ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2016 року Справа № 5/067-11/9

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівКорсака В.А., Сибіги О.М.
за участю представників сторін:
позивача:Барандич І.М. (дов. від 03.06.2016 р. №03-06/02)
відповідачів:1) не з'явився (про час та місце судового засідання повідомлено належним чином) 2) Танцюра Л.О. (дов. від 14.12.2015 р. №115)
розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 р.
у справі№5/067-11/9 Господарського суду Київської області
за позовомПриватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця"
до1) Ворзельської селищної ради Київської області 2) Колективного підприємства "Санаторій "Перемога"
провизнання рішень та договорів недійсними

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" звернулося до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Ворзельської селищної ради Київської області, Колективного підприємства "Санаторій "Перемога" про визнання рішень та договорів недійсними.

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.11.2011 р. (суддя Сокуренко Л.В.), позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано незаконним та скасовано рішення Ворзельської селищної ради Київської області від 20.12.2007 р. № 607-22-V "Про затвердження технічної документації щодо складання документів та надання земельної ділянки в оренду КП "Санаторій "Перемога" для обслуговування санаторію за адресою: смт. Ворзель, вул. Пролетарська, 36, вул. Горького,11, вул. Горького б/н, вул. Семеніївська, б/н".

Визнано незаконним та скасовано рішення Ворзельської селищної ради Київської області від 31.03.2011 р. № 90-8-VI "Про внесення змін в рішення Ворзельської селищної ради від 20.12.2007 р. № 607-22-V "Про затвердження технічної документації щодо складання документів та надання земельної ділянки в оренду КП "Санаторій "Перемога" для обслуговування санаторію за адресою: смт. Ворзель, вул. Пролетарська,36, вул. Горького,11, вул. Горького б/н, вул. Семеніївська, б/н".

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 16.10.2008 р., зареєстрований в Ірпінському міському відділі № 2 Київської РФ Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.10.2008 р. № 13, укладений між Ворзельською селищною радою Київської області і колективним підприємством "Санаторій "Перемога".

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 16.10.2008 р., зареєстрований в Ірпінському міському відділі № 2 Київської РФ Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.10.2008 р. № 14 укладений між Ворзельською селищною радою Київської області і колективним підприємством "Санаторій "Перемога".

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 16.10.2008 р., зареєстрований в Ірпінському міському відділі № 2 Київської РФ Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.10.2008 р. № 15 укладений між Ворзельською селищною радою Київської області і колективним підприємством "Санаторій "Перемога".

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 16.10.2008 р., зареєстрований в Ірпінському міському відділі № 2 Київської РФ Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.10.2008 р. № 16 укладений між Ворзельською селищною радою Київської області і колективним підприємством "Санаторій "Перемога".

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, 10.12.2015 р. Колективне підприємство "Санаторій "Перемога" звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 р. (колегія у складі суддів: головуючий суддя Тищенко О.В., судді Тарасенко К.В., Чорногуз М.Г.), рішення Господарського суду Київської області від 10.11.2011 р. скасовано повністю. Прийнято нове рішення, яким в позові Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" до Ворзельської селищної ради Київської області, Колективного підприємства "Санаторій "Перемога" про визнання рішень та договорів оренди земельних ділянок недійсними - відмовлено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" на користь Колективного підприємства "Санаторій "Перемога" 6 090,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятою постановою, Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а рішення Господарського суду Київської області від 10.11.2011 р. залишити в силі.

В касаційній скарзі Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" посилається на неналежне дослідження всіх доказів в їх сукупності та встановлення всіх обставин, необхідних для правильного вирішення спору, що призвело, на думку скаржника, до порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 06.09.2016 р. справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Данилова Т.Б., Корсак В.А.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.09.2016 р. касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вищевказаному складі.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.10.2016 р., у зв'язку з постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 р. Данилову Т.Б. звільнено з посади судді Вищого господарського суду України, визначено наступний склад суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Корсак В.А., Сибіга О.М.

У своїх додаткових поясненнях Приватне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" зазначає про обставини, які просить врахувати при вирішенні даного спору.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково, з огляду на наступне.

Так, відповідно до положень статті 42 Господарського процесуального кодексу України, однією з засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Зміст даного принципу полягає, зокрема, у встановленні для сторін рівних можливостей для здійснення своїх процесуальних прав і виконання обов'язків.

Сторони, згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України, користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Забезпечення участі сторін та інших осіб у судовому процесі покладається на господарський суд, який зобов'язаний винести і надіслати їм ухвалу, в якій вказується про час і місце проведення засідання господарського суду (стаття 64 Господарського процесуального кодексу України).

Так, матеріали справи свідчать, що єдиною адресою для надсилання процесуальних документів Колективному підприємству "Санаторій "Перемога" є: Київська область, смт. Ворзель, вул. Пролетарська, 36 (клопотань про зміну адреси підприємством надано не було).

Відтак, колегія суддів зауважує, що Колективне підприємство "Санаторій "Перемога" про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції 10.11.2011 р. було повідомлено належним чином, однак не скористалось своїм процесуальним правом для участі у судовому засіданні при винесені рішення, не повідомляло суд про поважність причин відсутності у такому судовому засіданні, а також не надавало додаткові пояснення до позовної заяви.

Відповідно до статті 87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вже зазначалось, 10.11.2011 р. Господарським судом Київської області винесено рішенням по даній справі, яке направлено сторонам 29.11.2011 р., та отримано Колективним підприємством "Санаторій "Перемога" 02.12.2011 р. (підтверджується повідомленням "про вручення поштового відправлення" - т. 1 а.с. 236).

Колегія суддів касаційної інстанції зауважує, що вищевказане рішення суду набрало законної сили.

Частиною 1 статті 50 Господарського процесуального кодексу України визначено, що процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд судового рішення.

Статтею 91 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом (стаття 93 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

З огляду на матеріали справи, не погодившись з рішенням Господарського суду Київської області від 10.11.2011 р., 10.12.2015 р. Колективне підприємство "Санаторій "Перемога" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимоги відмовити повністю.

До своєї скарги Колективним підприємством "Санаторій "Перемога" було додано клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги, яке обгрунтовано необізнаністю скаржника про прийняте судове рішення, відсутністю повного тексту такого рішення, та тим, що спірне судове рішення було отримано останнім після закінчення процесуального строку на його оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 р. (колегія у складі суддів: головуючий суддя Тищенко О.В., судді Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.), клопотання Колективного підприємства "Санаторій "Перемога" про поновлення строку подання апеляційної скарги задоволено; відновлено Колективному підприємству "Санаторій "Перемога" строк на подання апеляційної скарги та прийнято апеляційну скаргу Колективного підприємства "Санаторій "Перемога" на рішення Господарського суду Київської області 10.11.2011 р. до розгляду.

Разом з тим, колегія суддів з таким висновком суду апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Згідно приписів частини 1 статті 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів зауважує на тому, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Колегія суддів зауважує про те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності, а тому, суди у кожному випадку повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

З ухвали суду апеляційної інстанції від 14.12.2015 р. вбачається, що апеляційний суд просто обмежився вказівкою на наявність у Колективного підприємства "Санаторій "Перемога" "поважних причин" для поновлення пропущеного чотирирічного строку оскарження, не вказавши при цьому чітких причин такого рішення.

Відтак, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції при винесенні ухвали не врахував пункт 1 статті 6 Конвенції, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточного рішення у справі, не навів відповідних причин такого поновлення та скасував в подальшому рішення суду, порушивши принцип правової визначеності та право інших сторін на справедливий судовий розгляд.

Частиною 2 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України визначено, що порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду.

З огляду на викладене вище, а також межі повноважень суду касаційної інстанції, визначені статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вбачає достатні правові підстави для часткового задоволення касаційної скарги Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" та скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 р.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 р. у справі № 5/067-11/9 Господарського суду Київської області скасувати, справу направити на розгляд до Київського апеляційного господарського суду зі стадії прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Головуючий суддя М.Данилова

Судді В. Корсак

О. Сибіга