РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016Справа №910/17890/16

За позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування

житлового фонду Святошинського району м. Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстал-Сервіс»

про стягнення 33 157,51 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 по дов. № 03-юр від 15.01.2016

від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстал-Сервіс» 33 157,51 грн. заборгованості по орендній платі, відшкодування плати за землю, експлуатаційні витрати та ПДВ за неналежне виконання взятих на себе останнім зобовязань згідно договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 53 від 18.03.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2016 порушено провадження у справі № 910/17890/16 та розгляд справи призначено на 13.10.2016.

Відповідачем 13.10.2016 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляд у справи, у звязку з неможливістю направити в судове засідання представника, який має приймати участь в іншому судовому процесі. Також в цьому клопотанні відповідач проти позову заперечує.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/17890/16 від 13.10.2016.2016, у звязку з не зявленням в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 30.09.2016, розгляд справи був відкладений на 25.10.2016.

Позивач в судовому засіданні 25.10.2016 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 25.10.2015 не зявився, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду від 30.09.2016 та від 13.10.2016 було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу: м. Київ, просп. Перемоги, 75/2, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 25.10.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.03.2013 між Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Інстал-Сервіс» (орендар) та Комунальним підприємством «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (підприємство) було укладено договір про передачу майна територіальної громади міста Києва № 53 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності № 139 від 15.01.2013 та розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 105 від 28.02.2013 передає, а орендар приймає в оренду нежитлові приміщення, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва (обєкт оренди), які знаходяться за адресою: просп. Перемоги, 75/2 для розміщення магазину промислових товарів.

Згідно з п. 2.1 договору обєктом оренди є нежила окремо стояча будівля, загальною площею 51,0 кв. м.

Спір виник в звязку з тим, що відповідачем в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено орендну плату, експлуатаційні витрати, відшкодування плати за землю та ПДВ, в звязку з чим у відповідача станом на вересень 2016 року виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 33 157,51 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобовязаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до п. 4.1 договору орендодавець, підприємство зобовязані протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі обєкт оренди. Акт приймання-передачі обєкта підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Згідно акту приймання-передачі орендованого майна від 18.03.2013 складеного за участю підприємства, орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлові приміщення загальною площею 51,0 кв. м. розташовані за адресою: просп. Перемоги, 75/2 у м. Києві.

Додатковою угодою від 02.03.2015 внесено зміни до договору та визначено стороною договору (підприємство) - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 9.1 договору, строк дії останнього було встановлено з 01.04.2012 до 30.03.2015.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що за користування обєктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішення Київради № 34/6250 від 22.09.2011 та на дату підписання договору становить 3 021,7 грн.

Згідно з п. 3.2. договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць опублікованого у поточному місяці.

Відповідно до п. 3.4. договору додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Пунктом 3.5. договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні обєкта оренди орендодавцеві.

Відповідно до п. 3.6. договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Згідно з п. 3.8. договору вартість комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч. покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою, не входять до складу орендної плати та сплачуються орендарем окремо на підставі договорів (угод), укладених орендарем з підприємством або організаціями, що надають такі послуги.

Між підприємством та орендарем до договору № 53 від 18.03.2013 укладено угоду № 1 про відшкодування витрат підприємства, відповідно до умов якої дійшли згоди, що орендар відшкодовує на рахунок підприємства:

- відшкодування плати за землю у розмірі 30,52 грн. без ПДВ;

- експлуатаційні витрати балансоутримувача у розмірі 86,70 грн. без ПДВ.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з п. 4.2 договору орендар зобовязаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Всупереч вищеназваному договірному зобовязанню відповідач не виконав своїх обовязків в частинні внесення орендної плати, експлуатаційних витрат, відшкодування плати за землю та ПДВ, в результаті чого станом на вересень 2016 року виникла заборгованість, яка загалом становить 33 157,51 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 33 157,51 грн. боргу з орендної плати, експлуатаційних витрат, відшкодування плати за землю та ПДВ є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інстал-Сервіс» (03062, м. Київ, просп. перемоги, 75/2, ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 17, ) 33 157 (тридцять три тисячі сто пятдесят сім) грн. 51 коп. боргу по орендній платі, експлуатаційних витрат, відшкодування плати за землю та ПДВ, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 26.10.2016.

Суддя ОСОБА_2