КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Справа№ 910/16085/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Буравльова С.І.

при секретарі: Петрик М. О.

За участю представників сторін (за первісним позовом):

від позивача: не з'явились;

від відповідача 1: Кравченко О. М. - представник за довіреністю від 25.01.2016 року;

від відповідача 2: ОСОБА_3 - д-р від 01.03.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року

у справі № 910/16085/14 (суддя: Ярмак О. М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтраст Груп"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто"

2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення 117 005,10 дол. США

за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінтраст Груп"

про визнання договору поруки припиненим

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 117 005,10 дол. США. заборгованості за кредитним договором від 24.06.2008 року № 012/14/412 "Корпоративний інвестиційний кредит невідновлювальна кредитна лінія" до генеральної кредитної угоди № 010/14/375 від 19.05.2008 року.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 року, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, провадження у справі № 910/16085/14 в частині позовних вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 року рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 року у справі №910/16085/14 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, що на час порушення провадження у справі відповідач 2 мав статус суб'єкта підприємницької діяльності і тільки 22.05.2015 року припинив підприємницьку діяльність, тому суди попередніх інстанції безпідставно дійшли висновку про наявність підстав для застосування п.1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

31.03.2016 року до суду відповідачем 2 поданий зустрічний позов по справі № 910/16085/14 про визнання договору поруки № 12/14/869 від 30.06.2010 припиненим.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року первісний позов задовольнити частково.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" відсотки за користування кредитом у розмірі 126 306 дол. США 76 центів та 46 110 грн. 55 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Провадження з розгляду зустрічного позову у справі № 910/16085/14 припинено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач 1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивовна тим, що з моменту винесення Господарським судом міста Києва рішення по справі № 910/15294/13 про дострокове повне стягнення заборгованості по кредитному договору № 012/14/412 від 24.06.2008 року до правовідносин сторін по кредитному договору не застосовуються його положення, оскільки між сторонами виникли правовідносини з виконання рішення господарського суду.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" по справі № 910/16085/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" по справі № 910/16085/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Буравльов С.І. та призначено до розгляду на 08.06.2016 року.

Крім того, не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач 2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині припинення провадження з розгляду зустрічного позову та ухвалити нове, яким зустрічний позов задовольнити, визнати договір поруки № 12/14/869 від 30.06.2010 року припиненим.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 повернуто без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

26.05.2016 року до Київського апеляційного господарського суду надійшла касаційна скарга від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 року зупинено провадження у справі № 910/16085/14 до вирішення питання щодо перегляду ухвали Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 року Вищим господарським судом України.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.08.2016 року відмовлено у задоволенні касаційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 року.

13.09.2016 року матеріали справи № 910/16085/14 повернуті до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2016 року поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 19.10.2016 року.

У судове засідання 19.10.2016 року представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не з'явився, однак, через відділ документального забезпечення суду подав заяву про здійснення процесуального правонаступництва.

Крім того, заяви аналогічного змісту були подані заступником Голови правління ПАТ "Артем-Банк" та директором ТОВ "Фінтраст Гарант"

Заяви про процесуальне правонаступництво обгрунтовані тим, що 04.08.2016 року між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "Артем-Банк" було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ "Артем-Банк" були відступлені всі права вимоги за кредитним договором № 012/14/412 від 24.06.2008 року "Корпоративний Інвестиційний кредит Невідновлювальна Кредитна лінія" до генеральної кредитної угоди № 010/14/375 від 19.05.2008 року, разом з усіма змінами та доповненнями і додатковими угодами до них.

В свою чергу, 04.08.2016 року ПАТ "Артем-Банк" на користь ТОВ "Фінтраст Гарант" було здійснено наступне відступлення всіх прав та вимог за кредитним договором № 012/14/412 від 24.06.2008 року та за генеральною кредитною угодою № 010/14/375 від 19.05.2008 року про що було укладено договір факторингу.

Таким чином, всі права вимоги до відповідачів по кредитному договору № 012/14/412 від 24.06.2008 року та по генеральній кредитній угоді № 010/14/375 від 19.05.2008 року перейшли до ТОВ "Фінтраст Груп".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2016 року здійснено процесуальне правонаступництво ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінтраст Груп» та відкладено розгляд справи до 26.10.2016 року.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні 26.10.2016 року зазначив, що 03.08.2016 року ПАТ «5-й Київський авторемонтний завод» як майновий поручитель на підставі договору іпотеки № 010/14/03/485 від 27.05.2008 року здійснив погашення заборговності за кредитним договором № 012/14/412 від 24.06.2008 року, що підтверджується платіжним дорученням № 2

Представник відповідача 1 у судовому засіданні 26.10.2016 року підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 19.05.2008 року між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" (відповідач 1, позичальник-1) та Приватним акціонерним товариством "5-й Київський авторемонтний завод" (позичальник-2) укладено Генеральну кредитну угоду №010/14/375 (далі - угода), згідно п. 1.1 якої кредитор зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникам шляхом відкриття кредитних ліній в порядку і на умовах, визначених в угоді та кредитних договорах, укладених в її рамках. Договори, що укладаються в рамках даної угоди, підписуються з двох сторін - кредитором та відповідним позичальником, який користується кредитними коштами. Договори, укладені в рамках цієї угоди, є її невід'ємними частинами.

Між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" (відповідач 1, позичальник-1) в рамках угоди укладений кредитний договір №012/14/412 "Корпоративний Інвестиційний кредит Невідновлювальна Кредитна Лінія" від 24.06.2008 (далі - кредитний договір), відповідно до п. 1.1 якого кредитор зобов'язався надати позичальнику кредит в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2530922,17 доларів США, а позичальник зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кінцевий термін погашення кредиту позичальником - 12 грудня 2014 (останній день строку користування кредитом).

Згідно з п. 1.3 кредитного договору кредит надається позичальнику для рефінансування поточної заборгованості в іншому банку (крім простроченої) за кредитом(ами).

Відповідно до 2.1. кредитного договору, плата за користування кредитом в строк по 23.06.2009 розраховується на основі процентної ставки в розмірі 12,25% річних. Не пізніше ніж за 10 календарних днів до закінчення строку дії процентної ставки кредитор повідомляє позичальника про встановлений розмір процентної ставки на наступний строк користування кредитними коштами, що не може перевищувати 365/366 (для високосного року) календарних днів. Згода позичальника з процентною ставкою на наступний строк користування кредитними коштами оформляється додатковою угодою до цього договору. У разі, якщо на дату закінчення строку дії процентної ставки додаткова угода не буде підписана сторонами, позичальник зобов'язаний без сплати комісії за дострокове погашення кредиту, передбаченої п. 2.7. договору, достроково і у повному обсязі виконати всі грошові зобов'язання за цим договором в строк, що не перевищує 30 календарних днів з дня закінчення строку дії процентної ставки. У цьому разі проценти за кредитом нараховуються до дати його повного погашення відповідно до процентної ставки, що була встановлена цим договором. Діючий розмір процентної ставки залишається без змін на наступний строк користування кредитними коштами, що не може перевищувати 365/366 (для високосного року) календарних днів, у випадку відсутності повідомлення кредитора за 10 календарних днів до закінчення строку дії процентної ставки.

Згідно з п. 2.2. кредитного договору, проценти за кредит позичальник сплачує щомісяця не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту: в першому календарному місяці користування кредитом - за період з дня видачі кредиту по день, що передує передостанньому робочому дню місяця; в наступних календарних місяцях - з передостаннього робочого дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує передостанньому робочому дню поточного місяця; в останній календарний місяць користування кредитом - передостаннього робочого дня попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення кредиту.

Сторонами погоджено графік погашення заборгованості за кредитом, який є додатком №1 до договору.

У додатковій угоді до кредитного договору від 30.06.2010 сторони виклали графік погашення кредиту в новій редакції, виклали п. 1.1. кредитного договору в новій редакції, зазначивши в ньому, що кредитор зобов'язується надати позичальнику кредит в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 2511000 доларів США, а позичальник зобов'язується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором.

08.04.2011 між сторонами укладено додаткову угоду №012/14/412/5 про зміну розміру процентної ставки та зміну графіку погашення кредиту до кредитного договору.

Відповідно до вказаної додаткової угоди сторони визначили, що плата за користування кредитом розраховується на основі процентної ставки в розмірі: з 24.06.2008 по 11.12.2008 - 12,25% річних; з 12.12.2008 по 19.08.2010 - 13,75% річних; з 20.08.2010 по 07.04.2011 - 13,00% річних; з 08.04.2011 - 11,00 % річних. Додатковою угодою від 08.04.2011 сторонами викладено графік погашення кредиту в новій редакції.

27.12.2012 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" укладено додаткову угоду №012/14/412/8 до кредитного договору, відповідно до якої було викладено в новій редакції графік погашення кредиту.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30.06.2010 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 (поручитель) було укладено договір поруки №12/14/869 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору (п. 1.1).

Згідно з п. 1.4.2 договору поруки підписанням цього договору поручитель надає згоду на будь-яке збільшення розміру процентів за кредитним договором, у тому числі на підставі додаткових угод, укладених після набуття чинності цим договором; на зміну будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування кредитом; на доповнення комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті кредитору та/або збільшення їх видів та розмірів. Поручитель підтверджує, що порука за цим договором забезпечує збільшене внаслідок таких змін кредитні зобов'язання без отримання додаткової згоди поручителя.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником всіх або окремих кредитних зобов'язань, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником всіх або окремих кредитних зобов'язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними кредитними зобов'язаннями.

10.08.2010 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Приватним акціонерним товариством "5-й Київський авторемонтний завод" як поручителем укладений договір поруки №12/14/965, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задоволені, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто", фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, Акціонерного товариства "5-й Київський авторемонтний завод" на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитною лінією в сумі 12 984 250,35 грн., проценти за користування кредитною лінією в сумі 33 462,34 грн., пеню за кредитом в сумі 18 209,26 грн., пеню за відсотками в сумі 5 515,10 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2014 рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 скасовано частково, припинено провадження в частині вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Акціонерного товариства "5-й Київський авторемонтний завод" на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13 залишено без змін.

За наслідками примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 09.04.2014 у справі №910/15294/13 відділом примусового виконання рішень виконавчої служби України винесено постанову від 27.08.2014 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним виконанням рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 19.08.2014 про перерахування відповідачем 1 на рахунок ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" 13 041 437, 05 грн.

Оскільки відповідачі - боржник та поручитель, належним чином не виконали умови кредитного договору №012/14/412 від 24.06.2008 та додаткових угод до нього, то ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" та ФОП ОСОБА_4 про солідарне стягнення з них заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 200 181,89 доларів США за період з 04.12.2013 по 31.08.2015.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як було вказано вище, 19.08.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" було сплачено на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" стягнуту рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13 заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 13 041 437,05 грн., з яких 12 984 250,35 грн. - основний борг.

При цьому, у вказаному рішенні встановлено, що 12 984 250,35 грн. є еквівалентною заборгованості по тілу кредиту в розмірі 1 624 452,69 дол. США.

Колегією суддів встановлено, що ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення процентів за користування кредитом, які базуються на періодах з 04.12.2013 по 19.08.2014 (з дня, наступного після закінчення періоду стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом за рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13 по дату фактичної сплати заборгованості відповідачем за цим рішенням) та з 20.08.2014 по 31.08.2015 (з наступного дня після сплати заборгованості за рішенням по дату, самостійно визначену позивачем граничною датою нарахування процентів).

При цьому, як вбачається з поданого ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" розрахунку та неодноразових його пояснень, заборгованість зі сплати процентів за період до 19.08.2014 розрахована ним, виходячи з розміру боргу по кредиту 1 624 452,69 дол. США, а заборгованість зі сплати процентів за період після 19.08.2014, виходячи з розміру залишку боргу по кредиту 642514,04 дол. США, що, на думку ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", не був погашений відповідачем.

Однак, колегія суддів зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/15294/13 було стягнуто заборгованість по тілу кредиту (як прострочену так і дострокове погашення) у гривнях, як і було заявлено позивачем.

19.08.2014 на виконання указаного рішення Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" було здійснено оплату суми 13 041 437,05 грн. згідно з платіжним дорученням № 1 від 19.08.2014.

У п. 2.4 кредитного договору сторони погодили, що проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом протягом всього строку користування кредитом.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у відповідності до п. 15.1 кредитного договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих відповідного до цього договору зобов'язань.

Таким чином, нарахування відсотків за період з 04.12.2013 по 19.08.2014 в сумі 126 306,76 доларів США за користування кредитом у розмірі 1 624 452,69 дол. США здійснено ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" правомірно, відповідно до умов кредитного договору, вимог чинного законодавства.

У п. 6.7 кредитного договору сторони визначили, що всі платежі позичальника щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за кредитом повинні здійснюватися у валюті, що відповідає валюті кредиту.

Рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики не припиняє грошового зобов'язання позичальника з повернення кредиту та не позбавляє права ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заявити про стягнення відсотків, нарахованих на суму кредиту у доларах США по день фактичного погашення заборгованості.

Відтак, оскільки виконання кредитного договору відбулося 19.08.2014, колегія суддів вважає здійснені ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" нарахування процентів такими, що відповідають нормам законодавства та договірним умовам, за користування кредитом за період з 04.12.2013 по 19.08.2014 у сумі 126 306,76 доларів США, що еквівалентно 2 675 864,41 грн. за офіційним курсом, встановленим Національним банком України станом на 31.08.2015, які підлягають задоволенню судом.

В той же час, нараховані проценти за користування кредитом в період з 20.08.2014 по 31.08.2015 колегія суддів вважає такими, що нараховані поза межами вимог чинного законодавства, тому відмовляє у їх задоволенні на суму 73 875,13 дол. США

Як було встановлено вище, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 30.06.2010 між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_4 (поручитель) було укладено договір поруки №12/14/869 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання кредитних зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору (п. 1.1).

Згідно з п. 1.4.2 договору поруки підписанням цього договору поручитель надає згоду на будь-яке збільшення розміру процентів за кредитним договором, у тому числі на підставі додаткових угод, укладених після набуття чинності цим договором; на зміну будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування кредитом; на доповнення комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті кредитору та/або збільшення їх видів та розмірів. Поручитель підтверджує, що порука за цим договором забезпечує збільшене внаслідок таких змін кредитні зобов'язання без отримання додаткової згоди поручителя.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником всіх або окремих кредитних зобов'язань, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником всіх або окремих кредитних зобов'язань в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними кредитними зобов'язаннями.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Стаття 554 ЦК України визначає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, ч. 1 ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, відповідач 2 взяв на себе зобов'язання відповідати перед ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" солідарно з відповідачем 1 за виконання кредитних зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору та підписанням цього договору надав згоду на будь-яке збільшення розміру процентів за кредитним договором, у тому числі на підставі додаткових угод, укладених після набуття чинності цим договором; на зміну будь-яким чином методу (способу) нарахування процентів за користування кредитом; на доповнення комісій та/або неустойок, що підлягають сплаті кредитору та/або збільшення їх видів та розмірів. У вказаному договорі поруки визначено, що поручитель підтверджує, що порука за цим договором забезпечує збільшене внаслідок таких змін кредитні зобов'язання без отримання додаткової згоди поручителя.

Пунктом 8.1 договору поруки встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та діє до повного виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором та зобов'язань поручителя за цим договором.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач 2 зазначає, що у зв'язку із порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором, 08.02.2013 року банк направив на адресу позичальника та поручителя вимогу про дострокове повернення кредиту.

Зважаючи на зазначене, відповідач 2 вказує, що строк виконання ним умов кредитного договору щодо повного повернення отриманих кредитних коштів настав 08.02.2013 року.

Враховуючи зазначене, перебіг шестимісячного строку, встановленого ст. 559 ЦК України, для пред'явлення банком вимог до поручителя розпочався 09.02.2013 року та закінчився 09.08.2013 року. А отже, 09.08.2013 року закінчився строк дії договору поруки.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Так, колегія суддів зазначає, що рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 року у справі № 910/15293/13, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2014 року встановлено, що ПАТ «Райффайзен Банк» звернувся до поручителів із вимогами про повернення кредитних коштів.

У відповідності до ст. 35 ГПК України зазначений факт є преюдиційним у розгляді даної справи та не доводиться знову.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, договір поруки не є припиненим, а тому твердження відповідача 2 є необґрунтованими.

Отже, оскільки позичальник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, позивач цілком правомірно реалізував своє право на звернення до суду про стягнення заборгованості з боржника та його поручителя солідарно.

При цьому, колегією суддів встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 припинив свою підприємницьку діяльність 22.05.2015, про що свідчить запис № 5007858 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду; наведене стосується й випадку подання відповідним громадянином, що був відповідачем у справі, зустрічного позову в тій же справі. У будь-якому разі у суду немає й правових підстав для застосування при цьому положень статті 25 ГПК та залучення до участі у справі як правонаступника фізичної особи - підприємця тієї ж таки фізичної особи, оскільки правонаступництво передбачає перехід прав та обов'язків від одного суб'єкта до іншого, а не зміну правового статусу однієї й тієї ж самої особи. У разі задоволення позову до фізичної особи, яка в процесі розгляду справи втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, резолютивна частина відповідного судового рішення, крім відомостей, передбачених частинами другою - сьомою статті 84 ГПК, повинна містити дані, визначені в пункті 2 частини другої статті 54 цього Кодексу для фізичної особи (без зазначення її колишнього статусу суб'єкта підприємницької діяльності) (п. 4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Отже, на підставі наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що втрата ОСОБА_4 статусу суб'єкта підприємницької діяльності під час провадження у справі № 910/16085/14 не звільняє останнього від зобов'язань поручителя за договором поруки.

Також, колегія суддів зазначає, що процентна ставка (11%), застосована кредитором для розміру процентів за користування кредитними коштами позичальником у спірний період, відповідає п. 2.4 кредитного договору та його умовам в редакції додаткової угоди № 012/14/412/5 від 08.04.2011.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення первісного позову у частині стягнення з відповідачів 126 306,76 доларів США.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними в справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Так, колегія суддів зазначає, що докази повного погашення 03.08.2016 року ПАТ «5-й Київський авторемонтний завод» заборгованості за кредитним договором не є підставою скасування рішення суду першої інстанції та не приймаються судом до уваги, оскільки оплата була здійснена після прийняття рішення місцевим судом, а апеляційний господарський суд переглядає рішення суду першої інстанції за обставинами та доказами, які існували на момент прийняття рішення.

Щодо зустрічних позовних вимог, то колегія суддів зазначає наступне.

Вказаний позов мотивований тим, що у зв'язку з виконанням 19.08.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" кредитних зобов'язань договір поруки № 12/14/869 від 30.06.2010 припинився в силу положень ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України з припиненням забезпеченого порукою зобов'язання.

Як вже було вказано вище, 22.05.2015 Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 припинив свою підприємницьку діяльність, про що свідчить запис № 5007858 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Натомість, відповідачем 2 було подано зустрічний позов у справі № 910/16085/14 31.03.2016, тобто в період відсутності у нього статусу фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки ОСОБА_4, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, на дату подання первісного позову втратив такий статус, він не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, тому поданий ним зустрічний позов не підлягає розгляду по суті в межах господарського судочинства, а провадження з його розгляду підлягає припиненню в порядку п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року у справі № 910/16085/14 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем-Авто" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року у справі № 910/16085/14 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/16085/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

С.І. Буравльов