ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 жовтня 2016 р. Справа № 903/627/16

за позовом публічного акціонерного товариства Волиньобленерго в особі Луцької міської філії

до будинкового комітету ПВК Відродження

про стягнення 9982грн. 81коп.

Суддя Слободян О.Г.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1- представник, довіреність від 03.06.2016р.

від відповідача: н/з

Представнику позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заяви про відвід судді та фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач ПАТ Волиньобленерго в особі Луцької міської філії звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача БК ПВК Відродження 10138грн. 12коп., з них 3601грн. 23коп. пені, 6126грн. 20коп. інфляційних втрат, 410грн. 20коп.- 3% річних за прострочення виконання грошових зобов'язань згідно договору про постачання електричної енергії №529-2115000 від 15.10.2010р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що згідно укладеного договору про постачання електричної енергії №529-2115000 від 15.10.2010р., відповідач зобов'язався оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №2 „Порядок розрахунків" та №3 „Порядок зняття показників засобів обліку електричної енергії". Відповідач оплачував спожиту електричну енергію несвоєчасно, чим порушив умови договору та приписи чинного законодавства, внаслідок чого відповідачу нараховано 3601грн. 23коп. пені, 6126грн. 20коп. інфляційних втрат, 410грн. 20коп.- 3% річних.

Позивачем подано заяву (вх. №01-65/211/16 від 24.10.2016р.) про зменшення позовних вимог у зв'язку із допущенням арифметичних помилок в розрахунку, в якій він просить стягнути з відповідача 9982грн. 81коп. з них: 3600грн. 60коп. пені, 5984грн. 89коп. інфляційних втрат, 397грн. 32коп. - 3% річних.

Відповідно до ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Заява позивача про зменшення позовних вимог подана до прийняття рішення, відповідає вимогам ст.22 ГПК України та прийнята судом.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав зменшені вимоги у повному обсязі.

Відповідач двічі в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву (доводів та заперечень) не подав.

Ухвали суду про порушення провадження у справі від 01.09.2016р. та про відкладення розгляду справи від 04.10.2016р., що направлялись відповідачу, повернулись на адресу суду без вручення адресату, з відміткою пошти: "За закінченням терміну зберігання".

Відповідно до абз.3 п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд вважає, що виконав обов'язок щодо повідомлення відповідача про вчинення процесуальних дій.

Згідно п.3.9.2. даної постанови у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

15 жовтня 2010р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір про постачання електричної енергії №529-2115000.

В розділі 2 Договору зазначено, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.2.2.3. Договору БК ПВК Відродження зобов'язувалось оплачувати Луцькій міській філії ВАТ „Волиньобленерго" вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №2 „Порядок розрахунків" та №3 „Порядок зняття показників засобів обліку електричної енергії". Отже, відносини між Позивачем і Відповідачем грунтуються на умовах Договору і будуються, в першу чергу, на умовах 100-відсоткової оплати обсягів споживання електроенергії.

Оплата електричної енергії та інших платежів, спираючись на п.8.1. Договору, здійснюється Споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки Постачальника електричної енергії в терміни визначені додатком №2 „Порядок розрахунків". А п.2. додатку 2 Договору визначено, що Позивач виписує Відповідачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути сплачений протягом 3-х операційних днів від дня отримання Відповідачем рахунку.

Аналогічно це підтверджується п.8.5. Договору: остаточний розрахунок по всім платежам згідно цього Договору проводиться протягом трьох операційних (банківських) днів з дня отримання рахунків.

Позивач виконав умови договору та відповідно до п.2.1. договору постачав відповідачу електроенергію в період з 01.09.2014р. по 31.07.2016р. за тарифами, встановленими Національною комісією з питань регулювання електроенергетики, що підтверджується рахунками за електроенергію.

Відповідач не вчасно вносив оплату за спожиту електричну енергію, чим порушив умови договору.

22.08.2016р. відповідачем частково було сплачено 2000грн. нарахованої позивачем пені.

Станом на 30.08.2016 р. сума несплаченої пені, за розрахунком позивача, складає 3600,60грн.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ч.1, 7 ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.ст.230-232 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Умовами пункту 4.2.1 Договору №529-2115000 від 15 жовтня 2010 року, з врахуванням вимог статті 231, пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України, статті 258 Цивільного Кодексу України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3-2.2.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком №2 «Порядок розрахунків», Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

За внесення платежів з порушеннями термінів оплати, відповідачу нараховано пеню, яка в загальній сумі за період з 27.09.2014р. по 30.07.2016р. складає 3600грн. 60коп.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.»

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідачу було нараховано 397грн. 32коп. - 3% річних за період з 27.09.2014р. по 30.07.2016р. та 5984грн. 89коп. інфляційних втрат за період вересень 2014 року - травень 2015 року та квітень 2016 року, які є підставні та підлягають до стягнення.

Перевірка розрахунку нарахування пені, інфляційних втрат та 3% річних здійснена судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ".

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається при задоволенні позову на відповідача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Будинкового комітету «ПВК Відродження» (43000, Волинська обл., м. Луцьк, пр.Відродження,12, ) на користь публічного акціонерного товариства Волиньобленерго в особі Луцької міської філії (43021, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Залізнична, 1, , п/р 57 у філії Волинського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 303398) 9982грн. 81коп. ( з них: 3600грн. 60коп. пені, 397грн. 32коп. - 3% річних, 5984грн. 89коп. інфляційних втрат), а також 1378грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 25.10.2016р.

Суддя О. Г. Слободян