КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"19" жовтня 2016 р. Справа №927/681/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві

на постанову Господарського суду Чернігівської області від 11.08.2016

у справі № 927/681/16 (суддя Сидоренко А.С.)

за заявою боржника Корпорації "Київська арматура"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 11.08.2016 у справі № 927/681/16 визнано банкрутом Корпорацію "Київська арматура", відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців, призначено ліквідатором банкрута Стук Ірину Михайлівну, інше.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Державна податкова інспекція у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві (далі - Інспекція) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Чернігівської області від 11.08.2016 та припинити провадження у справі.

Обґрунтовуючи подану скаргу, апелянт посилається на порушення боржником порядку ліквідації юридичної особи та звернення до господарського суду із заявою про визнання боржника банкрутом, оскільки таке звернення можливе лише після проведення податкової перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства-боржника.

Дослідивши апеляційну скаргу Інспекції та додані до неї документи, колегія судів вважає, що у її прийнятті належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 91 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до апеляційного господарського суду зі скаргою на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили, а також ухвали у випадках визначених статтею 106 цього кодексу мають сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Разом з тим, згідно приписів частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України провадження у справах про банкрутство здійснюється в порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство сторонами у справі про банкрутство є боржник (банкрут) та конкурсні кредитора (представник комітету кредиторів), які також є учасниками провадження у справі про банкрутство, а кредитором є особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами грошові вимоги до боржника. Отже, набуття статусу кредитора законодавець пов'язує з наявністю у особи (як фізичної так юридичної) грошових вимог до боржника, а припинення статусу кредитора пов'язано з погашенням (припиненням) таких грошових вимог.

Стаття 1 Закону про банкрутство також визначає, що кредиторами боржника є органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Однак, і зазначені особи набувають статусу кредиторів по справі в разі наявності у встановленому порядку підтверджених грошових вимог до боржника.

При цьому, колегія судів зазначає, що правовий статус органів справляння податків, зборів (обов'язкових платежів), як кредиторів неплатоспроможних боржників визначається і статтею 210 Господарського кодексу України, яка також не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені спеціальними нормами законодавства - Законом про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2016 ухвалою Господарського суду Чернігівської області заяву боржника про порушення провадження у справі про його банкрутство прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.08.2016 порушено провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону про банкрутство.

Особливості та порядок заявлення кредиторами претензій до боржника, що ліквідується в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, визначені положеннями ч. 3 зазначеної статті, які передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником (в порядку ст. 95 Закону про банкрутство), особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство, лише після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

Оскаржуваною постановою Господарського суду Чернігівської області від 11.08.2016 у справі № 927/681/16 визнано банкрутом Корпорацію "Київська арматура" та відкрито ліквідаційну процедуру.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури було офіційно оприлюднене 11.08.2016 за № 34371.

В матеріалах справи не міститься доказів звернення Інспекції до суду з заявою про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство Корпорації "Київська арматура".

В апеляційній скарзі Інспекція жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), розмір таких претензій (суму вимог), характер вимог (майнові або грошові), відповідно, будь-яких майнових (грошових) претензій до боржника у органу фіскальної служби не має.

Таким чином, Інспекція не є стороною у справі про банкрутство боржника в розумінні приписів Закону про банкрутство.

Також, скаржником не доведено належними та беззаперечними доказами, що у оскаржуваній постанові суду вирішено питання щодо прав та обов'язків Інспекції, у зв'язку з чим, останнє не має права апеляційного оскарження зазначеної постанови згідно приписів статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що у прийнятті апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві належить відмовити.

У зв'язку з відмовою у прийнятті апеляційної скарги належить залишити без розгляду подані Інспекцією клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження та про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 86, 91 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в прийнятті апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Господарського суду Чернігівської області від 11.08.2016 у справі № 927/681/16.

2. Клопотання Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги залишити без розгляду.

3. Клопотання Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління ДФС у місті Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Господарського суду Чернігівської області від 11.08.2016 у справі № 927/681/16 залишити без розгляду.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко