номер провадження справи 4/59/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016 Справа № 908/2088/16

м. Запоріжжя

За позовом Заступника керівника прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області, (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 14) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - позивач ОСОБА_1 міська рада, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «ППЗТ», (69063, м. Запоріжжя, вул. Чапаєва, буд. 16)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску», (69057, м. Запоріжжя, вул. О.Матросова, буд. 23)

про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04.09.2006р. та зобовязання повернути земельну ділянку

Суддя Зінченко Н.Г.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_3, довіреність №01/02-17/05223 від 18.12.2015р.;

від відповідача ОСОБА_4, довіреність б/н від 05.09.2016р.;

від прокуратури ОСОБА_5, посвідчення № 030389 від 17.11.2014р.;

від третьої особи не зявився;

СУТЬ СПОРУ:

08.08.2016р. до господарського суду Запорізької області звернувся Заступник керівника прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - ОСОБА_1 міської ради з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «ППЗТ», м. Запоріжжя, про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04.09.2006р. та зобовязання повернути земельну ділянку, яка розташована за адресою вул. Соловїній, 3 у м. Запоріжжя, площею 28,19 га, яка входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :06:019:0001, та є вільною від забудов ПАТ «ППЗТ», з координатами геодезичних точок: (8159,751:10924,198) (8158,053:10924,891) (8156,856:10921,959) (8155,937:10922,333) (8155,182:10920,482) 8153,176:10921,300) (8150,513:10914,776) (8158,405:10911,555) (8161,068:10918,080) (8158,838:10919,030) (8159,500:10920,896) (8158,560:10921,280) (8159,751:10924,198).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2016р. справу № 908/2088/16 призначено до розгляду суді ОСОБА_6

Ухвалою від 08.08.2016 р. порушено провадження у справі №908/2088/16, справі присвоєно номер провадження 4/59/16, судове засідання призначено на 12.09.2016р. Ухвалою суду від 12.09.2016р. на підставі ст. ст. 27, 77 ГПК України, залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску», розгляд справи відкладено на 05.10.2016 р.

05.10.2016 р. від представника позивача надійшло клопотання про вихід за межі позовних вимог.

Розглянувши в судовому засіданні 05.10.2016 р. клопотання про вихід за межі позовних вимог від представника позивача та вислухавши думку представника прокуратури та представників сторін, зазначене клопотання прийнято судом до розгляду.

Ухвалою від 05.10.2016 р. продовжено процесуальній строк справи на п'ятнадцять днів, судове засідання призначено на 20.10.2016 р.

За письмовими клопотаннями представників сторін, прокуратури та третьої особи розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 20.10.2016 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Заявлені прокурором вимоги ґрунтуються на ст. ст. 13, 14, 121 Конституції України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 651, 629, 759, 762, 782, 785, 792 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 285, 291 Господарського кодексу України, ст. ст. 14, 16, 265, 287 Податкового кодексу України, ст. ст. 64 Бюджетного кодексу України, ст. ст. 78, 122, 206 Земельного кодексу України, ст. ст. 2, 29, 49 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 2, 24, 25, 32, 34 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 2, 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст. ст. 4-6 Закону України «Про судовий збір» і полягають в тому, що 04.09.2006 р. між ОСОБА_1 міською радою та ПАТ «ППЗТ» укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 28,1985 га, яка розташована за адресою: вул. Соловїна, 3, м. Запоріжжя. На земельній ділянці знаходяться 6 обєктів нерухомості, лише одного з яких власником є відповідач. Інші пять обєктів нерухомості належать ТОВ «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску» на підставі договорів купівлі-продажу № 3755 та 3757 від 25.12.2009. Враховуючи відчуження частини обєктів нерухомості, який розташовані на спірній земельній ділянці, а також систематичну несплату відповідачем земельного податку, прокурор звернувся до суду.

Відповідач надав відзив на позов, у якому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що договір оренди було укладено 04.09.2016 р. на 10 років, отже строк дії договору закінчився 04.09.2016 р. Зауважує, що за своїми правовим наслідками поняття припинення договору оренди та його розірвання не є тотожними, а тому вимога про розірвання договору оренди, у тому числі з підстав несвоєчасної сплати орендної плати та відчуження обєкту нерухомого майна, є безпідставною. Також вказує, що відповідач не порушував зобовязань в частині повернення земельної ділянки, оскільки така вимога на адресу відповідача не надходила. Крім того, вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору, що також є додатковою підставою для відмови в її задоволенні.

ОСОБА_1 міська рада надала заперечення на відзив відповідача, у яких зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 640 Цивільного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди землі) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення і державної реєстрації з моменту державної реєстрації. Ст. 18 Закону України «Про оренду землі», що був чинним на момент укладення договору оренди землі, також зазначено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. У звязку з цим ОСОБА_1 міська рада вважає, що договір оренди землі є укладеним з моменту його державної реєстрації 20.09.2006 р., а не 04.09.2006 р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги прокурора, однак просив розглянути спір враховуючи клопотання про вихід за межі позовних вимог.

Третя особа по справі письмових пояснень щодо предмету спору не надала, в судовому засіданні від 05.10.2016 р. представник товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску» підтвердив факт купівлі-продажу пяти з шести обєктів, розташованих на земельній ділянці загальною площею 28,1985 га за адресою вул. Соловїна, 3, м. Запоріжжя. Зазначив, що за оформленням права користування зазначеною земельною ділянкою товариство не зверталось.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, прокуратури та третьої особи в судових засіданнях, суд

ВСТАНОВИВ:

04.09.2006 р. ОСОБА_1 міською радою (орендодавець, позивач у справі) та закритим акціонерним товариством «ППЗТ» (на даний момент публічне акціонерне товариство «ППЗТ», орендар, відповідач у справі) укладений договір оренди землі (далі договір), за яким орендодавець надає відповідно до рішення 13-ї сесії 4-го скликання ОСОБА_1 міської ради № 8/51 від 15.02.2006 р., а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 28,1985 га, для розташування станції «Карєрна» виробництва по відвантаженню піску, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Соловїна, 3 (п. п. 1, 2 договору).

В пунктах 3, 4 договору зазначено, що на земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна: станція «Карєрна» виробництва по відвантаженню піску орендаря, інші обєкти інфраструктури відсутні. Земельна ділянка передається в оренду разом зі станцією «Карєрна» виробництва по відвантаженню піску орендаря.

Згідно з умовами пунктів 9-11 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 35184,68 грн. за календарний рік в цінах 2006 року. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щомісячно рівними частинами протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на розрахунковий рахунок місцевого бюджету Хортицького району 0008 у відділенні Держказначейства у Хортицькому районі, МФО 813015, , код 13050200.

Пунктом 8 договору встановлено, що договір укладається на 10 років.

Відповідно до п. 39 договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір зареєстровано у ОСОБА_1 регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.09.2006 р. №41.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди землі) господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Отже, строк дії договору є істотною умовою договору, з погодженням якої договір вважається укладеним.

Визначення поняття строку дії договору надано у статті 631 ЦК України, зокрема, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обовязки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Разом із цим, нормою частини 3 статті 640 Цивільного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди землі) передбачено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Таким чином, для договорів, які відповідно до вимог закону потребують державної реєстрації, момент укладання договору повязується із здійсненням такої реєстрації.

У той же час спеціальне законодавство, що регулювало земельні правовідносини на момент укладення договору оренди землі, розрізняло момент укладення договору та набрання чинності договором.

За приписами ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди) передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та відповідно до ст. 18 цього закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Частиною 2 статті 125 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент укладення договору оренди) встановлено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Таким чином, момент укладення договору повязується з погодженням всіх суттєвих умов договору, а виникнення прав та обовязків за договором оренди землі - з моментом державної реєстрації договору.

В ч. 7 ст. ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже, оскільки строк дії договору повязується з виникненням прав та обовязків за договором оренди землі, його слід обчислювати з моменту державної реєстрації договору.

У звязку з цим суд приходить до висновку, що погодивши в тексті договору оренди землі від 04.09.2006 р. всі істотні умови договору оренди землі, у тому числі термін його дії 10 років, сторони тим самим уклали договір оренди землі, однак початок перебігу цього строку не може визначатися інакше, ніж з моменту державної реєстрації договору, з яким повязується виникнення у сторін прав та обовязків за договором.

У пункті 39 договору оренди землі сторони визначили подію, з якої умови договору набирають чинності, тобто починають діяти, в тому числі і стосовно умов строку договору, на який укладається цей договір оренди землі.

Зазначений висновок суду не суперечить правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 19.02.2014 р. про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.07.2013р. у справі № 6-162ц13, на яку посилається відповідач, оскільки в даному випадку сторони дійсно уклали договір 04.09.2006 р., узгодивши всі істотні умови договору, у тому числі його строк, однак початок перебігу цього строку законодавством повязується з моментом державної реєстрації договору, тобто з 20.09.2006 р.

Таким чином, строк дії договору оренди землі на момент подання даної позовної заяви до суду не сплив, а тому умови цього договору підлягають застосуванню до спірних правовідносин сторін.

Відповідно до п. 19 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невідємним додатком до договору. Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у пятиденний термін після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Земельна ділянка по вул. Соловїна, 3 площею 28,1985 га кадастровий номер :06:019:0001 була передана відповідачу 20.09.2006 р. відповідно акту приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі.

Додатковою угодою від 10.04.2009 р. до договору сторони змінили розмір орендної плати, визначивши в п. 9 договору, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 265635,27 грн., що складає 3% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2009 р.

Додатковою угодою від 11.06.2009 р. договору сторони зменшили розмір орендної плати і визначили в п. 9 договору, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 92972,35 грн., що складає трикратний розмір земельного податку згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», обчисленого відповідно до ч. 1 та ч. 11 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» в цінах 2009 року із врахуванням часткового звільнення орендаря від сплати орендної плати на 2009 рік згідно рішення ОСОБА_1 міської ради № 6 від 19.11.2008 р. та ОСОБА_1 обласної ради від 27.11.2008 р. № 7.

Додатковою угодою від 14.05.2010 р. до договору сторони визначили в п. 9 договору, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 126588,50 грн., що складає трикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2010 року із врахуванням часткового звільнення орендаря від сплати орендної плати на 2010 рік згідно рішення ОСОБА_1 міської ради № 6 від 19.11.2008 р. та ОСОБА_1 обласної ради від 27.11.2008 р. № 7.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата).

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Пунктом 30 договору закріплений обовязок орендаря своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов договору оренди землі та вимог чинного законодавства відповідач не сплачував орендну плату за землю протягом 2013 2015 років, що призвело до утворення податкового боргу.

За інформацією Головного управління ДФС у Запорізькій області від 17.06.2016 р. заборгованість по сплаті орендної плати за землю по ПАТ «ППЗТ» станом на 01.06.2016 р. складала 72295,40 грн., в т.ч. яка утворилась за рахунок несплати податкових зобовязань згідно податкової декларації від 07.02.2013 р. № НОМЕР_1 з 30.11.2016 р. по 30.01.2014 р. згідно договорів оренди землі, в т.ч. за договором від 20.09.2006 р. № 41 оренди землі по вул. Соловїна, 3 за жовтень 2013 року в сумі 23442,32грн., за листопад 2013 року в сумі 23442,32 грн., за грудень 2013 року в сумі 23442,32 грн. Всього за двома договорами оренди заборгованість станом на 30.11.2013 р. складала 70147,88 грн.

Відповідно до інформації Головного управління ДФС у Запорізькій області від 21.04.2016 р., згідно автоматизованої інформаційної системи ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у ОСОБА_1 станом на 20.04.2016 р. заборгованість перед бюджетом з земельного податку з юридичних осіб, код платежу 18010600 ПАТ «ППЗТ», становить 71275,40 грн., яка утворилась за 2013-2015 роки. На даний час виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з ПАТ «ППЗТ» перебуває у Комунарському відділі державної виконавчої служби.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2014 р. у справі № 808/1473/14 підтверджується стягнення з платника податків ПАТ «ППЗТ» податкової заборгованості по орендній платі в розмірі 70085,40 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що вказана заборгованість по орендній платі за спірну земельну ділянку не сплачена у звязку з відсутністю коштів, а з 2014 року з цих же причин відповідач припинив подавати податкові декларації.

Таким чином, всупереч умов п. п. 11, 30 договору відповідач не виконав взятих на себе зобовязань перед позивачем щодо сплати орендної плати за спірну земельну ділянку.

Відповідно до абз. 5 п. 33 договору дія договору припиняється у разі розірвання договору оренди землі згідно з п. 34 договору.

Згідно з абз. 3 п. 34 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» визначено порядок припинення договору оренди землі шляхом його розірвання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом д частини 1 статті 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Пункт 35 договору закріплює, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається, зокрема, в разі невнесення орендарем орендної плати протягом 3-х місяців.

Таким чином, на момент подання даного позову до суду були наявними підстави для розірвання договору оренди землі в судовому порядку у звязку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати.

Окрім цього, судом встановлено, що за договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 25.12.2009 р. майно інв. № 33, 39, 41, 23, овочесховище інв. № 25, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Соловїна, 3 було відчужене відповідачем на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску».

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.06.2016 р. № 62095460 власником майна інв. № 33, 39, 41, 23, овочесховища інв. № 25 є товариство з обмеженою відповідальністю «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску», записи про державну реєстрацію права власності внесено 31.05.2010 р. Відповідачу згідно з зазначеною довідкою на земельній ділянці за адресою м. Запоріжжя, вул. Соловїна, 3 належить лише гараж-бокс (літ. Д) інв. № 11106, запис про право власності на який внесено до реєстру 14.10.2003 р.

Таким чином, відповідач не є власником пяти обєктів з шести, які розташовані на земельній ділянці за адресою м. Запоріжжя, вул. Соловїна, 3 та для розташування яких надавалась в оренду земельна ділянка.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент відчуження майна) у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно з п. е ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Абзац 7 частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Таким чином, набуття права власності ТОВ «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску» на частину обєктів нерухомості, що розташовані на орендованій земельній ділянці, є підставою для припинення договору оренди землі, яка надавалась для розташування цих обєктів.

За інформацією управління з питань земельних ресурсів ОСОБА_1 міської ради (лист вих. №1264/02-03 від 23.05.2016 р.) з моменту існування управління (з 01.03.2011 р.) заяв з приводу припинення права оренди земельної ділянки від ЗАТ «ППЗТ» по вул. Соловїна, 3 до управління не надходило. Управлінням не подавались позови до суду про розірвання договору оренди зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до довідки № 1025/10/08-29-12-02-12 від 26.08.2016 р. ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, з 30.11.2013 року по теперішній час публічне акціонерне товариство «ППЗТ» має заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою по вул. Соловїна, 3, загальною площею 28,1985 га. За зазначений період відсутня оплата орендної плати за землю за користування вищезазначеними земельними ділянками, від ПАТ «ППЗТ» та інших підприємств, а саме ТОВ «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску». Також відсутній факт надходження грошових коштів по орендній платі від ТОВ «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску» за період з 30.11.2013 року по 12.07.2016 року.

Таким чином, орендна плата за земельну ділянку по вул. Соловїна, 3 в м. Запоріжжі не сплачується а ні відповідачем, а ні новим власником частини майна, що розташована на ній, - ТОВ «Придніпровське підприємство по сортуванню та відвантаженню піску».

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме: систематична несплата відповідачем орендної плати за землю, а також фактичне припинення права оренди у звязку з відчуженням обєкту нерухомості, що розташований на ній, суд визнав позовні вимоги про розірвання договору оренди законними та обґрунтованими.

Разом з тим, 20.09.2016 р. дія договору припинилася, оскільки закінчився строк, на який його було укладено.

Відповідно до приписів п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження у справі в частині позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04.09.2006р. підлягає припиненню у звязку із відсутністю предмету спору, оскільки дія зазначеного договору припинилась вже після звернення прокурора до суду з позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. В п. 20 договору оренди землі сторони погодили, що після припинення договору орендар повертає орендареві земельну ділянку у стані не гіршому з тим, у якому він одержав її в оренду.

Враховуючи викладене, вимога про зобов'язання відповідача повернути на користь ОСОБА_1 міської ради земельну ділянку є правомірною та підлягає задоволенню.

Разом з тим, пунктом 2 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

05.10.2016 р. ОСОБА_1 міською радою заявлено клопотання про вихід за межі позовних вимог. Зазначене клопотання позивач обґрунтовує тим, що позовна вимога про часткове повернення земельної ділянки суперечить чинному законодавству, оскільки відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором оренди, тобто всю земельну ділянку. У випадку задоволення позовної вимоги, сформульованої у позові, ОСОБА_1 міська рада та місцевий бюджет зазнає збитків, оскільки частина земельної ділянки залишиться в розпорядженні позивача.

Розглянувши клопотання позивача про вихід за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про доцільність його задоволення та вихід за межі позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з пунктами 1, 2 договору орендодавець, відповідно до рішення 13-ї сесії 4-го скликання ОСОБА_1 міської ради № 8/51 від 15.02.2006 р., а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку площею 28,1985 га, для розташування станції «Карєрна» виробництва по відвантаженню піску, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Соловїна, 3.

Земельна ділянка по вул. Соловїна, 3 площею 28,1985 га кадастровий номер :06:019:0001 була передана відповідачу 20.09.2006 р. відповідно акту приймання-передачі земельної ділянки за договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

В п. 20 договору оренди землі сторони погодили, що після припинення договору орендар повертає орендареві земельну ділянку у стані не гіршому з тим, у якому він одержав її в оренду.

Таким чином, враховуючи, що по договору за актом прийому-передачі орендарю орендодавцем була передана земельна ділянка по вул. Соловїна, 3 площею 28,1985 га кадастровий номер :06:019:0001, після припинення дії договору орендарем орендодавцеві підлягає поверненню та ж сама земельна ділянка, за тією ж адресою, тієї ж площі та за тим же кадастровим номером.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати в сумі 1378 грн. покладаються на відповідача.

Суд вважає за необхідне розяснити прокурору, що він має право звернутися до суду з клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору в розмірі 1378 грн. в порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року N 3674-VI, у звязку із припиненням провадження в частині позовних вимог про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04.09.2006 р.

Керуючись ст. ст. 253, 526, 530, 629, 631 Цивільного кодексу України, ст. 180 Господарського кодексу України, ст. ст. 14, 265, 287 Податкового кодексу України, ст. ст. 120, 125, 141 Земельного кодексу України, ст. ст. 13, 20, 21, 31, 32, 34 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 32, 33, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Заступника керівника прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - ОСОБА_1 міської ради до публічного акціонерного товариства «ППЗТ», м. Запоріжжя, про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04.09.2006 р. та зобовязання повернути земельну ділянку, яка розташована за адресою вул. Соловїній, 3 у м. Запоріжжя, площею 28,19 га, яка входить до складу земельної ділянки з кадастровим номером :06:019:0001, та є вільною від забудов ПАТ «ППЗТ», задовольнити частково.

2. Припинити провадження в частині позовних вимог Заступника керівника прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - ОСОБА_1 міської ради до публічного акціонерного товариства «ППЗТ», м. Запоріжжя, про розірвання договору оренди земельної ділянки від 04.09.2006 р.

3. Клопотання ОСОБА_1 міської ради про вихід за межі позовних вимог в частині позовних вимог про зобовязання публічного акціонерного товариства «ППЗТ» повернути на користь ОСОБА_1 міської ради земельну ділянку, яка розташована за адресою вул. Соловїній, 3 у м. Запоріжжя, площею 28,19 га задовольнити.

4. Зобовязати публічне акціонерне товариство «ППЗТ» (69063, м. Запоріжжя, вул. Чапаєва, буд. 16, код 01235931) повернути на користь ОСОБА_1 міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ) земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Соловїна, 3 у м. Запоріжжі, площею 28,1985 га (кадастровий номер :06:019:0001). Видати наказ.

5. Стягнути з публічного акціонерного товариства «ППЗТ» (вул. Чапаєва, буд. 16, м. Запоріжжя, 69063, ) на користь прокуратури Запорізької області в особі ОСОБА_1 місцевої прокуратури №3 (вул. Добролюбова, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006, , на розрахунковий рахунок № 0271, код класифікації видатків бюджету - 2800, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. за позовну вимогу про зобовязання повернути земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул. Соловїна, 3 у м. Запоріжжі, площею 28,1985 га (кадастровий номер :06:019:0001). Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 84, 85 ГПК України 24 жовтня 2016 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.