ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Справа № 908/2504/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівВладимиренко С.В., Демидової А.М.,
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2016
у справі№ 908/2504/14 господарського суду Запорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Пірамода"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаОСОБА_5
про стягнення 23 853 537,69 грн
в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Костюк К.О., дов. № 419/16 від 07.07.2016

- відповідача: Вишняков Д.О., дов. б/н від 11.08.2014

- третьої особи: ОСОБА_7, дов. б/н від 29.08.2014

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", в особі Запорізької обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль", пред'явив у господарському суді позов до відповідача ТОВ "Пірамода" за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про стягнення 14 733 953,95 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.06.2015 у справі № 908/2504/14 в позові відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.10.2015 у справі № 908/2504/14 рішення скасовано, постановлено нове рішення про задоволення позову, стягнуто з ТОВ "Пірамода" на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", в особі Запорізької обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль", 14 733 953,95 грн боргу та судові витрати.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.12.2015 у справі № 908/2504/14 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.10.2015 та рішення господарського суду Запорізької області від 18.06.2015 у справі № 908/2504/14 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області в іншому складі суду.

При новому розгляді, рішенням господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 у справі № 908/2504/14 (суддя Кагітіна Л.П.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2016 (у складі головуючого судді Сгари Е.В., суддів Будко Н.В., Ушенко Л.В.), у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими у даній справі судовими рішеннями, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків судів фактичним обставинам справи, а також порушення та неправильне застосування норм процесуального права, зокрема ст.ст. 32, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України, зазначаючи, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором є належним доказом для встановлення розміру простроченої заборгованості за кредитним договором, просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2016 у справі № 908/2504/14 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач та третя особа не скористалися правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, не надали відзивів на касаційну скаргу, що в силу положень ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судових актів, що оскаржуються.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 27.07.2007 між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та ОСОБА_5 (позичальник) підписана генеральна угода № 010/17-41/411, відповідно до якої кредитор зобов'язується надавати позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених в рамках цієї генеральної угоди і які є її невід'ємними частинами. Загальний розмір позичкової заборгованості позичальника за наданими в рамках даної угоди кредитами не повинен перевищувати суми еквівалентної 700 000 доларів США. Термін дії угоди - до 26.07.2017. Розділом 2 генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27.07.2007 передбачено, що кредитор надає позичальнику кредитні кошти на умовах їх забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування.

Пунктом 2.4. генеральної угоди передбачено, що конкретні строки користування кредитними коштами, відсоткові ставки за користування кредитними коштами, об'єкти користування визначаються сторонами окремо в кожному кредитному договорі, укладеному в рамках цієї кредитної угоди.

Розділом 9 генеральної угоди передбачено, що угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами і діє до 26 липня 2017 за умови повного погашення позичальником кредитної заборгованості (позики, відсотків за користування, штрафів та пені) за всіма отриманими кредитами в рамках даної генеральної кредитної угоди.

Пунктом 9.2. визначено, що генеральна кредитна угода також втрачає чинність на підставі письмового повідомлення кредитора у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань, передбачених даною угодою або кредитними договорами, укладеними в її рамках. В цьому випадку кредитні кошти, що були надані кредитором в рамках даної генеральної кредитної угоди, підлягають поверненню позичальником в місячний термін із дня отримання письмового повідомлення кредитора про припинення дії даної генеральної угоди.

24.11.2011 між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" (банком, позивачем у справі) та ОСОБА_5 (далі позичальник) укладено кредитний договір № 010/17-41/411/10 (додаток № 3 до генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27.07.2007) (далі кредитний договір), за умови якого банк з 25.11.2011 надає позичальнику кредит в рамках діючої угоди, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір кредиту - 14 482 561 грн 91 коп., цільове використання кредиту рефінансування заборгованості за кредитним договором № 010/17-41/411 від 27.07.2007, укладеним в рамках діючої генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27.07.2007, як додаток № 1 в сумі 824 199,22 дол. США, кредитним договором № 010/17-41/411/4 від 18.04.2008, укладеним в рамках діючої генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27.07.2007 як додаток № 2 в сумі 979 357,68 дол. США. Процентна ставка 17 % річних. Графік повернення кредиту та сплати процентів підписується обома сторонами та є невід'ємною частиною цього договору.

У відповідності до положень частини 2 кредитного договору № 010/17-41/411/10 (додаток № 3 до генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27.07.2007) банк на положеннях та умовах цього договору надає позичальнику кредит у розмірі та валюті визначеній у частині 1 цього договору, а позичальник зобов'язується належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів банку та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені договором.

Пунктом 1.5 частини 2 кредитного договору передбачено, що погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісячно у розмірі та в строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок, вказаний в частині 1 цього договору.

Пунктом 1.7 частини 2 кредитного договору передбачено, що банк здійснює видачу кредиту позичальнику однією сумою чи траншами за кредитною (кредитними заявками) позичальника. Кредит видається однією сумою чи траншами шляхом перерахування кредитних коштів в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника в банку.

Сторонами за кредитним договором погоджено, що кредитор вправі припинити видачу кредитних коштів та/або пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту у разі прострочення позичальником більш ніж на 30 календарних днів строків погашення кредиту або порушення цих строків менш ніж 30 календарних днів, але більш трьох разів протягом останніх дванадцяти місяців.

У відповідності до пункту 1.9.9. договору якщо кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у цій статті, він повідомляє про це позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. У випадку, якщо письмове повідомлення кредитора містить вимогу про дострокове повне або часткове погашення боргових зобов'язань позичальника за цим договором, строк виконання зазначених в такому повідомленні зобов'язань позичальника вважається таким, що закінчився на 31 календарний день з дня направлення кредитором позичальнику відповідного повідомлення.

Також, пунктом 3.2 частини 1 Кредитного договору позичальнику було встановлено пільгову проценту ставку - 9,2% річних строком до 26.11.2012 включно, та - 10,5% річних строком з 27.11.2012 по 26.11.2013 включно, за умови не допущення позичальником протягом пільгового періоду прострочення заборгованості більш як на 30 календарних днів.

Додатком № 1 до кредитного договору № 010/17-41/411/10 від 24.11.2011 сторони погодили графік погашення кредиту та сплати процентів в національній валюті України, а саме повернення боргу повинно відбуватися у період з 27.11.2011 по 26.07.2017.

Додатковою угодою №1 до кредитного договору від 24.10.2012 було внесено зміни до кредитного договору від 24.11.2011 та викладено Додаток №1 - Графік повернення кредиту та сплати процентів в новій редакції відповідно до якого датою повернення першого платежу є 27.10.2012.

З метою належного виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (кредитором) та ТОВ "Пірамода" (поручителем, відповідачем у справі) було укладено договір поруки № 12/17-41/411/10/2, відповідно до якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов'язань: повернути кредит у розмірі 14 482 561,91 грн, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 17%, сплатити комісії в розмірах, передбачених кредитним договором; сплатити пені, штрафи, передбачені кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки кредитора, пов'язані з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і позичальник, в порядку та строки визначені кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов'язань.

Статтею 2 договору поруки № 12/17-41/411/10/2 від 24.11.2011 передбачено, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов'язань, поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих забезпечених зобов'язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває право вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними забезпеченими зобов'язаннями. Поручитель зобов'язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов'язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога кредитора є єдиним достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов'язань у розмірі, визначному кредитором у вимозі.

У зв'язку із неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором, позивач направив на адресу відповідача та третьої особи письмову вимогу № 140-9-2-00/19-09 від 06.04.2014 про погашення заборгованості у розмірі 14 578 482 грн 38 коп. за кредитним договором, укладеним в рамках генеральної кредитної угоди № 010/17-41/411 від 27.07.2007 у десятиденний термін з моменту отримання вимоги.

Враховуючи невиконання відповідачем та третьою особи вищевказаної вимоги, позивач звернувся до місцевого господарського суду із позовом (із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 16.02.2016) в якому просив стягнути з ТОВ "Пірамода" заборгованість в розмірі 23 853 537,69 грн з яких: 13 640 886,99 грн - заборгованість за кредитом, 4 880 000,26 грн - заборгованість за процентами, 3 070 684,54 грн - пеня за несвоєчасне погашення основної заборгованості за тілом кредиту за період з 01.06.2014 по 25.01.2016, 2 261 965,90 грн - пеня за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, за період з 01.06.2014 по 25.01.2016.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав належним чином, видав позичальнику кредит в розмірі 14 482 561,91 грн, що підтверджується відповідним меморіальним ордером №3 від 25.11.2011.

Звертаюсь з позовом, позивач стверджує, що позичальником зобов'язання за кредитним договором були виконані частково, у зв'язку із чим за останнім обліковується заборгованість по тілу кредиту в розмірі 13 640 886,99 грн.

Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. 553, 554, 599, 1048, ч. 3 ст. 1049, ст.ст. 1050, 1054, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ТОВ "Пірамода" заборгованість за кредитним договором в розмірі 23 853 537,69 грн, з огляду на неможливість встановлення суми заборгованості по кредиту та період її виникнення, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які первинні банківські документи, які б свідчили про факт виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Разом з тим, колегія суддів касаційної інстанції вважає такі висновки передчасними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій послались на відсутність доказів, що підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості позичальника за кредитним договором.

При цьому, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач видав позичальнику кредит в розмірі 14 482 561,91 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 3 від 25.11.2011. Та, окрім того, позивач стверджує, що позичальник зобов'язання за кредитним договором виконував частково, у зв'язку із чим за останнім обліковується заборгованість по тілу кредиту в розмірі 13 640 886,99 грн.

Зазначаючи, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують наявність чи відсутність заборгованості за кредитним договором, суди попередніх інстанцій не дали належної правової оцінки письмовим поясненням ОСОБА_5 стосовно того, що останнє погашення по тілу кредиту відбулося 17.09.2013 у сумі 13 808,64 грн та документам наданим відповідачем для підтвердження вказаних обставин.

Відтак, судами попередніх інстанцій допущено неправильне застосування вимог ч. 1 ст. 47 Господарського процесуального кодексу України, щодо прийняття судового рішення в результаті обговорення всіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду господарським судом в судовому процесі всіх обставин справи.

В силу вимог ст.1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищезазначене, Вищий господарський суд України вважає за необхідне скасувати прийняті у справі судові рішення з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно з'ясувати всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для їх розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від цього прийняти основане на законі рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.07.2016 та рішення господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 у справі № 908/2504/14 скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду Запорізької області в іншому складі суду.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я С.В. Владимиренко

С у д д я А.М. Демидова