ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2016 Справа № 904/5325/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. доповідач;

суддів: Білецької Л.М., Коваль Л.А.

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 166 від 21.06.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю №14-283 юр від 18.07.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Техелектросервіс» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016 по справі № 904/5325/16 (суддя Васильєв О.Ю.)

за позовом Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Техелектросервіс», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення 116330,28 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016 по справі № 904/5325/16 призначено комплексну будівельно-економічну судову експертизу, проведення якої доручено фахівцям Дніпропетровського НДІСЕ з покладенням на позивача попередньої оплати вартості експертних досліджень з подальшим розподілом судових витрат відповідно до приписів ст. 49 ГПК України.

Провадження по справі зупинено.

Ухвала про призначення комплексної будівельно-економічної судової експертизи мотивована потребою у спеціальних знаннях через неможливість самостійного визначення господарським судом переліку всіх виконаних позивачем робіт, їх вартості та наявності документального підтвердження заборгованості відповідача за виконі позивачем роботи у розмірі зазначеному у позовній заяві.

Не погодившись з вищевказаною ухвалою позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та додатковими поясненнями до неї.

Апеляційна скарга мотивована відсутністю підстав для призначення експертизи, оскільки обставини на які вказав суд є надуманими, необґрунтованими та такими, що не входять до предмета доказування по справі та взагалі не відповідають матеріалам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на незаконність та протиправність ухвали місцевого господарського суду про зупинення провадження по справі у звязку з призначенням судової експертизи, вважає її такою, що прийнята з суттєвим порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

Апелянт вважає, що за змістом оскаржуваної ухвали взагалі відсутнє обґрунтування доцільності проведення експертизи та зупинення провадження по справі, а винесені на вирішення судового експерта питання можуть бути вирішені судом шляхом надання оцінки в сукупності наявних у справі доказів.

На думку апелянта судом допущено порушення норм як матеріального так і процесуального права, не наведено мотивів, з яких суд дійшов до висновку про необхідність дійсної потреби в призначенні експертизи, не обґрунтовано необхідності в спеціальних знаннях для встановлення фактів, які входять до предмету доказування та якими не володіє суд.

З урахуванням вищезазначеного апелянт просить скасувати вказану ухвалу, а справу передати на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвалою від 07.10.2016 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 20.10.2016.

20.10.2016 відповідач через канцелярію апеляційного господарського суду подав відзив на апеляційну скаргу, згідно якого вважає відсутніми правові підстави для залишення в силі ухвали місцевого господарського суду, а тому просить її скасувати.

20.10.2016 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Частиною 5 ст. 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню, з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи 29.06.2016 позивач - НВ ТОВ «ТехЕлектроСервіс» звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача - ПАТ «ОСОБА_3 Кривий Ріг» про стягнення 707027,38 грн. заборгованості в розмірі 10 % остаточного розрахунку за виконані роботи та поставлене обладнання за договором від 05.03.14 № /1134.

Позовні вимоги обґрунтовані своєчасним та в повному обсязі виконанням позивачем робіт та поставкою обладнання відповідно до умов вищенаведеного договору та безпідставною відмовою відповідача від здійснення кінцевої оплати у розмірі 10 % від вартості фактично виконаних позивачем робіт та поставленого обладнання, яка становить 707027,38 грн.

До позовної заяви додано розрахунок заборгованості станом на 01.06.2016, зі змісту якого вбачається, що заборгованість складалася із вартості поставленого обладнання за видатковими накладними №№ 514, 515, 516, 517, 518, 519, 520, 521 від 11.12.2014; за видатковими накладними №№ 4, 5, 6, 7, 8 від 14.01.2015; вартості виконаних позивачем робіт за актами № 1/382 від 06.10.2014, №№ 3/477, 4/478, 2/476 від 17.11.2014; № 5/544 від 26.12.2014; №№ 30, 31 від 22.07.2015 за мінусом частково сплачених відповідачем коштів (а. с. 13).

Під час розгляду справи відповідач не заперечував, ані факту одержання обладнання за видатковими накладними, ані факту виконання (надання) послуг позивачем за актами виконаних робіт.

Між сторонами відсутній спір про обсяги виконаних робіт, обсяги поставленого обладнання за договором та розміру заборгованості, про що свідчить наявний в матеріалах справи та поданий відповідачем до суду відзив на позовну заяву.

22.08.2016 представником позивача надано до господарського суду клопотання про зменшення розміру позовних вимог.

Клопотання позивача мотивоване допущеною ним помилкою при розрахунку суми позову та необхідністю зменшення у звязку з цим суми позовних вимог на 590697,10 грн. до 116330,28 грн. (а. с. 173-174). Розрахунок стягуваної суми позивач не надав.

Оскільки позивачем не долучено до клопотання розрахунку стягуваної суми (116330,28 грн.), місцевий господарський суд зазначив про неможливість самостійного визначення переліку всіх виконаних позивачем робіт, їх вартості та наявності документального підтвердження заборгованості відповідача за виконі позивачем роботи, що стало підставою для призначення по справі комплексної будівельно-економічної судової експертизи.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1) чи дійсно позивачем (НВ ТОВ «ТехЕлектроСервіс») виконані роботи, зазначені в актах виконаних робіт, та поставлене обладнання відповідно до видаткових накладних (вказаних у розрахунку заборгованості, а. с. 13) на загальну суму 707027,38 грн., згідно з умовами договору № /1134 від 05.03.14 ?

2) яка дійсна (реальна) вартість фактично виконаних позивачем робіт, зазначених у вищенаведених актах виконаних робіт?

3) чи підтверджується документально заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 707027,38 грн.?

4) якщо не підтверджується, то який розмір заборгованості відповідача перед позивачем по оплаті виконаних робіт та поставленого обладнання згідно з умовами вищезазначеного договору?

Згідно з приписами ст. 41 Господарського кодексу України для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження по справі за своєю ініціативою, зокрема, у випадках призначення судової експертизи.

Колегія суддів зазначає, що Господарський процесуальний кодекс передбачає два види зупинення провадження у справі: зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобовязаний зупинити провадження у справі (ч. 1 ст. 79 ГПК України), і факультативний, необовязковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках призначення господарським судом судової експертизи (п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Пунктами 2, 5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» розяснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до п. 12 вказаної Постанови пленуму зазначено, що господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

При оцінці правомірності зупинення провадження у справі дослідженню підлягає і факт обґрунтованості підстав такого зупинення.

Згідно з приписами ст. 86 ГПК України якщо господарський спір не вирішується по суті, зокрема у разі зупинення провадження у справі, господарський суд виносить ухвалу. Ухвала господарського суду повинна обовязково містити в собі такі реквізити, як мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство (п. 3 ч. 2 ст. 86 ГПК України).

Виходячи з наведеного, ухвала про зупинення провадження у справі повинна відповідати вимогам, встановленим у ст. 86 ГПК України, а також містити викладення обставин, що зумовлюють зупинення провадження у справі.

Таким чином, враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі у звязку з призначенням експертизи, господарський суд зобовязаний навести мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії з викладенням обставин, які входять до предмету доказування у справі та не можуть бути встановлені судом, оскільки потребують спеціальних знань, а тому можуть бути встановлені виключно судовими експертами.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016, остання не містить викладення обставин та обґрунтованих мотивів для зупинення провадження по справі.

При цьому посилання суду на неможливість самостійного визначення переліку всіх виконаних позивачем робіт, їх вартості та наявності документального підтвердження заборгованості відповідача за виконі позивачем роботи не може бути підставою для призначення експертизи по справі, оскільки, як зазначалося вище ні позивачем ні відповідачем не заперечується факт виконання робіт та їх вартість, а визначення суми заборгованості може бути зясоване самим судом на підставі первинних документів без призначення експертизи з цього приводу.

Водночас, як вказувалося вище, зупинення провадження по справі у звязку з призначенням експертизи є не обовязком суду, а правом, при реалізації якого, суду слід навести обґрунтовані мотиви необхідності вчинення такої процесуальної дії як зупинення провадження по справі саме у звязку з її призначенням, що зумовлює, щонайменш, викладення (наведення) судом в ухвалі про зупинення провадження по справі фактичних даних, що входять до предмету доказування у даній справі та які не можуть бути встановлені судом, а виключно судовими експертами, оскільки їх встановлення потребує спеціальних знань.

Таким чином винесені судом на вирішення судового експерта питання можуть бути вирішені судом шляхом надання оцінки умовам договору в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами (додатковими угодами до договору, актами здачі-прийняття виконаних робіт, копіями видаткових накладних, приймально-здавальними актами, товарно-транспортними накладними, актами здачі-прийняття виконаних робіт, тощо).

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанови від 13.07.2016 № 912/16/16, та від 20.07.2016 № 912/17/16).

При цьому колегія суддів зауважує, що зупинення провадження по справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному звязку одна з одною.

Таким чином, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у звязку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, у постанові від 20.01.2009 по справі № 24/489 щодо одноактної (нерозривної) процесуальної дії.

У звязку з наведеним, скасування ухвали лише в частині зупинення провадження у справі не призведе до усунення обставин, що зумовили неможливість здійснення судом процесуальних дій - проведення експертною установою судової експертизи.

Враховуючи викладене, а також те, що обґрунтовані доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі фактично зводяться до недоцільності та безпідставності призначення судової експертизи, що зумовило зупинення провадження у справі, зважаючи на те, що однією з основних засад судочинства є законність (п. 1 ч. 3 ст. 129 Конституції України), а завданням суду, який здійснює правосуддя на засадах верховенства права, - забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), беручи до уваги повноваження апеляційної інстанції стосовно перевірки правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, діючи з метою забезпечення дієвого судового захисту усіх учасників судового процесу, дійшов висновку про необхідність скасування ухвали як в частині зупинення провадження у справі, так і в частині призначення судової експертизи.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанови від 06.09.2016 № 912/15/16 та від 30.08.2016 № 904/9244/15).

Таким чином колегія суддів вважає, що з урахуванням заявлених позовних вимог суд мав розглянути справу по суті шляхом надання правової оцінки правовідносинам сторін та дослідження й аналізу наданих до матеріалів справи документів, чого зроблено не було.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи викладені позивачем в апеляційній скарзі в частині відсутності підстав для зупинення провадження по справі, у звязку з призначенням експертизи є обґрунтованими.

За таких умов, колегія суддів, діючи в межах повноважень передбачених ст. ст. 103, 104 ГПК України, вважає, що ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016, якою зупинено провадження по справі, слід скасувати та направити справу на розгляд до місцевого господарського суду.

Згідно п. 4.8. Постанови пленуму ВГСУ від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч. 7 ст. 106 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 49 ГПК.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Техелектросервіс» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2016 по справі № 904/5325/16 скасувати, а справу передати на розгляд господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено 25.10.2016

Головуючий Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

ОСОБА_4