РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016Справа №910/15903/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД"

до Державного підприємства "УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго"

про стягнення 1 962 959,19 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Гриценко В.Є. (довіреність № 3 від 01.09.2016)

від відповідача: Пясецький Д.В. (довіреність № 01/1051 від 07.12.2015)

від третьої особи: не з'явився

вільний слухач ОСОБА_3

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ" (відповідач) в якому просить суд стягнути з відповідача вартість безпідставно спожитої електричної енергії за період з 15.12.2015 по 31.07.2016 у розмірі 1962959,19 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на безпідставне отримання за рахунок позивача у період з 15.12.2015 по 31.07.2016 відповідачем електричної енергії на суму 1962959,19 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 порушено провадження по справі № 910/15903/16, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Одесаобленерго" та призначено справу до розгляду на 20.09.2016.

20.09.2016 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, в яких третя особа позовні вимоги заперечила.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.09.2016 розгляд справи відкладено на 20.10.2016.

03.10.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив позовні вимоги, посилаючись на наступне: позивачем не надано доказів досудового врегулювання спору; відповідачем було вжито всіх заходів до укладення договору із третьою особою на постачання електричної енергії; позивач жодного разу не звертався до третьої особи з проханням про розірвання договору; позивачем не надано документів, які б підтверджували, що відповідачу було надано постачання електричної енергії на суму заявлену до стягнення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 виправлено описку щодо найменування третьої особи.

В судовому засіданні 20.10.2016 представник позивача заявив про залучення до участі у справі третіх осіб - ТОВ "ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНА" та ФОП ОСОБА_4

Розглянувши заявлене позивачем клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Згідно із ч. 2 ст. 27 ГПК України, у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

У пункті 1.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року господарським судам України роз'яснено, що у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

За висновками суду прийняття рішення в даній справі не може вплинути на права та обов'язки вказаних осіб, останніх не буде наділено новими правами чи покладено на них нові обов'язки, або змінено їх наявні права та/або обов'язки, а протилежного позивачем не доведено, у зв'язку із чим, суд зазначає про відсутність підстав для залучення ТОВ "ЕНЕРГІЯ І ГАЗ УКРАЇНА" та ФОП ОСОБА_4 до участі у справі як третіх осіб.

Представник позивача надав суду пояснення по справі, підтримав вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення по суті заперечень на позов, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, проте третьою особою було надано письмові пояснення по суті заявлених позивачем вимог.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 20.10.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи, на виконня ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 у справі № 522/23126/15-к, арештоване нерухоме майно та земельні ділянки ПАТ "ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД" були передані на відповідальне зберігання та оперативне управління - державі, в особі Державного підприємства "УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ", про що складено відповідний акт приймання-передачі майна від 15.12.2015.

16.01.2016 державним реєстратором прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Васильковською Є.В. прийнято рішення за № 27840724 про державну реєстрацію за відповідачем права оперативного управління нерухомим майном позивача.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.01.2016 по справі №522/23126/15-к на все рухоме майно боржника ПАТ "ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД", яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, 1 та 1/1, було накладено арешт шляхом заборони розпорядження, продажу та передачі майнових прав на нього.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2016 по справі № 522/23126/15-к № 1-"кс"/522/1616/16 все арештоване рухоме та нерухоме майно ПАТ "ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД" передано на відповідальне зберігання та оперативне управління Державному підприємству "УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ", що належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з 15.12.2015 відповідач здійснює фактичне користування всім нерухомим майном позивача та з 05.02.2016 - набув всі права користування всім рухомим майном позивача, проте, жодних розрахунків за спожиту електричну енергію відповідач не здійснював.

Позивач листом №9.1-1291 від 16.12.2015 повідомив ПАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" про передачу нерухомого майна на відповідальне зберігання та в оперативне управління відповідача.

За доводами позивача, у зв'язку із тим, що відповідач ухилявся від укладення договору на постачання електричної енергії, у період з січня 2016 року по серпень 2016 року відповідач за рахунок позивача безоплатно отримав електричну енергію на загальну суму 1962959,19 грн., згідно із рахунками-фактурами третьої особи.

У зв'язку із вищенаведеним позивачем, заявлено до стягнення з відповідача вартість безпідставно спожитої електричної енергії за період з 15.12.2015 по 31.07.2016 у розмірі 1962959,19 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно із статтею 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч. 1).

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГК України, відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

В силу приписів ст. 1, ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 № 575/97-ВР постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно із п. 1.3. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28, постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Як вбачається із матеріалів справи, постачання електричної енергії за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора 1/1 здійснюється на підставі договору на постачання електричної енергії № 2/11/97 від 04.04.2011, укладеним між позивачем та третьою особою.

Згідно із п. 9.4. договору встановлено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2011. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено припинення його дії або перегляд його умов.

Матеріали справи не містять доказів припинення дії договору на постачання електричної енергії № 2/11/97 від 04.04.2011.

Доказів звернення позивача до третьої особи із запереченнями щодо продовження строку дії договору чи із пропозицією розірвати договір позивачем суду не надано.

Натомість, факт постачання третьою особою електричної енергії позивачем не заперечується. Рахунки на оплату електричної енергії отримуються позивачем.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до договору на постачання електричної енергії № 2/11/97 від 04.04.2011 на позивача покладено обов'язок з оплати відпущеної йому електричної енергії.

Доказів того, що позивач надавав зауваження щодо відпущеної йому електричної енергії, зокрема на суму виставлених третьою особою рахунків, матеріали справи не містять.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується факт дії договору на постачання електричної енергії № 2/11/97 від 04.04.2011 у спірний період, то зобов'язаною особою щодо оплати отриманих від третьої особи рахунків є позивач у справі.

Матеріалами справи підтверджено, що договір на постачання електричної енергії за адресою майна, яке передане на відповідальне зберігання та оперативне управління Державному підприємству "УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ" між відповідачем та третьою особою не укладався.

Натомість, як встановлено судом, відповідач листами від 22.04.2016 № 01/424, від 25.05.2016 за № 01/517, від 15.06.2016 № 01/582 направляв на адресу ПАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" документи з метою укладання договору на постачання електричної енергії.

Проте, третя особа листами від 12.05.2016 № 101/28/03-2603, від 15.06.2016 № 101/28/03-3388, від 05.07.2016 № 101/28/03-3739 зазначила про неможливість укладення з відповідачем договору на постачання електричної енергії, посилаючись на чинний договір укладений із позивачем.

Таким чином, доводи позивача на наявність у відповідача обов'язку здійснити оплату розрахунків за електричну енергію у спірний період не відповідають дійсним обставинам справи, спростовуються вище встановленими обставинами та наявними в матеріалах справи доказами.

Позивачем не було надано суду доказів оплати вартості електричної енергії згідно отриманих від ПАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" рахунків.

Водночас, третя особа зазначила про те, що у позивача наявна заборгованість за договором на постачання електричної енергії № 2/11/97 від 04.04.2011.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем всупереч вищенаведеним приписам не доведено суду наявності підстав для стягнення з відповідача заявленої до стягнення суми у розмірі 1962959,19 грн.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Позивачем при зверненні з даним позовом не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача.

Враховуючи вищевстановлені обставини, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених Публічним акціонерним товариством "ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД" вимог про стягнення з Державного підприємства "УКРТРАНСНАФТОПРОДУКТ" вартості безпідставно спожитої електричної енергії за період з 15.12.2015 по 31.07.2016 у розмірі 1962959,19 грн.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 25.10.2016.

Суддя С.О. Турчин