первісним позовом) наступну сільськогосподарську продукцію українського походження (товар): найменування товару зерно кукурудзи 3 класу; одиниця виміру товару метрична тонна; кількість товару 3 000,00; найменування товару пшениця товарна, одиниця виміру товару метрична тонна, кількість товару 1 200,00, а покупець зобовязується прийняти товар (поставлений насипом) та оплатити його. Термін поставки до 30.12.2015 (п.1.2 договору).

У п.7.3 сторони визначили, що договір набуває чинності з моменту його укладання та діє до моменту повного та належного виконання зобовязань за цим договором.

Згідно п.2.1-2.2 договору попередня оплата товару здійснюється із розрахунку ціни одиниці виміру товару (станом на момент укладання договору), яка складає 3 000,00грн. за одиницю виміру товару, в т.ч. ПДВ 500,00грн. Сума попередньої оплати за товар становить 6000000,00грн., в т.ч. ПДВ.

Згідно п.3.1 договору покупець (ТОВ «Олімп-С») строком до 30.07.2015 з моменту чинності цього договору зобовязується перерахувати кошти (попередня оплата товару) у сумі до 2 850 000,00грн. на поточний рахунок постачальника (на підставі рахунку-фактури останнього), та поставити до 31 000 літрів лігроїно-газойлевої фракції і до 8 500 літрів сировини (суміші) вуглеводневої, 8 540 літрів конденсату газового, та до 110 000 літрів АКДТ (абсорбент компонент ДТ).

За умовами п.3.2 договору остаточний розрахунок (за мінусом попередньої оплати за товар) з постачальником проводиться покупцем на підставі наявності в останнього таких документів (належним чином оформлених): всі видаткові накладні на товар, що підписані покупцем та постачальником.

На виконання умов договору позивач за первісним позовом поставив відповідачу за первісним позовом, а останній прийняв сировину вуглеводневу, АКДТ, фракцію лігроїно-газойлеву, конденсат газовий на загальну суму 3 293 375грн.27коп., що підтверджується видатковими накладними: №22 від 24.03.2015 на суму 93940,00грн., №24 від 26.03.2015 на суму 93940,00грн., №25 від 27.03.2015 на суму 282625,01грн., №32 від 07.04.2015 на суму 93940,00грн., №36 від 09.04.2015 на суму 187879,99грн., №34 від 08.04.2015 на суму 187879,99грн, №37 від 14.04.2015 на суму 93940,00грн., №44 від 17.04.2015 на суму 187879,99грн., №51 від 22.04.2015 на суму 93940,00грн., №46 від 21.04.2015 на суму 187879,99грн., №58 від 01.05.2015 на суму 271590,00грн, №56 від 27.04.2015 на суму 271590,00грн., №61 від 06.05.2015 на суму 93940,00грн., №59 від 02.05.2015 на суму 271590,00грн., №45 від 16.05.2015 на суму 93940,00грн., №71 від 20.05.2015 на суму 355300,01грн., №83 від 13.06.2015 на суму 227480,00грн., №75 від 30.05.2015 на суму 55508,29грн., №90 від 22.07.2015 на суму 93082,00грн, №84 від 15.06.2015 на суму 55510,00грн. Факт отримання відповідачем за первісним позовом продукції підтверджується також довіреностями, копії яких додані до матеріалів справи: №3 від 24.03.2015, №4 від 26.03.2015, №8 від 07.04.2015, №10 від 01.05.2015, №14 від 13.06.2015, №27 від 22.07.2015.

Як свідчать матеріали справи Державним підприємством «Дослідне господарство «Івківці» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (постачальником) виставлено ТОВ «Олімп-С» (покупцю) рахунок-фактуру №26 від 30.03.2015 на суму 2 850 000,00грн. попередньої оплати за пшеницю та кукурудзу.

Позивач за первісним позовом на виконання умов договору перерахував відповідачу за первісним позовом в якості попередньої оплати 2 815 000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №13 від 30.03.2015 на суму 400 000,00грн., №20 від 28.04.2015 на суму 500 000,00грн., №49 від 06.04.2015 на суму 500 000,00грн., №54 від 10.04.2015 на суму 250 000,00грн., №54 від 15.04.2015 на суму 250 000,00грн., №69 від 22.04.2015 на суму 400 000,00грн., №37 від 05.05.2015 на суму 100 000,00грн., №83 від 15.05.2015 на суму 50 000,00грн., №93 від 27.05.2015 на суму 100 000,00грн., №96 від 05.06.2015 на суму 150 000,00грн., №99 від 10.06.2015 на суму 115 000,00грн., з призначенням платежу «попередня оплата за пшеницю та кукурудзу зг.дог.№230315 від 23.03.2015, рах.№26 від 30.03.2015».

За таких обставин, позивач за первісним позовом здійснив попередню оплату та поставив відповідачу за первісним позовом товару на загальну суму 6 108 375грн. 27коп.

Державним підприємством «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України у відповідності до приписів ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України не подано доказів, а відповідно не спростовано твердження ТОВ «Олімп-С» щодо виконання останнім умов договору на суму 6 108 375грн. 27коп.

Виконання свого обовязку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлено виконанням другою стороною свого обовязку, є зустрічним виконанням зобовязання (ч.1 ст.538 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, відповідач за первісним позовом свої зобовязання по поставці зерна кукурудзи та пшениці в обумовлені в договорі строки не виконав.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором, або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Відповідач за первісним позовом здійснив лише часткову оплату поставлених ТОВ «Олімп-С» нафтопродуктів на загальну суму 207 645,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №235 від 01.09.2015 на суму 100 000,00грн., №275 від 16.09.2015 на суму 50 000,00грн., №2 від 18.03.2016 на суму 57 645,00грн., з призначенням платежу «оплата за ПММ зг.дог.№230315 від 23.03.2015».

За таких обставин, вартість неоплачених відповідачем за первісним позовом отриманих від позивача за первісним позовом нафтопродуктів становить 3 085 730грн.27коп.

Згідно п. 5.4 договору у разі невиконання постачальником своїх зобовязань або за наявності очевидних підстав вважати, що останній не виконає свої зобовязання у встановлений термін (строк) або виконає їх неналежним чином (у т.ч. з підстав у настанні яких відсутня вина постачальника), покупець має право зупинити виконання своїх зобовязань, відмовитися від їх виконання частково або в повному обсязі, при цьому постачальник зобовязаний повернути покупцю попередню оплату за товар, в т.ч. повернути кошти, перераховані на розрахунковий рахунок постачальника та компенсувати вартість поставлених покупцем нафтопродуктів на виконання умов договору.

Позивачем за первісним позовом був направлений відповідачу за первісним позовом лист-вимога вих.№14/07-16 від 14.07.2016, в якому пропонував повернути грошові кошти в сумі 5 900 730,27грн. протягом 3-х днів з моменту отримання цього листа. Вказаний лист-вимога отриманий відповідачем за первісним позовом 15.07.2016 згідно поштового повідомлення №181.

Однак, як умови договору, так і вказана вимога залишена відповідачем за первісним позовом без виконання.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідач за первісним позовом свої зобовязання щодо поставки позивачу за первісним позовом товару у строк до 30.12.2015 не виконав і в добровільному порядку не повернув позивачу 2 815 000,00грн. попередньої оплати та не компенсував вартість поставлених нафтопродуктів у сумі 3 085 730,27грн., суд дійшов висновку, що у позивача за первісним позовом виникло право вимагати від відповідача за первісним позовом повернення вказаних сум.

Наявність заборгованості відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом по договору №230315 від 23.03.2015 на загальну суму 5 900 730,27грн. також підтверджується двостороннім актом звірки взаєморозрахунків складеного сторонами станом на 01.04.2016, який підписаний та скріплений їх печатками.

Відповідачем за первісним позовом на день розгляду справи в суді не подано доказів поставки товару згідно умов договору, повернення позивачу коштів в сумі 2 815 000,00грн. здійсненої попередньої оплати та компенсування вартості поставлених нафтопродукти в сумі 3 085 730,27грн., а тому сума попередньої оплати 2 815 000,00грн. та 3 085 730,27грн. заборгованості по оплаті вартості товару підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом.

У відповідності зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. При цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як зазначається в частині першій статі 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оскільки відповідач за первісним позовом в порушення ст.525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобовязання по поставці сільськогосподарської продукції не виконав, суму попередньої оплати позивачу за первісним позовом не повернув та не компенсував вартість отриманих нафтопродуктів, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги позивача за первісним позовом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача за первісним позовом 2 815 000,00грн. попередньої оплати та 3 085 730,27грн. заборгованості по оплаті вартості товару.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню на користь позивача за первісним позовом судовий збір в сумі 88 510,96грн.

Відповідач за первісним позовом подав зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» про визнання недійсним договору поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015.

Позивач за зустрічним позовом вважає, що договір поставки №230315 від 23.03.2015 є недійсним, оскільки договір сторонами не виконувався; при підписанні даного договору директор державного підприємства перевищив свої повноваження та порушив положення Статуту дослідного господарства, оскільки такі договори мають укладатись відповідно до затвердженого ОСОБА_3 НААН України від 26 серпня 2011 року Порядку погодження та обліку господарських договорів; погодження і затвердження НААН на укладання спірного договору не було.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.1 ч.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», визначено, що, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Договір поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015 року зі сторони покупця був підписаний директором Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України» ОСОБА_2.

Матеріалами справи спростовуються твердження позивача за зустрічним позовом, що спірний договір не виконувався, оскільки судом встановлено, що ТОВ «Олімп-С» було здійснено попередню оплату на загальну суму 2 815 000,00грн. згідно умов договору та поставлено ДП «Дослідне господарство «Івківці» нафтопродукти на загальну суму 3 293 375грн.27коп., а останнім здійснено часткову оплату поставлених нафтопродуктів на загальну суму 207 645,00грн., що свідчить про дії сторін, направлені на виконання умов договору №230315 від 23.03.2015.

Відповідно до п.3.11 Статуту господарства, чинного на момент укладання договору, господарство самостійно вирішує питання своєї господарської діяльності, в т.ч. вступає в договірні відносини з іншими установами. Укладання господарських договорів є обовязковим для господарства в разі виникнення фінансово-господарських зобовязань між субєктами господарювання (п.3.12 Статуту). Господарство самостійно розпоряджається майном та коштами, одержаними від господарської діяльності (п.4.12 Статуту). Директору відповідно до п.6.6 Статуту надано право на укладання господарських договорів. Статут господарства на момент укладання договору поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015 не містив жодних обмежень щодо укладання господарських договорів.

Безпідставним є посилання позивача за зустрічним позовом на пункти 4.21 та 4.22 Статуту ДП «Дослідне господарство «Івківці», оскільки надання дозволу ОСОБА_3 на безоплатну передачу майна господарства або оплачувану передачу будівель, споруд, житла та інших приміщень, обладнання, транспортних засобів та інших основних засобів жодним чином не стосуються предмету договору поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015, а саме зерна кукурудзи та пшениці.

На вимогу суду позивачем за первісним позовом не було надано витребуваних судом документів, зокрема: постанови ОСОБА_3 НААН України від 26.08.2011 «Про порядок погодження та обліку деяких господарських договорів».

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України недодержання в момент вчинення правочину стороною, сторонами, вимог, які встановлені частиною першою-третьою, пятою та шостою статті 203 вказаного Кодексу, є підставою для визнання правочину недійсним.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Позивачем за зустрічним позовом належними та допустимими доказами не доведено, що договір поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015 суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, підписано директором з перевищенням його статутних повноважень.

Суд зазначає, що спірний договір відповідає обов'язковим умовам чинності правочину, передбаченим ст. 203 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вище викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору поставки зерна майбутнього врожаю №230315 від 23.03.2015, а тому зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної заяви покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 11, 203, 215, 525, 526, 627, 692, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 265 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Національної академії аграрних наук України» (вул. Незалежності, 3-А, с.Івківці, Прилуцький район, Чернігівська обл., п/р 7838 Чернігівське РУ ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 353586, ідентифікаційний код 00729847) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-С» (вул. Миру, 14, м. Прилуки, Чернігівська обл., п/р 1 у ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» м. Київ МФО 380805, ідентифікаційний код 32460грн.00коп. попередньої оплати, 3085730грн.27коп. заборгованості по оплаті вартості товару та 88510грн.96коп. судового збору.

Наказ видати після набранням судовим рішенням законної сили.

3. В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 21.10.2016

Суддя Н.Ю.Книш