ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.10.2016р. Справа № 905/1888/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніної Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ»

до відповідачів: 1. Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця»

2. Державного підприємства «Донецька залізниця»

про стягнення 5 195,48 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю №ББУ/ЦОФД60/СЛ/15 від 10.12.2015р.

від відповідача-1: ОСОБА_2, за довіреністю №1166 від 14.03.2016р.

від відповідача-2: не зявився

Суть спору: ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» про стягнення 5 195,48 грн. вартості недостачі вантажу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.12.2015р. по залізничній накладній на групу вагонів № 50407733 у напіввагонах № 61654570, №60632122 зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці вантажовідправником - ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» відправлено вантаж - вугілля камяне (марка г-газове, ГР 0-100, вологість 7%) на адресу вантажоодержувача - ДТЕК «Зуївська ТЕС» (станція призначення Сороче Донецької залізниці), однак на станції призначення Сороче Донецької залізниці виявлено недостачу вантажу у вказаних напіввагонах, про що складені комерційні акти БИ №570979/80 від 08.12.2015р., БИ № 570980/81 від 08.12.2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.06.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/1888/16 та призначено її розгляд на 23.06.2016р.

В судовому засіданні 23.06.2016р. представник позивача надав письмові пояснення за вх.№ 19494/16 від 23.06.2016р., згідно з якими останній зазначає, що:

- на підставі постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплено в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, а також підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком №1. За змістом вказаного додатку, Державне підприємство «Донецька залізниця» увійшло в перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. Аналогічні за змістом приписи містить ст. 2 статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №735 від 02.09.2015р. «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Крім того, 21.10.2015р. проведено державну реєстрацію юридичної особи - ПАТ «Українська залізниця», а 24.10.2015р. - державну реєстрацію РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», а тому, з огляду на приписи ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників, ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» є належним відповідачем по справі;

- відправник ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» не є власником вантажу, що був відправлений у спірних напіввагонах №61654570, №60632122, а тому вартість вантажу була визначена на підставі довідки власника вантажу ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». На підставі вказаної довідки була складена довідка відправника ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» про вартість 1 т вугілля, відправленого по накладній №50407733 1523,60 грн. разом з ПДВ, що узгоджується з положеннями ст. 115 Статуту залізниць України;

- відмітка у графі 20 залізничної накладної №50407733 «Вологість 7%» вказує на якісний стан вугілля, який впливає на його ціну, але не свідчить про вологий стан вантажу в розумінні п. 27 Правил видачі вантажів. Відмітка про вологий стан вантажу у супроводжувальних документах відсутня, тому розрахунок позовних вимог здійснений з урахуванням норми природної втрати для мінерального палива, яка складає 1%.

В додаток до письмових пояснень позивач надав належним чином засвідчені копії довідки ПАТ «ДТЕК Павлоград-вугілля» від 07.03.2016р. № 1/823, відомостей з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «Українська залізниця», отриманих на безкоштовний запит.

В судовому засіданні 23.06.2016р. представник позивача надав суду усні пояснення, згідно з якими позивач не має можливості надати копії актів загальної форми № 127 від 07.12.2015р., № 128 від 07.12.2015р., складених на станції Сороче Донецької залізниці, оскільки зазначені акти складались залізницею без участі представника вантажовідправника та останньому не надавались. Також позивач не має можливості надати технічний паспорт вагонних ваг ст. Сороче Донецької залізниці, оскільки зазначені ваги належать залізниці та у позивача копія технічного паспорту відсутня.

В судовому засіданні 23.06.2016р. представник ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» надав заперечення на позовну заяву за вх.№19449/16 від 23.06.2016р., згідно з якими останній зазначає, що:

- відповідно до ст. 131 Статуту залізниць України претензії та позови, що випливають з факту незбережних перевезень, предявляються до залізниці призначення вантажу, якою згідно залізничної накладної №50407733 є ст. Сороче ДП «Донецька залізниця», що розташована на неконтрольованій території та не є підрозділом ПАТ «Українська залізниця». Положення Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200, а також Статуту ПАТ «Укрзалізниця» про те, що ПАТ «Укрзалізниця» є правонаступником усіх прав і обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту не означають «автоматичного» правонаступництва без проведення інвентаризації майна та затвердження передавальних актів. Разом з цим, у п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 р. №200 встановлено, що майно (активи, власний капітал та зобовязання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до цього пункту, а відображається в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до пункту 2 Постанови КМУ № 604 від 12.11.2014р. Таким чином, ПАТ «Укрзалізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обовязків до ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 р. №604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції. Крім того, Державне підприємство «Донецька залізниця» залишається юридичною особою (з єдиного державного реєстру як юридична особа не виключене), а тому повинно самостійно нести відповідальність за договірними зобовязаннями, у звязку з чим відповідач просить суд замінити неналежного відповідача ПАТ «Укрзалізниця» на належного відповідача по справі № 905/1888/16 - Державне підприємство «Донецька залізниця» (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68 ).

- позивачем невірно розраховано масу недостачі вантажу, із врахуванням норми природної втрати вантажу 1%, оскільки вантаж згідно накладної №50407733 завантажено у вологому стані, а тому правильному застосуванню підлягає норма природної втрати 2%.

В додаток до заперечень надано належним чином засвідчені копії передавального акту ДП «Донецька залізниця» від 05.08.2015р., відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України станом на 23.02.2016р. щодо відповідача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.06.2016р. розгляд справи відкладений на 02.08.2016р. Водночас, господарським судом відкладено розгляд клопотання ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» про заміну неналежного відповідача.

02.08.2016р. за вх.№ 22804/16 господарський суд одержав письмові пояснення ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» щодо неможливості надання технічного паспорту ваг вантажоодержувача у звязку з відсутністю зазначеного документу в РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця». В додаток до письмових пояснень надано належним чином засвідчені копії витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «Українська залізниця», передавального акту ДП «Донецька залізниця» від 05.08.2015р., довідку щодо майна, усіх прав та обовязків ДП «Донецька залізниця», що були передані ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до передавального акта від 05.08.2015р.

В судовому засіданні 02.08.2016р. представник ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» надав суду аналогічні усні пояснення щодо неможливості надання актів загальної форми № 127 від 07.12.2015р., № 128 від 07.12.2015р.

В судовому засіданні 02.08.2016р. представник позивача проти клопотання ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» про заміну неналежного відповідача ПАТ «Українська залізниця» на належного ДП «Донецька залізниця» заперечив, оскільки вважає Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» належним відповідачем по справі.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.08.2016р. клопотання ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» про заміну неналежного відповідача залишено без задоволення, залучено до участі у справі у якості іншого відповідача ДП «Донецька залізниця» (83000, Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, 68), розгляд справи відкладений на 06.09.2016р. та зобовязано Відділ Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві надати належним чином засвідчені копії передавального акту та інших матеріалів реєстраційної справи ПАТ «Українська залізниця», а також письмові пояснення стосовно питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» всіх прав та обовязків ДП «Донецька залізниця».

22.08.2016р. за вх.№ 20454/16 господарський суд Донецької області одержав супровідний лист Відділу Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві разом з реєстраційною справою ПАТ «Українська залізниця», у тому числі, реєстраційною карткою на проведення державної реєстрації юридичної особи, утвореної шляхом реорганізації діючої (діючих) юридичної особи (юридичних осіб), рішенням засновників або уповноваженого ним органу про створення юридичної особи, статутом, зведеним передавальним актом від 06.08.2015р.

06.09.2016р. за вх.№25816/16 господарський суд одержав клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів направлення позовної заяви та доданих до неї документів на адресу ДП «Донецька залізниця».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.09.2016р. розгляд справи відкладений на 03.10.2016р.

Представник позивача у судовому засіданні 03.10.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця» у судовому засіданні 03.10.2016р. проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву за вх.№19449/16 від 23.06.2016р., просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог до ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Донецька залізниця».

ДП «Донецька залізниця» у жодне судове засідання не зявилось, відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову не надало. При цьому, з огляду на інформаційний лист ВГСУ від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням АТО» (із змінами та доповненнями) про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином, про що свідчить акт господарського суду Донецької області від 05.08.2016р. про неможливість надсилання поштової кореспонденції на адресу, що зазначена у Спеціальному витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.08.2016р. та розміщення оголошень про час та місце розгляду справи на електронній сторінці господарського суду Донецької області, яка міститься на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні».

З огляду на зазначене, а також враховуючи, що матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд визнав за можливе розглянути справу в порядку статті 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до статті 85 ГПК України у судовому засіданні 03.10.2016р. за участю представників позивача та відповідача-1 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, господарський суд встановив:

31.12.2013р. між ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (замовник) та ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (виконавець, позивач) укладений договір №13-15/75-У, відповідно до п.1.1 якого замовник зобов'язався передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги виконавця повязані зі збагаченням вугілля та прийняти концентрат, а виконавець - прийняти вугілля, здійснити його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат замовнику, в строки та на умовах визначених даним договором та/або специфікаціями.

У специфікації від 30.11.2015р. до договору поставки №13-15/75-У від 31.12.2013р. встановлено, що кількість вугілля, що підлягає поставці (передачі) замовником для його збагачення виконавцем згідно з умовами договору, по цій специфікації, складає 143 000тн; строк передачі (поставки) вугілля - грудень 2015р.; передача (поставка) вугілля здійснюється на умовах «СРТ залізнична станція «Добропілля» Донецької залізниці «Укрзалізниці», код станції 493102, в редакції «Інкотермс 2000», з врахуванням застережень, вказаних у договорі та даній специфікації; ПАТ «ДТЕК Добропілська ЦЗФ» зобовязалось прийняти вугілля, здійснити його збагачення на збагачувальній фабриці та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення вугілля концентрат замовнику, на умовах визначених у листах-заявках, в тому числі на адресу вантажоодержувача - ДТЕК Зуївська ТЕС. Поставка концентрата здійснюється на умовах «DDP, місце призначення» залізнична станція «Ладижин» Одеської залізниці та/або залізнична станція Бурштин Львівської залізниці та/або залізнична станція «Енергодар» Придніпровської залізниці та/або залізнична станція «Добротвір» Львівської залізниці та/або залізнична станція «Сороче» Донецької залізниці в редакції «ІНКОТЕРМС-2000» із врахуванням застережень, зазначених в договорі та даній Специфікації.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору №13-15/75-У від 31.12.2013р. ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» згідно залізничної накладної на групу вагонів № 50407733 від 04.12.2015р. зі станції Добропілля Донецької залізниці відправило на адресу ДТЕК «Зуївська ТЕС» на станцію призначення Сороче Донецької залізниці вугілля камяне марки г-газове (ГР 0-100, вологість 7%) в т.ч. у напіввагонах № 61654570 масою 69 000 кг, № 60632122 масою 69 000 кг.

У залізничній накладній відправником зазначено, що вантаж - вугілля кам'яне марки г-газове (ГР 0-100, вологість 7%) завантажений навалом, зважувався на вагонних 150 тонних вагах (заводський №64), маса вантажу визначена відправником, завантаження на рівні борту, вантаж маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача, вантаж розміщено та закріплено згідно з п. 4 гл. 1 ТУ.

Як встановлено судом, при надходженні напіввагонів № 61654570, № 60632122 на станцію Сороче Донецької залізниці здійснено комісійне переважування спірних напіввагонів, за результатами яких виявлена недостача поставленого вантажу, про що складені комерційні акти БИ №570979/80 від 08.12.2015р., БИ № 570980/81 від 08.12.2015р. відповідно.

Так, згідно з комерційним актом БИ №570979/80 від 08.12.2015р., комісією у складі начальника станції Сороче ОСОБА_3, агента комерційного ОСОБА_4, агента комерційного ОСОБА_5, прийомо-здавальника Зуївської ТЕС ОСОБА_6 здійснено комісійне зважування вантажу та встановлено, що по документу у вказаному напіввагоні вантаж вугілля камяне марки г-газовий марки Г 0-100, маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача. При огляді завантаження на рівні борта, маркування порушено, по ходу потягу на довжину 6-7 люків, на всю ширину вагона заглиблення вантажу 800 мм. Двері та люки закриті, протікання вантажу відсутнє. Вагон технічно справний. Комісійне зважування вантажу здійснено на вагах вантажоодержувача ВВЕТ-150-К №0056, повірених 22.10.2015р. По документу напіввагон №61654570 брутто 92 500 кг, тара 23 500 кг, нетто 69 000 кг, фактично брутто 90 030 кг, тара 23 500 кг, нетто 66 530 кг, що менше документа на 2 470 кг. Здійснена комісійна видача вантажу.

Згідно з комерційним актом БИ № 570980/81 від 08.12.2015р., комісією у складі начальника станції Сороче ОСОБА_3, агента комерційного ОСОБА_4, агента комерційного ОСОБА_5, прийомо-здавальника Зуївської ТЕС ОСОБА_6 здійснене комісійне зважування вантажу та встановлено по документу у вказаному напіввагоні вантаж вугілля камяне марки г-газовий марки Г 0-100, маркований однією повздовжньою бороздою катка ущільнювача. При огляді завантаження на рівні борта, маркування порушено, по ходу потягу на довжину 6-7 люків, на всю ширину вагона заглиблення вантажу 650 мм. Двері та люки закриті, протікання вантажу відсутнє. Вагон технічно справний. Комісійне зважування вантажу здійснено на вагах вантажоодержувача ВВЕТ-150-К №0056, повірених 22.10.2015р. По документу напіввагон №60632122 брутто 92 600 кг, тара 23 600 кг, нетто 69 000 кг, фактично брутто 90 280 кг, тара 23 600 кг, нетто 66 680 кг, що менше документа на 2 320 кг. Здійснена комісійна видача вантажу.

Після видачі вантажу вантажоодержувачу, останній передав право на предявлення претензії та позову до залізниці вантажовідправнику ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ», що підтверджується відповідним переуступним написом на залізничній накладній, та відповідає вимогам ст.133 Статуту залізниць України, який, в свою чергу, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з перевізника вартості нестачі вугілля на загальну суму 5 195,48 грн.

Розрахунок вартості недостачі вантажу, який здійснений позивачем, свідчить, що маса недостачі вантажу, із врахуванням норми природної втрати у розмірі 1% маси нетто вантажу та її вартість становлять: у напіввагоні № 61654570 - 1780 кг, 2712,01 грн. з ПДВ; у напіввагоні № 60632122 - 1630 кг, 2483,47 грн. з ПДВ. При цьому, вартість однієї тони вантажу за спірним перевезенням становить 1523,60 грн. з ПДВ, яка визначена на підставі наявної у матеріалах справи довідки вантажовідправника.

Проаналізувавши наявні у справі докази, та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 909 ЦК України та 307 ГК України, за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи з ч.3 ст.909 ЦК України, ч.2 ст.307 ГК України, ст. 6 Статуту залізниць України, наявна в матеріалах справи залізнична накладна № 50407733 від 04.12.2015р. свідчить про укладення між ПАТ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (вантажовідправник) і залізницею (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є ДТЕК Зуївська ТЕС.

Відповідні відомості у вказаній залізничній накладній свідчать, що завантаження вантажу у напіввагони здійснювалося відправником, а відповідно до вимог ч.3 ст.308 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч.2 ст.917 ЦК України, вантажовідправник зобовязаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення. Аналогічні вимоги щодо обовязку вантажовідправника підготувати вантаж до перевезення містяться і у п.4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082. При цьому в силу вимог ч.1 ст.918 ЦК України завантаження вантажу здійснюється відправником у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Із залізничної накладної вбачається, що вантаж розміщувався і закріплювався вантажовідправником відповідно п. 4 гл. 1 ТУ, та відправником вжиті заходи щодо маркування вантажу.

Отже, встановлені обставини справи свідчать, що при завантаженні вантажу у напіввагони вантажовідправником вжиті заходи щодо забезпечення транспортабельності та схоронності вантажу в процесі його перевезення і вантаж переданий до перевезення перевізнику. Водночас, жодних зауважень щодо неправильностей завантаження і кріплення вантажу позивачем, а тим більш щодо відсутності його маркування, перевізником не висловлено і вантаж прийнятий до перевезення.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу. Разом з тим у ст.111 Статуту залізниць України наведено перелік обставин, наявність яких звільняє залізницю від відповідальності, зокрема, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час його перевезення.

Згідно зі ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Як свідчать матеріали справи, при надходженні вантажу у напіввагонах № 61654570, № 60632122 на станцію призначення Сороче Донецької залізниці залізницею складені комерційні акти БИ №570979/80 від 08.12.2015р., БИ № 570980/81 від 08.12.2015р., в яких встановлені обставини недостачі вантажу у спірних напіввагонах, а також щодо наявності ознак втрати вантажу в процесі його перевезення, а саме у напіввагоні № 61654570 - по ходу потягу на довжину 6-7 люків, на всю ширину вагона заглиблення вантажу 800 мм, порушення маркування, у напіввагоні № 60632122 - по ходу потягу на довжину 6-7 люків, на всю ширину вагона заглиблення вантажу 650 мм, порушення маркування.

Господарський суд вважає, що такі обставини є підставою для покладення відповідальності за недостачу вантажу на перевізника.

Згідно до п. а) ч. 1 ст.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу вантажу залізниця відповідає у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

У ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України встановлено, що недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом №644 від 21.11.2000р. Міністерства транспорту України, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати 1 % маси нетто вантажу, та виходячи із вартості 1 тонни вугілля камяного марки г-газовий в розмірі 1523,60 грн. з ПДВ.

Між тим, зі змісту графи 20 залізничної накладної № 50407733 від 04.12.2015р. вбачається, що рівень вологості вантажу у спірних напіввагонах складає 7%, а отже, вантаж зданий до перевезення у вологому стані, а тому, при визначенні розміру недостачі маси вантажу у спірних напіввагонах необхідно враховувати норму недостачі (суму норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) - 2%.

Згідно комерційних актів БИ №570979/80 від 08.12.2015р., БИ № 570980/81 від 08.12.2015р. недостача вантажу складає: у напіввагонах № 61654570 - 2470 кг; № 60632122 - 2320 кг.

За здійсненим господарським судом розрахунком нестача вантажу з урахуванням норми природної втрати 2% та її вартість складає:

У напіввагоні № 61654570: недостача вантажу - 1090 кг, вартість -1660,73 грн. з ПДВ

У напіввагоні № 60632122: недостача вантажу - 940 кг, вартість - 1 432,18 грн. з ПДВ

Загальна вартість недостачі вантажу становить 3 092,91 грн. з ПДВ, а отже, позивач невірно здійснив розрахунок позовних вимог.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача до ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у визначеному судом розмірі 3 092,91 грн.

При цьому, заперечення ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» за вх.№19494/16 від 23.06.2016р. щодо не набуття статусу правонаступника Державного підприємства «Донецька залізниця», судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.08.2016р., Державне підприємство «Донецька залізниця» з 25.11.2014р. перебуває в стані припинення за рішенням засновників.

Водночас, згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» станом на 08.06.2016р., 21.10.2015р. здійснено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». У розділі «Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа» цього витягу визначено, в тому числі, Державне підприємство «Донецька залізниця».

За приписами ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Реорганізація юридичної особи шляхом злиття є формою припинення товариства, яка має наслідком правонаступництво новоутвореною юридичною особою всіх прав та обовязків юридичної особи, що припиняється (без виключень).

Відповідно до п.1, 2 статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», останнє утворене відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які організовані шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

У вказаному додатку до таких підприємств віднесено, в тому числі, Державне підприємство «Донецька залізниця».

Згідно з ч.2 п.2 статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» товариство є правонаступником всіх прав та обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Враховуючи додаток №1 до постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», відповідач-1 є правонаступником, у тому числі, Державного підприємства «Донецька залізниця».

За змістом зведеного передавального акту від 06.08.2015р., затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015р., комісією з утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (до складу якої входив голова комісії з реорганізації Державного підприємства «Донецька залізниця»), на підставі ст.107 Цивільного кодексу України складено та підтверджено вартість і склад активів та зобовязань, а також визначено, що майно, яке розташовано на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції не включено до переліків і зведених актів інвентаризації майна, а відображено в балансі (крім зобовязань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюються в частині активів за Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки, відповідно до п.2 постанови №604 від 12.11.2014р. Кабінету Міністрів України.

При цьому, розмежування таких прав та обовязків Державного підприємства «Донецька залізниця» баланс (звіт про фінансовий стан) та розшифровки його статей не містять.

Статтею 107 Цивільного кодексу України визначено, що після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов'язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб правонаступників.

Зважаючи на викладене, після остаточного завершення роботи комісії з передавальним актом чи розподільчим балансом, комісія передає відповідний документ на затвердження учасникам юридичної особи або органу що прийняв рішення про припинення юридичної особи.

Як свідчать фактичні обставини справи, передавальний акт затверджено у порядку, встановленому чинним законодавством України.

За приписами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, яка була чинною на момент здійснення спірних реєстраційних дій), а також враховуючи зміст ст.107 Цивільного кодексу України, передавальний акт, який затверджений належним чином, є підставою для реєстрації відповідної юридичної особи.

Державна реєстрація юридичних осіб це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру (п.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Як свідчить спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПАТ «Українська залізниця» станом на 08.06.2016р., 21.10.2015р. вчинено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з внесенням запису про дані юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, до яких віднесено, зокрема, Державне підприємство «Донецька залізниця».

Доказів скасування або оспорювання даного запису відповідачами не доведено, а судом не встановлено.

Таким чином, в силу норм ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» внесені до Єдиного державного реєстру документи та відомості вважаються достовірними.

Судом також прийнято до уваги наявність запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про перебування Державного підприємства «Донецька залізниця» з 25.11.2014р. у стані припинення за рішенням засновників та визначення ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції станом на дату реєстрації новоутвореної юридичної особи), згідно з якою злиття вважається завершеним з моменту державної реєстрації новоутвореної юридичної особи та державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття.

Одночасно, редакція цієї норми зазначеного Закону на час вирішення спірного питання встановлює, що у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Припинення вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття (п.3 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Слід зазначити, що ч.ч. 3, 9 ст.2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», та послідовність дій зі створення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», визначена Постановою Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р., дає підстави для висновку про те, що злиття підприємств, на базі яких мало створюватися Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», у тому числі складання відповідних передавальних актів та формування статутного фонду, мало хронологічно передувати державній реєстрації їх правонаступника Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» - моменту набуття ним статусу субєкта правовідносин у розумінні ст.ст.91, 92 Цивільного кодексу України. Отже, факт створення правонаступника за умов чинності ч.3 ст.2 Закону і перебування Державного підприємства «Донецька залізниця» серед переліку підприємств, на базі яких мало бути створено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» як їх правонаступник, є цілком самодостатнім для правонаступництва.

Відтак, при наявності рішення засновників Державного підприємства «Донецька залізниця» про припинення цієї юридичної особи, рішення уповноваженого органу про створення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на базі реорганізованих підприємств та за рахунок їх активів і зобовязань, наявності запису у Єдиному державному реєстрі про створення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» як правонаступника Державного підприємства «Донецька залізниця», державної реєстрації Регіональної філії «Донецька залізниця», відсутність запису про припинення юридичної особи (що припиняється шляхом злиття) не має вирішального значення при визначенні факту правонаступництва та обсягу переданих прав і обовязків новоутвореній особі.

Разом з цим, ч.6 ст.2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» (який в силу норм п.2 Перехідних та Прикінцевих положень цього нормативно-правового акту має спеціальний (пріоритетний у застосуванні) характер по відношенню до загальних норм ст.ст.104, 107 Цивільного кодексу України) не покладає факт правонаступництва створеного Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за правами і обовязками підприємств Укрзалізниці в залежність від обовязкового попереднього припинення означених підприємств (у тому числі, Державного підприємства «Донецька залізниця»).

Крім того, відображення у балансі та передача майна на праві господарського відання, не виключає правонаступництво підприємства у спірних матеріальних правовідносинах, у разі його створення шляхом проведення реорганізації злиття підприємств, на основі яких воно утворено.

Частина 1 ст.2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» уповноважує Кабінет Міністрів України прийняти рішення про створення відповідного публічного акціонерного товариства. При цьому, його статус як правонаступника відповідних підприємств (у тому числі, Державного підприємства «Донецька залізниця») безпосередньо визначений цим Законом і можливість запровадження винятків чи обмежень щодо такого правонаступництва за підприємствами визначеного переліку, зокрема, в залежності від здійснення/нездійснення дій з інвентаризації майна у розумінні постанови №604 від 12.11.2014р. Кабінету Міністрів України, вказаним Законом не передбачено.

За таких обставин, за висновками суду, на теперішній час Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» є правонаступником Державного підприємства «Донецька залізниця» та юридичною особою, яка відповідальна за незбереження вантажу, який було відправлено за залізничною накладною №50407733 у напіввагонах № 61654570, № 60632122. (Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у справі №905/1021/16.)

Приймаючи до уваги вищенаведене, у задоволенні позовних вимог ТОВ «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» до ДП «Донецька залізниця» слід відмовити.

Відповідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ), в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька обл., м. Красний Лиман, вул. Кірова, буд. 22, п/р 3008 в ТВБВ 10004/0149 Філії Донецьке облуправління АТ «Ощадбанк», МФО 335106, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85003, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, буд. 1, р/р 0458 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, ) 3 092 (три тисячі девяносто дві) грн. 91 коп. вартості недостачі вантажу, 820 (вісімсот двадцять) грн. 33 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» відмовити.

4. Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» до Державного підприємства «Донецька залізниця».

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 10 жовтня 2016р.

Суддя Л.В. Ніколаєва