РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016Справа №910/16496/16

За позовомКомунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду святошинського району м. Києва";
До Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1;
Провиселення з нежитлового приміщення;
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Микитин С.С., представник за довіреністю від 05.01.2016 № 6;
Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду святошинського району м. Києва" звернулося до суду з позовом про виселення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з займаного приміщення, що орендувалося ним за договором від 20.03.2008 № 67.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/16496/16 від 09.09.2016, яку призначено до розгляду на 29.09.2016.

У судове засідання, призначене на 29.09.2016, відповідач уповноваженого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (повідомлення про вручення копії ухвали від 09.09.2016 в матеріалах справи). Приймаючи до уваги обмеженість процесуальних строків вирішення спору, відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

У ході розгляду спору по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на закінчення строку дії договору оренди нежитлового приміщення та невиконання відповідачем як орендарем обов'язку з повернення орендованого майна за актом приймання-передачі. Також, представник позивача вказував на несплату відповідачем платежів за договором оренди, спір щодо яких був та є предметом інших судових спорів.

На підтвердження заявлених вимог суду було подано договір з додатком і додаткові угоди до нього, акт приймання-передачі нежитлового приміщення, копію рішення про стягнення заборгованості з орендних платежів.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Святошинського району м. Києва (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 20.03.2008 року було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 67.

Пунктом 1.1 договору визначено, що він встановлює умови оренди нежитлового приміщення, яке належить до комунальної власності територіальної громади Святошинського району м. Києва і закріплене за орендодавцем на праві повного господарського відання та оперативного управління згідно розпорядження Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації № 1754 від 30.09.2003, між орендодавцем і орендарем та регулює їх взаємовідносини протягом його дії.

Відповідно до п. 1.2 договору орендодавець на підставі розпорядження Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації № 241 від 25.02.2008 та ордеру № 74 від 05.03.2008 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 42,2 кв.м. в т.ч. а) для використання під розміщення офісу площею 42,2 кв.м., в т.ч. підвал (напівпідвал) 42,2 кв.м.

Порядок проведення розрахунків за договором та внесення орендної плати було визначено у ст. 3 договору, зокрема, сторонами погоджено, що орендна плата розраховується відповідно до методики та базових орендних ставок, затверджених рішенням Святошинської районної у місті Києві ради № 41 від 31.10.2006 р. і складає 3 863,96 грн. за перший місяць оренди відповідно до розрахунку орендної плати, оформленого в якості додатку № 1 до договору (п. 3.1); розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції (п. 3.2); орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно, не пізніше 10-го числа поточного місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції (п. 3.3); крім орендної плати орендар відшкодовує орендодавцю: експлуатаційні витрати, пов'язані з утриманням приміщення, амортизаційні відрахування за орендоване майно, плату за землю (п. 3.6); у випадку закінчення терміну дії цього договору орендна плата та інші, передбачені цим договором платежі, сплачуються орендарем по день фактичної здачі орендованого приміщення згідно акту прийому-передачі. (п. 3.9).

Факт передачі приміщення від орендодавця орендареві підтверджується наявним в матеріалах справи актом прийому-передачі нежилого приміщення від 20.03.2008.

Додатковою угодою від 01.09.2008 до договору оренди № 67 від 20.03.2008 у зв'язку з проведенням реформи місцевого самоврядування на підставі рішення Святошинської районної у місті Києві ради від 27.12.2007 № 160, від 24.04.2008 № 212, від 19.06.2008 № 220 та розпорядження Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 08.08.2008 № 372-к сторонами було змінено назву та реквізити орендодавця на Комунальне підприємство "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва".

27.02.2015 між Комунальним підприємством "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва" (за текстом угоди - підприємство), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 як орендарем та Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва" як балансоутримувачем підписано додаткову угоду до договору оренди від 20.03.2008 № 67, у якій визначено, що підприємство передає, а балансоутримувач приймає на себе права та обов'язки як новий балансоутримувач орендованого нежитлового приміщення орендарем згідно з договором оренди від 20.03.2008 № 67.

Крім того, додатковою угодою від 27.02.2015 сторони погодили продовження терміну дії договору до 30.04.2015, а за умовами п. 3 додаткової угоди орендар зобов'язався до закінчення терміну дії договору, вказаного у п. 2, тобто, 30.04.2015, подати документи на його продовження.

За твердженням позивача, відповідач порушив грошові зобов'язання щодо своєчасного та повного внесення орендних платежів, що зумовило необхідність судового захисту прав та інтересів балансоутримувача й орендаря.

Також, позивач вказує, що до закінчення строку дії договору відповідач не подав документи, необхідні для продовження орендних правовідносин, договір належним чином не продовжив і, більше того, орендоване майно не повернув.

Згідно з п. 9.9 договору він припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди; загибелі об'єкта оренди; достроково, за згодою сторін або за рішенням Господарського суду; банкрутства орендаря.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджується, що 12.05.2015 відповідачу було вручено лист Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду святошинського району м. Києва" № 136, в якому повідомлялося про те, що договір вважається закінченим з 30.04.2015, оскільки орендарем не подавалися відповідні документи на його продовження. Названим листом позивач просив відповідача звільнити орендовані приміщення та сплатити заборгованість.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму (оренди), а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Законом України "Про оренду державного та комунального".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст.ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі (ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

З наведених норм права слідує, що за наслідками припинення дії договору, предметом якого є оренда державного або комунального майна, орендар зобов'язаний повернути таке майно у встановленому договором порядку.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач своєчасно повідомив відповідача про припинення терміну дії договору, відсутність передумов для продовження його дії та необхідність повернення орендованого майна, а також сплату наявної заборгованості.

Згідно зі ст.ст. 2, 3 Закону, правовою підставою зайняття комунального майна є договір оренди.

Згідно зі ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об'єкта оренди; ліквідації суб'єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об'єкта оренди.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки у договорі сторін та додаткових угодах до нього не було визначено строку повернення орендованого майна, відповідач є таким, що допустив прострочення такого повернення через сім днів з дати отримання листа 12.05.2015.

Таким чином, виходячи з наведених вище умов договору і приписів діючого законодавства, відповідач був зобов'язаний повернути позивачеві об'єкт оренди за актом приймання-передачі у термін до 18.05.2016 включно.

Однак, доказів належного виконання відповідачем зобов'язань матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що на час звернення позивача з позовом до суду договір оренди припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку. Отже, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факт припинення договірних відносин між сторонами за договором оренди. Відповідачем також не надано суду доказів внесення змін до договору у порядку передбаченому ст. 188 Господарського кодексу України.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку звільнення орендованого майна, вимога позивача про виселення орендаря із займаного приміщення підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обов'язок доказування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Також відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідач, який своєчасно та належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи не подав суду фактичних даних на спростування позовних вимог або ж доказів належного виконання обов'язку з передачі позивачеві орендованого майна площею 42,2 кв м в установлений договором строк,

На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині задовольняються судом повністю.

У зв'язку із задоволенням позову, судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32-38 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з приміщення загальною площею 42,2 кв м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на корись Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду святошинського району м. Києва" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 17, ідентифікаційний код 39607507) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 05.10.2016 р.