ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р. Справа № 914/4284/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Марко Р.І.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк №10-3/10710 від 21.06.16

на постанову Господарського суду Львівської області

від 09.06.16 року у справі № 914/4284/15

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Оптіма-Капітал, м. Львів

про банкрутство ОСОБА_2 підприємства Шива (79066, м. Львів, вул. Зубрівська, 38; код ЄДРПОУ № 23270044),

за участю представників:

від скаржника: ОСОБА_3

від заявника: ОСОБА_4

від боржника: не зявився.

від Компанії "Dorset Union LTD": ОСОБА_5

від ПАТ «НДІ ПРЕА»: ОСОБА_6

від ТОВ «Будівельний Альянс»: ОСОБА_7

Арбітражний керуючий: ОСОБА_8

Учасникам процесу розяснено їх права та обовязки, передбачені ст. ст. 20,22 ГПК України. Заяв про відвід складу суду не надходило. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У судовому засіданні 25.10.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

09.06.2016 року господарським судом Львівської області (суддя Гутьєва В.В.) у справі № 914/4284/15 прийнято постанову, якою, серед іншого, у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк про продовження процедури розпорядження майном ОСОБА_2 підприємства Шива на два місяці відмовлено; припинено процедуру розпорядження майном ОСОБА_2 підприємства Шива та повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_8; Приватне підприємство Шива визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором у справі арбітражного керуючого ОСОБА_8, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 314 від 28.02.2013 р., адреса: 79031, АДРЕСА_1; постановлено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання ОСОБА_2 підприємства Шива банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; ліквідатору відповідно до ст.ст. 37-48 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011 р. здійснити ліквідаційну процедуру та подати звіт про виконану роботу і документально підтверджений баланс на затвердження суду у строк, встановлений ст. 37 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011 р.; судове засідання призначити на 05.09.16 року на 14:15, яке відбудеться в приміщенні господарського суду Львівської області; зобовязано ліквідатора надати суду звіт про проведену роботу.

Не погоджуючись з постановою господарського суду Львівської області від 09.06.2016 року у справі № 914/4284/15, Публічне акціонерне товариство ВіЕс Банк оскаржило її у апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу (вх.№01-05/3203/16 від 30.06.2016 року). Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції фактично без обгрунтувань відмовлено у задоволенні клопотання про продовження процедури розпорядження майном ОСОБА_2 підприємства Шива, а також проігноровано клопотання представника про відкладення розгляду справи. Крім цього, апелянт зазначає про передчасність винесення оскаржуваної постанови, оскільки ним (ПАТ ВіЕс Банк) подано ряд апеляційних скарг на ухвали місцевого суду від 11.05.2016 року про затвердження грошових вимог кредиторів боржника; також банк вважає, що для визначення реальної вартості основних засобів ПП «Шива» необхідно було проводити оцінку ринкової вартості майна банкрута незалежним експертом. Відтак, скаржник просить скасувати постанову господарського суду Львівської області від 09.06.2016 року у справі № 914/4284/15 та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП Документообіг господарських судів, 30.06.2016 року справу за № 914/4284/15 розподілено до розгляду головуючому судді - Желіку М.Б., суддям Малех І.Б., Марко Р.І.

04.07.2016 року ухвалами Львівського апеляційного господарського суду поновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття їх до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 13.07.2016 року.

Ухвалою суду від 13.07.2016 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 31.08.2016 року.

25.07.2016 року на адресу Львівського апеляційного господарського суду надійшов лист Вищого господарського суду України вих.№04-20/275 від 19.07.2016 року, згідно з яким Вищий господарський суд України просив надіслати всі відсутні матеріали справи № 914/4284/15 для розгляду касаційної скарги ПАТ "ВіЕс Банк" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 року у справі № 914/4284/15. Ухвалою суду від 25.07.2016 року провадження у даній справі зупинено до повернення матеріалів справи №914/4284/15 з Вищого господарського суду України.

13.10.2016 року матеріали справи надійшли до Львівського апеляційного господарського суду. Ухвалою суду від 17.10.2016 року провадження у даній справі поновлено та призначено розгляд справи на 25.10.2016 року.

У судове засідання 25.10.2016 року зявилися представники апелянта, ініціюючого кредитора та інших кредиторів (Компанії "Dorset Union LTD", ПАТ «НДІ ПРЕА», ТОВ «Будівельний Альянс»), арбітражний керуючий. Представники інших учасників процесу не зявилися, причин неявки не повідомили, заяв, клопотань щодо процесу розгляду справи не подавали. Представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, арбітражний керуючий та інші присутні учасники процесу проти вимог апеляційної скарги заперечили.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Відтак, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за участю представників, що зявилися в судове засідання, та за наявними у матеріалах справи документами.

06.07.2016 року через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника Компанії "Dorset Union LTD", в якому просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк на постанову господарського суду Львівської області від 09.06.2016 року відхилити.

06.07.2016 року до Львівського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Оптіма-Капітал, в якому просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк на постанову господарського суду Львівської області від 09.06.2016 року відхилити.

06.07.2016 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ліквідатора ОСОБА_2 підприємства Шива ОСОБА_8, в якому просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк на постанову Господарського суду Львівської області від 09.06.2016 року про визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури ОСОБА_2 підприємства Шива відхилити.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 16.12.2015 року прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Оптіма-Капітал.

Ухвалою від 22.12.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 підприємства «Шива».

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року ухвалу господарського суду Львівської області від 22 грудня 2015 року у справі № 914/4284/15 скасовано, прийнято нове судове рішення: відмовлено у порушенні провадження у справі про банкрутство приватного підприємства Шива.

Однак, постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2016 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2016 року у справі № 914/4284/15 скасовано та прийнято нове рішення: припинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" на ухвалу господарського суду Львівської області від 24 лютого 2016 року.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 11.05.2016 року затверджено реєстр вимог кредиторів ОСОБА_2 підприємства Шива. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 року вказану ухвалу господарського суду від 11.05.2016 року у справі № 914/4284/15 залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ ВіЕс Банк без задоволення.

08.06.2016 року на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання ПАТ ВіЕс Банк про продовження процедури розпорядження майном ОСОБА_2 підприємства Шива на два місяці та клопотання про відкладення розгляду судової справи.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ПАТ ВіЕс Банк зазначає про безпідставну відмову судом першої інстанції у задоволенні таких клопотань. Однак, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду та зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом» під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Про введення процедури розпорядження майном зазначається в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство (ч.9 ст.16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці (ч.2 ст.22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Апелянт вважає, що фактично процедура розпорядження майном ПП Шива розпочалася з 06.04.2016 року і фактично триває 64 дні, оскільки постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року ухвалу господарського суду Львівської області від 22 грудня 2015 року про порушення провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 підприємства Шива скасовано, а в подальшому - 06.04.2016 року провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 підприємства Шива відновлено після скасування Вищим господарським судом України постанови Львівського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2016 року. Тому ПАТ ВіЕс Банк просив суд продовжити процедуру розпорядження майном ПП Шива на два місяці.

Колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до наведеної вище норми ч.2 ст.22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитор ПАТ ВіЕс Банк не був належним субєктом звернення для продовження процедури розпорядження майном боржника, оскільки відповідне клопотання може подавати розпорядник майна, комітет кредиторів або боржник, але не окремий кредитор. Крім цього, таке клопотання має бути належним чином вмотивованим, а кредитор як підставу для продовження строку процедури розпорядження майном зазначає лише ту обставину, що вказана процедура фактично триває 64 дні.

Як встановлено з матеріалів справи, провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 підприємства «Шива» порушено 22.12.2015 року. Постанова про визнання боржника банкрутом прийнята 09.06.2016 року. З 24.02.2016 року по 06.04.2016 року ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство переглядалася в апеляційній (ухвала місцевого суду скасована) та касаційній (постанову суду апеляційної інстанції скасовано, апеляційне провадження припинено) інстанціях. Іншого початку процедури розпорядження майном, ніж порушення провадження у справі про банкрутство, законом не передбачено. Тому твердження апелянта про те, що фактично процедура розпорядження майном почалася з 06.04.2016 року є безпідставним і необгрунтованим, оскільки вона почалася з моменту винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство і станом на 09.06.2016 року становила 128 календарних днів.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обгрунтовано та правомірно відмовив у задоволенні клопотання про продовження процедури розпорядження майном.

Заперечення скаржника про ігнорування місцевим судом його клопотання про відкладення розгляду справи (обґрунтовувалось тим, що представник ПАТ ВіЕс Банк ОСОБА_3, який обізнаний з матеріалами даної судової справи, буде зайнятий в інших судових засіданнях і у ПАТ ВіЕс Банк відсутня можливість забезпечити участь представника) також є безпідставним і не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки суд обгрунтував та мотивував відмову у задоволенні такого клопотання належним чином. Так, суд правильно зазначив, що в попередньому судовому засіданні (11.05.2016 року) були присутні два представники від ПАТ ВіЕс Банк - ОСОБА_3 та ОСОБА_9 До клопотання ПАТ ВіЕс Банк про відкладення розгляду справи не долучено наказу про відрядження саме ОСОБА_3, тому невідомо який саме працівник відбув у відрядження для розгляду справ у Луцькому міськрайонному суді Волинської області. ПАТ ВіЕс Банк є юридичною особою, наявна юридична служба, в якій працює декілька працівників. Крім того, долучена до клопотання копія апеляційної скарги ПАТ ВіЕс Банк на ухвалу господарського суду Львівської області від 11.05.2016 року про визнання грошових вимог ПАТ ВіЕс Банк не може слугувати підставою для відкладення розгляду справи, оскільки станом на момент розгляду справи відсутня інформація про прийняття Львівським апеляційним господарським судом апеляційної скарги до свого провадження. До того ж фактично процедура розпорядження майном завершена і строк процедури, визначений Законом, сплив.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом» до закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов'язані прийняти одне з таких рішень:

схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації;

відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації;

подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником;

подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури;

подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди.

У разі наявності обставин, що не надають комітету кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, комітет кредиторів може прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном.

У підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень:

ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону;

ухвалу про введення процедури санації та зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі відхилення плану санації боржника зборами кредиторів або неподання його боржником;

постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство;

ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду в межах граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно, завдання підсумкового засідання суду полягає у з'ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка надається судом.

Відповідно до ст. 37 Закону у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом. Неявка у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про час і місце такого засідання, не перешкоджає провадженню у справі.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розпорядник майна зобов'язаний, серед іншого, аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення; надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника; не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість; виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2016 року розпорядником майна подано суду клопотання про долучення до матеріалів справи звіту розпорядника майна з додатками, в якому, зокрема, зазначено про відсутність у підприємства боржника власного капіталу на дату порушення справи про банкрутство, про відсутність достатніх оборотних коштів для погашення боргів підприємства невстановлення ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства. Також долучено повідомлення арбітражного керуючого за результатами розгляду вимог ПАТ «Науково-дослідний інститут побутової радіоелектронної апаратури», АО «АК «Укрзахідюрсервіс», Компанії "Dorset Union LTD", ТОВ «Будівельний Альянс», ПАТ «ВіЕс Банк».

Крім цього, матеріалами справи підтверджено, що на засіданні перших зборів кредиторів ПП «Шива», які проводились 23.05.2016 року і на яких був присутній представник ПАТ «ВіЕс Банк», було прийнято рішення, зокрема, про визначення кількісного складу комітету кредиторів ПП «Шива» у складі трьох кредиторів: Компанії "Dorset Union LTD", ПАТ «Науково-дослідний інститут побутової радіоелектронної апаратури», ТОВ «Будівельний Альянс»; про подання до господарського суду Львівської області клопотання про визнання ПП «Шива» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно з протоколом №1 засідання комітету кредиторів ПП «Шива» від 23.05.2016 року при розгляді питання щодо подальшої процедури банкрутства боржника виступив розпорядник майна (доповів про виконану роботу та надав інформацію про фінансово-майновий стан ПП «Шива» станом на 20.05.2016 року) та голова комітету кредиторів ОСОБА_10, яка за результатами доповіді арбітражного керуючого запропонувала звернутись до господарського суду Львівської області з клопотанням про визнання ПП «Шива» банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором ПП «Шива» арбітражного керуючого ОСОБА_8

24.05.2016 року на адресу місцевого суду головою комітету кредиторів ПП «Шива» подано клопотання про визнання ПП «Шива» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, а також про призначення ліквідатором ПП «Шива» арбітражного керуючого ОСОБА_8.

Із поданої розпорядником майна інформації про фінансово-майновий стан ПП «Шива» станом на 20.05.2016 року (клопотання вх.№ 2799/16 від 24.05.2016 року) вбачається дослідження арбітражним керуючим інформації щодо обтяження рухомого майна, щодо речових прав на нерухоме майно та іншого речового права, щодо надісланих запитів, щодо проведеної інвентаризації наявного майна станом на 31.01.2016 року (основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, залишків коштів на рахунках, дебіторської заборгованості). Арбітражним керуючим встановлено, що активи ПП «Шива» станом на травень 2016 року становлять 46 758 383,63 грн., а згідно з ухвалою суду від 11.05.2016 року заборгованість перед кредиторами становить 121 037 291,59 грн. Основними перешкодами у відновленні платоспроможності боржника є недостатність фінансових ресурсів для поповнення обігових коштів; відсутність реальних пропозицій від санаторів, засновників щодо відновлення платоспроможності боржника; відсутність оборотних коштів для погашення боргів; пасиви ПП Шива значно перевищують активи. Розпорядником майна долучено реєстр вимог кредиторів станом на 20.05.2016 року, заяву № 1 від 24.05.2016 року про надання згоди на призначення його ліквідатором ПП «Шива».

Також у матеріалах справи наявні відповіді на запити розпорядника майна. Так, Територіальний сервісний центр № НОМЕР_1 МВС у Львівській області повідомив, що відповідно до бази компютерного обліку ЄДР МВС України та «ДАІ-2000» транспортні засоби за ПП Шива не зареєстровані (лист за вих. № 27/13-4641-308 зп від 03.02.2016 р.); Державна інспекція сільського господарства в Львівській області надала інформацію про те, що реєстрація спецтехніки за ПП Шива на території Львівської області не проводилась (лист за вих. № 603/4-7-8 від 28.03.2016 р.); Головне управління Держпраці у Львівській області надало інформацію про те, що за ПП Шива не зареєстровано майна, що підлягає реєстрації або взяттю на облік відповідно до наданих повноважень, а саме: підіймальних споруд та великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування (лист за вих. № 485/1/9-09 від 01.02.2016 р.).

Наведені обставини досліджувались судом першої інстанції, діям розпорядника майна та комітету кредиторів надавалась належна правова оцінка, у звязку з чим колегія суддів не вбачає порушення чи недотримання місцевим судом вимог закону при прийнятті оскаржуваної постанови.

Непідтвердженими та необгрунтованими є заперечення, наведені в апеляційній скарзі, стосовно заниження вартості активів банкрута і необхідності визначення вартості майна боржника виключно шляхом проведення оцінки ринкової вартості майна. Так, одним із обовязків розпорядника майна відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість.

У матеріалах справи наявні звіти розпорядника майна за період 2013-2015 років та станом на 20.05.2016 року, в яких відображена інформація щодо проведеної інвентаризації наявного майна боржника. Інформація про фінансово-майновий стан боржника була предметом обговорення на засіданні комітету кредиторів 23.05.2016 року.

Майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю (ч.ч.1,2 ст.43 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом»).

Згідно з ч.ч.1,2 ст.57 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим. Початкова вартість підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону.

Відповідно, виходячи із положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не вбачається обовязкового проведення оцінки ринкової вартості майна банкрута незалежним експертом. Відтак, не може вважатися порушенням вимог закону визначення вартості основних засобів ПП «Шива» арбітражним керуючим.

Непідтвердженим є твердження апелянта про те, що він виступав на зборах кредиторів із пропозицією проведення оцінки ринкової вартості майна боржника, оскільки із долучених до матеріалів справи протоколів засідання перших зборів кредиторів і засідання комітету кредиторів від 23.05.2016 року не вбачається виступу банку з такою пропозицією, а інших протоколів зборів кредиторів банком не подано.

Крім цього, відповідно до ч.3 ст.57 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Із відповідним клопотанням кредитор ПАТ «ВіЕс Банк» до суду не звертався, а заперечень з боку інших кредиторів, які розглядали інформацію про фінансово-майновий стан боржника на засіданні комітету кредиторів, не поступало.

Колегія суддів також не погоджується з доводами апелянта про те, що оскільки банком було подано ряд апеляційних скарг на ухвали суду від 11.05.2016 року про визнання грошових вимог, то прийнята місцевим судом постанова від 09.06.2016 року є передчасною та незаконною. Так, як вказано в апеляційній скарзі, ПАТ «ВіЕс Банк» подав відповідні апеляційні скарги 14.06.2016 року, 15.06.2016 року, 16.06.2016 року, тобто вже після прийняття оскаржуваної постанови. Крім цього, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 року ухвала суду від 11.05.2016 року про затвердження реєстру вимог кредиторів у даній справі залишена без змін. Також колегія суддів зазначає, що ухвали про визнання кредиторських вимог не опосередковують рух справи про банкрутство, їх оскарження не може впливати на неможливість розгляду справи про банкрутство до закінчення розгляду таких апеляційних скарг.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надано правильну оцінку зібраним у справі доказам, враховано подане клопотання зборів кредиторів про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, враховано відсутність мотивованих клопотань розпорядника майна, комітету кредиторів, боржника про продовження строку процедури розпорядження майном, взято до уваги вчинення розпорядником майна дій, передбачених законом під час здійснення процедури розпорядження майном, а тому його висновки про достатність підстав для припинення процедури розпорядження майном, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури є обгрунтованими та правомірними. Відтак, оскаржувана постанова суду першої інстанції зазначеним вище вимогам закону відповідає, а заперечення, наведені у апеляційній скарзі, є безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами справи та встановленими судом обставинами.

У відповідності до ст. 103 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів вважає, що постанова господарського суду Львівської області від 09.06.2016 року у справі № 914/4284/15 підлягає залишенню без змін.

Сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір залишається за скаржником.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ВіЕс Банк №10-3/10710 від 21.06.2016 року на постанову господарського суду Львівської області від 09.06.2016 року у справі № 914/4284/15 залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Львівської області від 09.06.2016 року у справі № 914/4284/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 28.10.2016 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Марко Р.І.

суддя Малех І.Б.