РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016Справа № 910/16666/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Шкоденко Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Глобал Юкрейн"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Прем'єр Фортіус"

про стягнення 150 000, 00 грн.

за участю представників:

від позивача:Возний М.В. - представник за довіреністю б/н від 01.12.02015 р.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Глобал Юкрейн" (далі - ТОВ "Мегалайн Глобал Юкрейн") з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Прем'єр Фортіус" (далі - ТОВ "БК "Прем'єр Фортіус") про повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 150 000, 00 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 06.09.2013 р. на поточний рахунок відповідача ним був перерахований авансовий платіж в сумі 150 000,00 грн. на виконання договору поставки, який мав бути укладений у майбутньому. Зі свого боку відповідач зобов'язання з поставки не виконав, а тому дані кошти мають бути повернуті позивачу.

У позові ТОВ "Мегалайн Глобал Юкрейн" просить суд стягнути з ТОВ "БК "Прем'єр Фортіус" безпідставно отримані кошти у сумі 150 000, 00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та обґрунтував, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд без його участі до суду не подав. Позиція відповідача стосовно даного позову суду невідома.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Глобал Юкрейн" (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Прем'єр Фортіус" (постачальник) мали намір укласти 04.09.2013 р. договір на виготовлення та поставку товару № 04-09-МК/13, відповідно до якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у даному договорі, виготовити та поставити у власність покупця металоконструкції на об'єкт покупця: Торгівельно-розважальний центр «Лавина» за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6, згідно наданої покупцем робочої документації КМ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію за ціною та на умовах, визначених даним договором (п. 1.1 договору).

Найменування, кількість, вага та ціна продукції визначається в специфікаціях, які є додатками та невід'ємною частиною даного договору (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що оплата за продукцію здійснюється у національній валюті України (гривні), у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у порядку, передбаченому у специфікаціях (додатках до даного договору). Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Номенклатура та ціна продукції узгоджується сторонами у специфікаціях (додатках до цього договору) (п. 2.2 договору) та поставляється на умовах та у строки вказаних у специфікаціях (п. 3.1 договору).

У судовому засіданні встановлено, що до укладення вказаного договору позивачем було перераховано ТОВ "БК "Прем'єр Фортіус" авансовий платіж у сумі 150 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 755 від 06.09.2013 р.

Разом з тим, судом встановлено, що договір на виготовлення та поставку товару № 0409-МК/13 від 04.09.2013 р., за яким позивачем здійснена оплата за продукцію у сумі 150 000,00 грн., у подальшому сторонами підписаний не був, а, отже, не був укладений.

Згідно ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частиною 2 даної статті передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору, як того вимагає частина 3 ст. 180 ГК України, сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості (ч. 3 ст. 180 ГКУ).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо його сторони у відповідній формі дійшли згоди у відношенні всіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо: 1) сторонами дотриманий порядок укладання господарського договору, передбачений законом; 2) дотримана форма господарського договору, передбачена законом; 3) було досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору поставки є асортимент, кількість, якість товару, строки поставки і ціна. Договір, в якому сторони не досягли згоди щодо таких умов не може вважатися укладеним. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.05.2005 р.

Як вже було зазначено, сторони у договорі № 0409-МК/13 від 04.09.2013 р. визначили, що найменування, кількість, вага та ціна продукції визначається у специфікаціях, які є додатками та невід'ємними частинами договору. Однак, як вбачається з матеріалів справи, вказаний договір сторонами підписаний не був та у відповідних специфікаціях характеристика товару не відображена, тобто суд вважає, що сторони не досягли всіх істотних умов договору поставки № 0409-МК/13 від 04.09.2013 р.

Частиною 8 ст. 181 ГК України передбачено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Отже, враховуючи, що сторони не досягли всіх істотних умов договору, договір поставки № 0409-МК/13 від 04.09.2013 р. слід вважати таким, що не був укладений, а позивач, перерахувавши кошти у сумі 150 000,00 грн., здійснив фактично дії на виконання неукладеного договору.

Згідно з ч. 8 ст. 181 ГК України якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо виконання неукладеного договору, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Так, стаття 1212 ЦК України передбачає правила вирішення спорів, пов'язаних із відновленням майнового стану особи, що потерпіла від безпідставного набуття (збереження) іншою особою її майна. Частина 1 ст. 1212 визначає як підставу виникнення зобов'язання із безпідставного збагачення сукупність наступних умов:

- набуття або збереження майна, що означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння;

- таке набуття або збереження майна відбувається за рахунок іншої особи, тобто внаслідок втрати або недоотримання цього майна іншою особою - потерпілим;

- відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок потерпілого.

У другій частині ст. 1212 глави 83 ЦК України встановлено, що зобов'язання із безпідставного набуття (збереження) майна виникає незалежно від того, що стало причиною збагачення набувача: його діяння, діяння потерпілого, інших осіб, подія.

Частина 3 ст. 1212 ЦК України поширює положення про безпідставне збагачення на відносини, що регулюються іншими положеннями ЦК України, зокрема, на випадки виконання зобов'язання однією із сторін.

Таким чином, у випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв'язку з договором, але не на виконання договірних умов.

Беручи до уваги встановлені судом обставини, ТОВ "БК "Прем'єр Фортіус" безпідставно отримало грошові кошти у сумі 150 000,00 грн. від ТОВ "Мегалайн Глобал Юкрейн", оскільки договір поставки № 0409-МК/13 від 04.09.2013 р. між сторонами укладений не був, а, отже, підстава набуття майна була відсутня.

Положення глави 83 ЦК України (зокрема ст. 1212 ЦК України) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, враховуючи той факт, що договір поставки № 0409-МК/13 від 04.09.2013 р. не відбувся через не погодження сторонами всіх його істотних умов, перераховані відповідачу грошові кошти в сумі 150 000,00 грн. підлягають поверненню, а позовні вимоги ТОВ "Мегалайн Глобал Юкрейн" підлягають задоволенню на підставі ст. 1212 ЦК України.

Згідно зі статтею 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32 - 34, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Глобал Юкрейн" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Прем'єр Фортіус" про стягнення 150 000, 00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Прем'єр Фортіус" (04074, м. Київ, вул. Бережанська, буд. 4, ідентифікаційний код 35770048) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Глобал Юкрейн" (65020, м. Одеса, вул. Тираспольська, 27/29, ідентифікаційний код 37476088) безпідставно отримані грошові кошти у сумі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 250 (дві тисячі двісті п'ятдесят) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 24 жовтня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 31 жовтня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.