ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 жовтня 2016 року Справа № 905/1677/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вовка І.В. (головуючого, доповідача),

Кондратової І.Д.,

Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 15.09.2016 року та ухвалу господарського суду Донецької області від 06.09.2016 року у справі № 905/1677/16 за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про стягнення штрафних санкцій, інфляційних сум та 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" 21.09.2016 року (згідно з відміткою кур'єрської служби) подано касаційну скаргу на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 15.09.2016 року та ухвалу господарського суду Донецької області від 06.09.2016 року.

Проте, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття до розгляду касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 06.09.2016 року з урахуванням такого.

Згідно зі ст. 107 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на:

1) рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду;

2) ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Отже, за змістом розділу ХІІ1 ГПК України ухвалу місцевого господарського суду може бути оскаржено після її перегляду в апеляційному порядку.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, оскаржена ухвала суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалася.

За таких обставин, у касаційної інстанції відсутні процесуально-правові підстави для прийняття до провадження касаційної скарги на ухвалу суду першої інстанції без перегляду її в апеляційному порядку, в зв'язку з чим у прийнятті касаційної скарги в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, в частині оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 15.09.2016 року касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, докази сплати судового збору відсутні. Натомість, касаційна скарга містить клопотання про відстрочення сплати судового збору з посиланням на фінансову кризу в країні та проведення на територіях Донецької та Луганської областей антитерористичної операції, що негативно впливає на господарську діяльність відповідача. В підтвердження свого тяжкого фінансового становища відповідач посилається на звіт про фінансовий результат діяльності підприємства за 2015 рік, що розміщений на офіційному ресурсі в Інтернет мережі.

У п. 9 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" зазначено, що судовий збір за подання позовних заяв та інших звернень, сплачений при їх поданні до господарських судів, які розташовані в районі проведення АТО, повторно не сплачується і не стягується. Якщо ж такий збір сплачено не було, то його сплата (стягнення) здійснюється на загальних підставах відповідно до Закону України "Про судовий збір" та з урахуванням платіжних реквізитів, визначених для того господарського суду, до якого подається відповідна заява чи інше звернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Зазначена норма закону передбачає право, а не обов'язок суду щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який повинен подати суду відповідні докази в розумінні ст. 36 ГПК України.

Проте, відповідачем не подано доказів на підтвердження скрутного майнового стану та відсутності можливості сплатити судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі, а також того, що його матеріальне становище зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги і він зможе сплатити судовий збір.

Враховуючи викладене, клопотання відповідача про відстрочку сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Отже, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, ч. 4 ст. 111 ГПК України встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, докази надіслання копії скарги публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивачу) відсутні та матеріали скарги не містять відміток про її безпосереднє вручення цьому адресатові.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись ст. 107, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті касаційної скарги приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" в частині оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 06.09.2016 року.

Клопотання приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 15.09.2016 року відхилити.

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 15.09.2016 року повернути без розгляду.

Головуючий суддя І.Вовк

Судді І.Кондратова

Л.Стратієнко