КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2016 р. Справа№ 910/18249/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

за участю представників:

від Національного банку України: представник не з'явився,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт": Білобловський С.В. -представник за довіреністю,

від Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк": представник не з'явився,

від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного банку України

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 05.09.2016 року

за скаргою Національного банку України

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної

виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 910/18249/14 (суддя: Ковтун С.А.)

за позовом Національного банку України в особі Головного

управління Національного банку України по м. Києву і

Київській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт"

третя особа Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк"

про звернення стягнення на заставлене майно

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суд міста Києва від 10.12.2015 року по справі № 910/18249/14 задоволено позовні вимоги Національного банку України в особі Головного управління Національного банку України по м. Києву і Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт" про звернення стягнення на заставлене майно та присуджено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт" на користь Національного банку України 454 898 891,53 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 17 524 970,52 грн. заборгованості за процентами, 4 898,65 грн. пені за прострочення сплати процентів; звернено стягнення на користь Національного банку України на предмет іпотеки, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Еліт", - нерухоме майно, а саме:

нежитлові будівлі та споруди фабрики по виробництву морозива, розташовані за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Рози Люксембург, буд. 21, передані у іпотеку за іпотечним договором від 27.04.2009, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. за реєстровим номером 689, та Іпотечним договором від 06.06.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єлісєєвою О.А. за реєстровим номером 1253, за таким переліком: виробничий корпус № 1, Б-1, Б-ІІ, б1 - б11, 6052,1 кв.м.; майстерня, Д-1 28,4 кв. м.; насосна, к, 13,8 кв. м.; кафе, Е, 148,5 кв.м.; матеріальний склад № 3, Н-1, 253,3 кв.м.; матеріальний склад № 4, О-І, 254,2 кв.м.; виробничий корпус № 2, Р-1 Р-11 р1, 1641,9 кв.м.; котельня, р, 87,9 кв.м.; холодильний склад № 1, ПП1П2ПЗ, 5853,3 кв.м.; матеріальний склад № 2, Х-1, 918,0 кв.м.; матеріальний склад № 1, И-1, 1142,1 кв.м.; прохідна, Ш-11, 101,1 кв.м.; вагова Ф-1 Ф, 78,2 кв.м.; дезінфекційний бар'єр, Я; водонапірна башта, З; пожежний резервуар, 6; пожежний резервуар, 7; стоянка легкового автотранспорту 8; майданчик для сміттєзбірника, 9; ДЕС, 10; очисні споруди дощової води, 11; стоянка грузового автотранспорту, 12,13; ворота, огорожа, 2-5; вимощення 1- 11; каналізаційна насосна № 1, Ч; каналізаційна насосна № 2, Є, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах з початковою вартістю предмету іпотеки в сумі 53605193,00 грн.;

земельну ділянку, на якій розташовані нежитлові будівлі та споруди, за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Рози Люксембург, 21, площею 5,4008 га, кадастровий номер: :04:004:0231, цільове призначення - землі промисловості, передану у іпотеку за іпотечним договором від 06.06.2013, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єлісєєвою О.А. за реєстровим номером 1253, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах з початковою вартістю предмету іпотеки в сумі 8517062,00 грн.;

обладнання у кількості 1772 одиниць, згідно з додатком 1 до позовної заяви, яке знаходиться в нежитлових будівлях та спорудах фабрики по виробництву морозива, розташованих за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Рози Люксембург, буд. 21, передане у заставу за договором застави від 18.03.2010, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярик Н.С. за реєстровим номером 152,

шляхом продажу предмету застави на прилюдних торгах з початковою вартістю предмету застави в сумі 81517314,63 грн.;

Стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт" у Державний бюджет України витрати на сплату судового збору в сумі 73080 грн.

05.01.2016 року Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

31.08.2016 року Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва із скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить: зупинити реалізацію переданого державним виконавцем окремими заявками майна по виконавчому провадженню № 51002751; визнати дії державного виконавця незаконними; зобов'язати відкликати заявки на реалізацію нежитлових будівель та обладнання фабрики по виробництву морозива; передати на реалізацію нерухоме майно, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги Національного банку, однією заявкою, а саме:

- нежитлові будівлі та споруди фабрики з виробництва морозива, розташовані за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Рози Люксембург, 21;

- земельна ділянка, на якій розташовані нежитлові будівлі та споруди фабрики з виробництва морозива, розташована за адресою: Черкаська область, м. Сміла, вул. Рози Люксембург, 21;

- обладнання у кількості 1772 одиниць, яке знаходиться в нежитлових будівлях та спорудах фабрики з виробництва морозива.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.09.2016 року у справі № 910/18249/14 залишено скаргу Національного банку України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Національний банк України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати матеріали справи до Господарського суду міста Києва для розгляду скарги по суті.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник зазначив, що 22.08.2016 року за результатами розгляду скарги на неправомірні та незаконні дії державного виконавця Артемчук Т.В. в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про відмову у її задоволенні. Отже, звертаючись до суду першої інстанції 31.08.2016 року зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Національний банк України не порушив десятиденний строк на оскарження, як це передбачено ч. 1 ст. 121-2 ГПК України.

Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти її вимог заперечує та просить суд залишити без задоволення.

Національним банком України та Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" не використано наданого їм законом права на участь їх представників у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Причин неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного їх повідомлення про час та місце судового засідання.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників Національного банку України та Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно залишив скаргу Національного банку України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без розгляду, з огляду на наступне.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду, місцевий господарський суд залишив скаргу Національного банку України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без розгляду у зв'язку із порушенням скаржником строку передбаченого ч. 1 ст. 121-2 ГПК України та не поданням до клопотання про поновлення строку для подання скарги.

За приписами ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як свідчать матеріали справи, Національний банк України звернувся до суду першої інстанції із скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просить: зупинити реалізацію переданого державним виконавцем окремими заявками майна по виконавчому провадженню № 51002751; визнати дії державного виконавця незаконними; зобов'язати відкликати заявки на реалізацію нежитлових будівель та обладнання фабрики по виробництву морозива; передати на реалізацію нерухоме майно, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги Національного банку, однією заявкою.

Судовою колегією встановлено, що вказані вище дії були здійснені державним виконавцем до 11.08.2016 року, оскільки 11.08.2016 року скаржник звернувся зі скаргою на дії державного виконавця до начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просив провести перевірку додержання державним виконавцем вимог чинного законодавства щодо вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 51002751; зобов'язати державного виконавця вжити заходів щодо зняття з реалізації нежитлових будівель та обладнання фабрики по виробництву морозива, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Еліт» та зобов'язати державного виконавця підготувати новий проект заявки передати на реалізацію заставленого майна та передати його на реалізацію одним лотом, як цілісний майновий комплекс.

Тобто, вимоги Національного банку України в скарзі на дії державного виконавця, поданої на ім'я начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та в скарзі на дії державного виконавця, поданої до Господарського суду міста Києва, є тотожними.

Матеріали справи свідчать про те, що Постановою від 22.08.2016 року ВП №51002751 в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відмовлено Національному банку України у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Враховуючи те, що у скарзі, поданої до суду першої інстанції, скаржник оскаржує дії державного виконавця, а не Постанову від 22.08.2016 року ВП №51002751 в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, якою було відмовлено Національному банку України у задоволенні скарги на дії державного виконавця, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що десятиденний строк потрібно відраховувати з дня вчинення оскаржуваної дії, тобто з 11.08.2016 року.

Як свідчать матеріали справи, Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва із скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 31.08.2016 року.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку про те, що Національний банк України порушив десятиденний строк на оскарження, який передбачений ч. 1 ст. 121-2 ГПК України.

Відповідно до п. 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Однак, клопотання про поновлення строку для подання вищезазначеної скарги в матеріалах справи не міститься.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано залишено скаргу Національного банку України на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, встановлених в оскаржуваній ухвалі.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не спростовані належними та допустимими доказами відповідно до положень ст.ст.33,34 ГПК України зазначені вище обставини.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія вважає, що ухвала Господарського суду м. Києва від 05.09.2016 року відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного банку України на ухвалу Господарського суду м. Києва від 05.09.2016 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 05.09.2016 року у справі

№ 910/18249/14 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/18249/14 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко