КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2016 р. Справа№ 911/2058/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник, дов. № 16 від 10.06.2016;

від відповідача: ОСОБА_3 представник, дов. № 880 від 05.08.2016;

від третьої особи: не зявилися;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнського акціонерного банку в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „ВіЕйБі Банк ОСОБА_4

на рішення господарського суду Київської області від 30.08.2016

у справі № 911/2058/16 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Публічного акціонерного товариства „Броварський завод пластмас

до Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_5

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_6 реєстратор Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7

про визнання недійсним рішення про придбання предмета іпотеки та усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Київської області звернулося Публічне акціонерне товариство „Броварський завод пластмас з позовом до Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнський ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення ПАТ „Всеукраїнський ОСОБА_5 про придбання предмета іпотеки за іпотечним договором від 06.08.2009 між позивачем та відповідачем, усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 29592505 від 13.05.2016 16:18:09 та скасування запису про право власності від 13.05.21, внесеного державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7.

Рішенням від 30.08.2016 господарський суд Київської області позов задовольнив частково. Визнав недійсним та скасував рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29592505 від 13.05.2016 16:18:09, приватний нотаріус ОСОБА_7, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ щодо права власності ПАТ „Всеукраїнський ОСОБА_5 на комплекс, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, 53; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 06; номер запису про право власності: 14497621. Скасував запис про право власності: 14497621 щодо права власності ПАТ „Всеукраїнський ОСОБА_5 на комплекс, що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, 53; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 06, внесений 13.05.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором приватний нотаріус ОСОБА_7, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Стягнув з ПАТ „Всеукраїнський ОСОБА_5 2 756 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовив.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „ВіЕйБі Банк ОСОБА_4 звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 30.08.2016 у справі № 911/2058/16 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовної вимоги відмовити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Ухвалою від 26.09.2016 Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гаврилюк О.М., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г., апеляційну скаргу ПАТ „Всеукраїнського акціонерного банку в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „ВіЕйБі Банк ОСОБА_4 було прийнято до провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за участю представників сторін та третьої особи.

В звязку з перебуванням судді Коротун О.М., яка не є суддею-доповідачем у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.10.2016 було визначено склад колегії суддів: Гаврилюк О.М. (головуючий), ОСОБА_8, ОСОБА_1

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.10.2016 відкладено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнського акціонерного банку в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „ВіЕйБі Банк ОСОБА_4 на рішення господарського суду Київської області від 30.08.2016 у справі № 911/2058/16 на 24.10.2015 на 11 год. 15 хв., за участю представників сторін та третьої особи.

В судове засідання 24.10.2016 повноважний представник третьої особи не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Після обговорення судова колегія дійшла висновку, що неявка повноважного представника третьої особи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

24.10.2016 представником відповідача через відділ канцелярії суду подано додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги, до якого, в якості доказу для доручення до матеріалів справи, додано копію вимоги № 31/1-9257 від 17.07.2014 та копії експрес накладних на чотирьох аркушах.

Згідно із ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу; додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Скаржником не обґрунтовано неможливість подання додаткових доказів суду першої інстанції, (слід зазначити, що вимога № 31/1-9257 є документом відповідача), у звязку із чим, копія вимоги № 31/1-9257 від 17.07.2014 та копії експрес накладних на чотирьох аркушах, відповідно до ст. 101 ГПК України, не приймається для розгляду апеляційної скарги.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у запереченні на апеляційну скаргу.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників сторін, враховуючи доводи додаткового письмового пояснення до апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.08.2009 між позивачем і відповідачем було укладено та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за № 856, іпотечний договір, за умовами якого позивач, за договором іпотекодавець, передав в іпотеку відповідачу, за договором іпотекодержателю, належне йому на праві власності нерухоме майно комплекс, що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, 53 (предмет іпотеки-1) та гуртожиток, що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, бул. Незалежності, буд. 3б (предмет іпотеки - 2).

Предмет іпотеки-1 за договором від 06.08.2009 належить позивачу на підставі договору про поділ комплексу, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим № 854 від 14.07.2009, право власності зареєстроване за позивачем в Комунальному підприємстві Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» 22.07.2009, про що зроблено запис у книгу № 1/4, номер запису: 1303, реєстраційний номер 27849215.

Іпотечний договір від 06.08.2009 укладений на забепечнення виконання грошових зобовязань: 1) Публічного акціонерного товариства «Броварський завод пластмас» у розмірі 367 245,85 грн. за кредитним договором № 63 від 06.08.2009; 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Луксор» у розмірі 204 886 994,02 грн. за кредитним договором № 7 від 08.02.2008; договором № 4 про відкриття акредитиву від 08.02.2008; кредитним договором № 87 від 08.10.2008; договором № 25 про відкриття акредитиву від 08.10.2008; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю «І-Тел» у розмірі 51 397 692,86 грн. за кредитним договором № 59 від 21.07.2008; договором № 13 про відкриття аккредитиву від 21.07.2008; 4) Товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті Інвест Компані» у розмірі 243 112 367,75 грн. за кредитним договором № 41 від 11.05.2007; договором № 7 про відкриття акредитиву від 11.05.2007; кредитним договором № 66 від 01.08.2008; кредитним договором № 67 від 01.08.2008; договором № 16 про відкриття акредитиву від 01.08.2008; кредитним договором № 89 від 15.10.2008; договором № 27 про відкриття акредитиву від 15.10.2008.

Наявність заборгованості сторонами не спростовується та не заперечується, також підтверджений судовими рішеннями, копії яких були залучені відповідачем до письмових заперечень проти позову по справі № 826/8989/16 (при написанні рішення суду у справі № 911/2058/16 Господарським судом використовувалися матеріали справи Окружного адміністративного суду м. Києва № (єдиний унікальний №) 826/8989/16, повна копія яких була надана позивачем).

У звязку з наявністю не спростованої сторонами заборгованості за кредитними договорами та договорами про відкриття акредитиву, відповідач на підставі ст. 33, ст.ст. 36-37 Закону України «Про іпотеку», п. 7.6.1. іпотечного договору від 06.08.2009 звернувся до третьої особи про здійснення державної реєстрації за відповідачем прав власності на нерухоме майно згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 57 Постанови Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1127 від 25.12.2012 з метою погашення вищезазначеної заборгованості.

Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29592505 від 13.05.2016 16:18:09, приватний нотаріус ОСОБА_7, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ (надалі також рішення третьої особи) на підставі Іпотечного договору, серія та номер: 856, виданий 06.08.2009, видавник: ОСОБА_9, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, зареєстровано приватну форму власності в розмірі 1 (однієї) частки за Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_5», , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 27Т на обєкт нерухомого майна: комплекс реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 06, який не є обєктом житлової нерухомості, адреса: Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, 53 (номер запису про право власності: 14497621).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі ОСОБА_6 реєстр прав) єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів таких прав.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна № 61581091 від 16.06.2016, матеріалів справи № 826/8989/16, що знаходилася у провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва, в ОСОБА_6 реєстрі прав наявне оскаржуване позивачем рішення третьої особи про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29592505 від 13.05.2016 16:18:09, приватний нотаріус ОСОБА_7, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ на підставі іпотечного договору, серія та номер: 856, виданий 06.08.2009, видавник: ОСОБА_9, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу зареєстровано, яким зареєстровано приватну форму власності в розмірі 1 (однієї) частки за Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_5», , країна реєстрація: Україна, адреса: Україна, 04119, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 27Т на обєкт нерухомого майна: комплекс реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 06, який не є обєктом житлової нерухомості, адреса: Київська обл., м. Бровари, бульвар Незалежності, 53 (номер запису про право власності: 14497621).

Рішення прийнято на підставі іпотечного договору від 06.08.2009, в інтересах відповідача, третьою особою, як державним реєстратором, у звязку з невиконанням (неналежним виконанням) господарських договорів (кредитних договорів та договорів про відкриття акредитиву), зобовязання по яким забезпечувалися іпотечним договором від 06.08.2009.

Зазначене вище нерухоме майно щодо якого ухвалено спірне рішення третьої особи, перебуває на балансі позивача, і останній продовжує фактичне володіння та користування ним.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції, що спірні правовідносини повязані зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог відповідача, внаслідок чого позивачу створено перешкоди у користуванні майном, яке знаходиться у його володінні та користуванні.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з основних засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначається, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема щодо наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Аналогічне положення міститься у пункті 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127.

Згідно із п.п. 7.6.1 іпотечного договору від 06.08.2009 за рішенням відповідача задоволення його вимог може здійснюватися в позасудовому порядку шляхом переходу до нього права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання згідно з цим застереженням про задоволення вимог відповідача відповідно до перелічених у підпункті 7.6.1 договору умов.

Зокрема, обовязковою умовою переходу права власності на предмет іпотеки за цим договором є наявність письмового одностороннього рішення відповідача про придбання предмета іпотеки у власність.

В матеріалах справи відсутні докази подання відповідачем до третьої особи, як державного реєстратора, одностороннього письмового рішення про придбання предмета іпотека у власність, також не надано таких доказів до господарського суду першої інстанції.

Крім цього, зазначене підтверджується відсутністю відповідного посилання на нього, як на підставу виникнення права власності на предмет іпотеки в ОСОБА_6 реєстрі прав, оскільки при реєстрації права власності на предмет іпотеки в ОСОБА_6 реєстрі прав єдиною підставою було зазначено лише іпотечний договір від 06.08.2009.

Таким чином, при здійсненні реєстраційних дій не було дотримано вимог п.п. 7.6.1 іпотечного договору від 06.08.2009, не виконано усіх необхідних умов зазначеного договору, а третя особа не переконалася у факті повного виконання таких умов заявником, що є необхідною передумовою переходу від позивача до відповідача права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення; в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги; якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Однак, відповідачем не надано до господарського суду першої інстанції доказів направлення і вручення позивачу і боржникам письмової вимоги про усунення порушення, згідно наявної суми заборгованості, які, в свою чергу, вимагались ухвалою суду, а третя особа не довела факту подання їй відповідних документів у момент здійснення нею реєстраційних дій.

Таким чином, відповідачем і третьою особою були порушені зазначені вище норми Закону України «Про іпотеку», а також вимоги пункту 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, щодо подання необхідного переліку документів для прийняття рішення про державну реєстрацію, а саме: 1) копії письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документу, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про доведеність позивачем факти прийняття спірного рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки, в той час, як відповідачем і третьою особою, незважаючи на створені для цього судом процесуальні умови і неодноразове відкладення у звязку з цим розгляду справи, не було доведено, що зазначене рішення було прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства України та умов іпотечного договору від 06.08.2009.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним одностороннього рішення відповідача про придбання предмета іпотеки у власність за іпотечним договором від 06.08.2009, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем не доведений факт прийняття відповідачем одностороннього рішення про придбання предмета іпотеки у власність за іпотечним договором від 06.08.2009 та порушення у звязку з цим прав позивача, також не доведений факт того, що зазначене одностороннє рішення було підставою для прийняття третьою особою рішення про державну реєстрацію прав, а необхідною умовою звернення до господарського суду з позовом є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів позивача (ст. 1 ГПК України).

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог у частині визнання недійсним одностороннього рішення відповідача про придбання предмета іпотеки у власність за іпотечним договором від 06.08.2009.

Згідно із ст. 36 Закону України «Про іпотеку» після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов'язання є недійсними.

Однак, оскільки відповідачем не було надано вимоги про усунення порушень, відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», суд не має можливості встановити, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбулося саме за кредитними договорами між відповідачем та ТОВ «Луксор» № 7 від 08.02.2008, від 08.10.2008 між відповідачем і ТОВ «Луксор» № 87, між відповідачем і ТОВ «Трініті Інвест Компані» № 41 від 11.05.2007, № 66 від 01.08.2008, № 67 від 01.08.2008, № 89 від 15.10.2008, між відповідачем і ТОВ «І-Тел» № 59 від 21.07.2008, а не за іншими забезпеченими іпотечним договором від 06.08.2009 вимогами.

Також, слід зазначити, що ч. 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 391 ЦК України визначає захист права власності від порушень, не повязаних із позбавленням володіння шляхом усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію права власності на підставі іпотечного договору від 06.08.2009, були здійснені спроби по проведенню аукціонів з продажу нерухомого майна, а саме: 04.07.2016, 12.08.2016, 01.09.2016, що, у випадку завершення аукціону продажем майна, призведе до позбавлення права позивача на користування і розпорядження майном, зазначеного в іпотечному договорі від 06.08.2009.

Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні поданої відповідачем заяви про припинення провадження у справі, у звязку з безпредметністю спору та непідвідомчістю спору, оскільки, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, а ч. 3 ст. 16 ГПК України передбачено, що справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна, а як вбачається із матеріалів справи, спірні правовідносини повязані зі зверненням стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя, які повязані із невиконанням, умов цивільно-правових угод (господарських договорів) кредитних договорів та договорів про відкриття акредитиву, позивачем та боржниками, майновим поручителем за яких виступав позивач.

Згідно із ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову; забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосується предмета спору.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» встановлено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Враховуючи викладене вище, та те, що у відповідача наявні наміри реалізувати майно, набуте за спірним рішенням третьої особи, потреба у заходах до забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Київської області від 01.07.2016, не відпала.

Скаржник в апеляційній скарзі не вказав на існування обставин, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції неправильного рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги, згідно із ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства „Всеукраїнського акціонерного банку в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „ВіЕйБі Банк ОСОБА_4 на рішення господарського суду Київської області від 30.08.2016 у справі № 911/2058/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 30.08.2016 у справі № 911/2058/16 залишити без змін.

3. Справу № 911/2058/16 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

ОСОБА_1