У х в а л а

18 жовтня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-
розглянувши заяву Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про перегляд Верховним Судом України постанови Харківського апеляційного господарського суду від 9 червня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 2 серпня 2016 року у справі № 922/561/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Харківрегіонгаз» (далі - ТОВ «Харківрегіонгаз») до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 5 квітня 2016 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «Харківрегіонгаз» про визнання недійсним рішення відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 9 червня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ «Харківрегіонгаз» про визнання недійсним рішення задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 2 серпня 2016 року касаційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишено без задоволення. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 9 червня 2016 року залишено в силі.

У жовтні 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про перегляд Верховним Судом України постанови Харківського апеляційного господарського суду від 9 червня 2016 року та постанови Вищого господарського суду України від 2 серпня 2016 року у справі № 922/561/16 з підстав, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як докази неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, та неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 18 листопада 2014 року у справі № 922/2404/14, від 23 червня 2015 року у справі № 910/27160/14, від 30 березня 2016 року у справі № 910/16509/15 та у справі № 910/27130/15, від 10 серпня 2016 року у справі № 917/2711/15, в яких на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального та процесуального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права до заяви додано копію постанови Верховного Суду України від 12 березня 2013 року у справі № 3-5гс13.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються наданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 922/561/16 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік А.А. Ємець