УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24.10.2016Справа № 910/19049/16

Суддя Турчин С.О., розглянувши

позовну заяву ТОВ "ПІК РІЕЛТІ ЮСА,ЛЛК" ("PIK REALTY USA,LLC"

до ПрАТ "Страхова компанія "УНІКА"

про стягнення 2 225 674,40 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення 2 225 674,40 грн.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву з доданими до неї документами без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У відповідності до ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином-суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно вимог ч. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до п. 7 Роз'яснень Вищого господарського суду України № 04-5/608 від 31.05.2002 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" господарський суд приймає як докази офіційні документи, що походять з інших держав, за умови їх легалізації дипломатичними або консульськими службами України.

Консули України легалізують іноземні документи, що подаються до офіційних органів України, відповідно до статті 54 Консульського статуту України, затвердженого Указом Президента України № 127/94 від 02.04.94. Посвідчення консулами зазначених документів означає встановлення і засвідчення справжності підписів на цих документах і відповідності їх законам держави перебування.

Легалізація іноземного документа є необхідною умовою для подання його як доказу у судовому процесі.

Господарський суд має право приймати іноземні офіційні документи без консульської легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Конвенція, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаага, 1961), якою передбачено спрощений порядок засвідчення документів шляхом проставлення на них спеціальної печатки - апостиля, ратифікована Верховною Радою України відповідно до Закону України № 2933-III від 10.01.2002 "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів" і діє на території України з часу набрання чинності зазначеним Законом. США - є країною, що приєдналася до вищезазначеної Гаазької конвенції.

Позовну заяву підписано ОСОБА_1 як представником ТОВ «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК» за довіреністю від 29.12.2015, однак зазначена довіреність не містить апостилю, а тому не може бути прийнята судом як належний доказ на підтвердження повноважень ОСОБА_1 на підписання позовних заяв від імені ТОВ «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК».

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Згідно ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Найменування юридичної особи - це її ідентифікуюча ознака. Найменування складається з двох частин: організаційно - правової форми і назви. Назва це індивідуальна частина найменування.

Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Характер діяльності установи - це сфера суспільних відносин або коло осіб, для яких створюється установа, її призначення.

Скорочене найменування утворюється від початкових літер повного найменування, абревіатур або в іншій спосіб. Скорочене найменування може бути довільним.

Повне найменування юридичної особи зазначається в її установчих документах, змінах до них, усіх офіційних документах і вноситься до Єдиного державного реєстру.

Згідно із ст. 57 Господарського кодексу України, яка визначає зміст установчих документів, в установчих документах повинно бути, зокрема, зазначено найменування суб'єкта господарювання.

У частині 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України викладено вимоги щодо змісту позовної заяви, з урахуванням яких позовна заява повинна містити, найменування (для юридичних осіб).

Згідно абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Фактично у позовній заяві не вказано повного найменування позивача та відповідача, оскільки при вказанні організаційно - правової форми останніх застосовані скорочення: ТОВ «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК» та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» , а відтак, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позовна заява і додані до неї документи повертаються позивачу без розгляду.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідно до положень п. 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22 реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

До Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК», в той же час, у призначенні платежу у квитанції від 15.10.2016 № 0.0.633747743.1 вказано про сплату судового збору за позовом ОСОБА_2 до Господарського суду міста Києва, тобто за іншу позовну заяву.

Доказів того, що при сплаті судового збору ОСОБА_2 діяв від імені ТОВ «ПІК РІЕЛТІ ЮСА, ЛЛК», матеріали справи не містять.

Таким чином, заявником не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір» та не надано суду належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Таким чином, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 52 аркуші, в тому числі оригінал квитанції № 0.0.633747743.1 від 15.10.2016 про сплату судового збору за позовом ОСОБА_2 та поштовий конверт.

Суддя С.О.Турчин