ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2016 р. Справа №922/1688/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Івакіна В.О., суддя Ільїн О.В.,

при секретарі Євтушенко Є.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Кухтик В.М., за довіреністю №2-329 від 24.12.2015 року; Бєлячкова О.В., за довіреністю №2-77 від 21.03.2016 року;

відповідача - Юркова Т.С., за довіреністю №3874 від 01.09.2016 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», м.Харків, (вх.№2283Х/1-40) на рішення господарського суду Харківської області від 11.08.2016 року по справі №922/1688/16,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України», м.Київ,

до Публічного акціонерного товариства «Харківгаз», м.Харків,

про стягнення 80583410,43 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.08.2016 року по справі №922/1688/16 (суддя Аюпова Р.М.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» на користь Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» заборгованість за надані послуги з балансування обсягів природного газу в січні-лютому та квітні, червні 2016 року, в розмірі 80583410,43 грн., судові втрати в розмірі 206700,00 грн.

Відповідач із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 11.08.2016 року та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Крім того, судові витрати скаржник просить суд покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що у зв'язку з невиконанням позивачем свого обов'язку щодо надання звіту про надані послуги, у нього не виникло право вимоги виконання зустрічного зобов'язання - здійснення ПАТ «Харківгаз» оплати за надані послуги балансування, оскільки підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування.

Як вказує відповідач, договором не було визначено строк виконання зобов'язання щодо послуг з балансування природного газу у випадку несвоєчасного надання позивачем відповідачу рахунку на оплату та актів надання послуг, отже сплату наданих послуг ПАТ «Уктрансгаз» має право вимагати пред'явивши вимогу в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України, що не було здійснено останнім і свідчить про завчасність подання позову. На думку відповідача, позивні вимоги позивача є передчасними так як будь-які договори, додаткові угоди між сторонами щодо визначення строків виконання зобов'язання щодо послуг з балансування природного газу у випадку їх несвоєчасного надання позивачем відповідачу рахунків на оплату та актів надання послуг відсутні, а відповідної вимоги в порядку ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України не надходило.

Крім того, скаржник звертає увагу суду на те, що сторонами договору було змінено порядок проведення розрахунків, зокрема, умовами Спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків передбачалося надання державою коштів на погашення заборгованості, а також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору № від 17.12.2015 року на транспортування природного газу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.08.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

До початку судового рішення 12.10.2016 року позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№10335), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача 12.10.2016 року надав через канцелярію суду клопотання (вх.№10334), в якому просить залучити до матеріалів справи копію спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, згідно якого ПАТ «Харківгаз» проводить розрахунок з ПАТ «Укртрансгаз» за надання послуг балансування обсягів природного газу у 2016 році за договором № від 17.12.2015 року. Як вказує відповідач, відповідні документи не могли бути подані до суду першої інстанції, з огляду на те, що вони знаходилися на оформлені у позивача та були повернуті відповідачу, а саме підписані, після прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Колегія суддів, розглянувши вказане клопотання дійшла висновку про його задоволення та долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник позивача проти позиції скаржника заперечував з підстав викладених у його відзиві.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст.173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту права є примусове виконання обов'язку в натурі (присудження до виконання обов'язку в натурі).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 17.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» (оператор, позивач у справі) та Публічним акціонерним товариством «Харківгаз» (замовник, відповідач у справі) було укладено договір транспортування природного газу №, відповідно до умов якого, оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник оплачує оператору встановлену вартість таких послуг.

Відповідно до п.17.1 договору, він набирає чинності з дня його укладання і діє до 31.12.2016 року, а умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме, з 01.12.2015 року.

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (Кодекс), затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2493, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (п. 2.2 договору).

Послуги, які можуть бути надані відповідачу за цим договором:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування) (п. 2.3 договору).

Згідно з п. 2.6 договору, відповідач має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Позивач зобов'язаний, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від відповідача відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов'язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України (п. 3.1 договору).

Відповідач зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом, негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби позивача; вчасно врегульовувати небаланси (п. 4.1 договору).

Пунктом 9.1 договору визначено, що у разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за послуги балансування. Негативний місячний небаланс відповідача визначається відповідно до Кодексу;

У пункті 9.4 договору передбачено, що позивач до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Відповідач зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів.

Згідно п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачем, на виконання умов договору, позивачем були надані послуги по балансуванню обсягів природного газу в січні-лютому та квітні, червні 2016 року, у належний спосіб та порядок. Проте, відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг збалансування обсягів природного газу в спірному періоді не виконав, чим порушив умови договору, що і стало підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду у даній справі.

Відповідно до п. 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Згідно з п. 9 глави 1 розділу XI Кодексу замовник послуг транспортування на підставі договору транспортування може замовити в оператора газотранспортної системи послуги, що є складовими послуги транспортування, зокрема, замовлення фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою.

Відповідно до п. 5 глави 1 Розділу І Кодексу: - небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації; - алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об'єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу XII цього Кодексу.

Згідно з п. 8 глави 1 розділу XII Кодексу підписані щомісячні акти приймання - передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок входу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), поданого до газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Згідно з п. 5 глави 2 розділу XII Кодексу підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок виходу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), взятого з газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Як вбачається з наведених положень Кодексу, алокація здійснюється на основі підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок входу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), поданого до газотранспортної системи, та на основі підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу відповідно до положень п. 2 глави 7 Розділу III цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок виходу (у тому числі у розрізі контрагентів/споживачів замовника послуги транспортування), взятого з газотранспортної системи.

Так, в результаті аналізу відповідних підписаних щомісячних актів приймання-передачі газу, згідно яких замовник послуг на транспортування подав певні обсяги природного газу до газотранспортної системи та здійснив їх відбір з такої системи, формується алокація щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Відповідно до п. п. 1-2 глави 3 Розділу XIV Кодексу оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів.

Згідно з п. п. 1-5 глави 1 Розділу XIV Кодексу замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов'язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення.

При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.

Відповідно до п. 7 глави 3 Розділу XIV Кодексу місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: 1) при позитивному місячному небалансі - оператор надсилає оператору газосховища інформацію про замовника послуг транспортування, що має позитивний небаланс, та обсяг небалансу, а оператор газосховища проводить закачування природного газу (у тому числі шляхом заміщення) в обсязі небалансу та оформлення його в односторонньому порядку. У випадку відсутності у замовника послуг транспортування діючого договору зберігання природного газу замовник послуг транспортування зобов'язаний в строк до 14-го числа наступного місяця укласти з оператором газосховища договір зберігання; 2) при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Згідно з п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Аналогічні за змістом правові норми викладені також в розділі IX «Визначення вартості послуг балансування та порядок розрахунків за ними» договору, згідно якого, зокрема, передбачено: - п. 9.1 договору: у разі виникнення у відповідача негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу за послуги балансування. Негативний місячний небаланс відповідача визначається відповідно до Кодексу, а саме п. 9.4 договору: позивач до чотирнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає відповідачу на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Відповідач зобов'язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує п'яти банківських днів.

При цьому, згідно п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого відповідачем відповідно до Кодексу та розділу IX цього договору.

Отже, відповідно до наведених положень договору та вимог чинного законодавства для позивача встановлені права та обов'язки щодо визначення у відповідача наявності негативного місячного небалансу та надання відповідачу, у зв'язку з цим, послуг балансування у разі не врегулювання відповідачем негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Позивач, здійснюючи права та виконуючи обов'язки передбачені договором та Кодексом, встановив наявність у відповідача негативного місячного небалансу в січні-лютому 2016 року в обсязі 9149,056 тис. куб. м. (в тому числі, в січні 2016 року в обсязі 3449,302 тис.куб.м. та в лютому 2016 року в обсязі 5699,744 тис.куб.м.), в квітні 2016 року обсяг негативного місячного небалансу, що складає 1826,780 тис.куб.м., в червні 2016 року обсяг негативного місячного небалансу, що складає 1097,321 тис.куб.м., що не був врегульований відповідачем у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом.

Наявність негативного балансу газу у відповідача в січні-лютому 2016 року підтверджується тим, що згідно номінацій відповідача на січень-лютий 2016 року ПАТ «Харківгаз» передбачало отримати природний газ в січні 2016 року на виробничо-технологічні витрати та власні потреби на обсяг, що складає 47 тис.куб.м. та в лютому 2016 року на власні потреби в обсязі 0,5 тис.куб.м. Відповідач до номінації на лютий 2016 року не включав обсяги природного газу на виробничо-технологічні витрати взагалі, так і не були виділені на вказані потреби відповідача обсяги природного газу й жодним постачальником природного газу. Натомість, у звітах ПАТ «Харківгаз» про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за січень-лютий 2016 року було вказано про використання відповідачем в січні 2016 року 3496,302 тис.куб.м. природного газу на виробничо-технологічні витрати та нормовані втрати, а також в лютому 2016 року в обсязі 5699,744 тис.куб.м. природного газу на виробничо-технологічні витрати, при тому, що в графі «підтверджений обсяг номінацій» на вказані потреби відповідача в січні 2016 року було передбачено 47 тис.куб.м., а обсяги природного газу на вказані потреби в лютому 2016 року виділені не були.

Відповідач не надавав позивачу, як оператору газотранспортної системи, номінацію на квітень 2016 року, з визначенням обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати, як і не були виділені на вказані потреби відповідача обсяги природного газу й жодним постачальником природного газу. Натомість, у звіті ПАТ «Харківгаз» фактичного обсягу розподілу природного газу по постачальниках за квітень 2016 року було вказано про використання відповідачем в квітні 2016 року 1826,780 тис.куб.м. природного газу на виробничо-технологічні витрати, при тому, що в графі «підтверджений обсяг номінацій» на вказану потребу відповідача обсяги природного газу виділені не були.

Також відповідач не надавав позивачу, як оператору газотранспортної системи, номінацію на червень 2016 року з визначенням обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати, як і не були виділені на вказані потреби відповідача обсяги природного газу й жодним постачальником природного газу. Натомість, у звіті ПАТ «Харківгаз» фактичного обсягу розподілу природного газу по постачальниках за червень 2016 року було вказано про використання відповідачем в червні 2016 року 1097,321 тис.куб.м. природного газу на виробничо-технологічні витрати, при тому, що в графі «підтверджений обсяг номінацій» на вказану потребу відповідача обсяги природного газу виділені не були.

Факт наявності негативних місячних небалансів в січні, лютому, квітні та червні 2016 року на загальний обсяг, що складає 9149,056 тис.куб.м., 1826,780 тис.куб.м., 1097,321 тис.куб.м. природного газу, відповідачем визнається і не оспорюється, враховуючи, що саме відповідач в своїх звітах про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за січень-лютий 2016 року, червень та квітень 2016 року вказав про відсутність планових обсягів природного газу на виробничо-технологічні витрати відповідача в лютому, квітні, червні 2016 року взагалі, а в січні 2016 року вказав лише обсяг, що складає 47 тис.куб.м.

У зв'язку з не врегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу в січні-лютому 2016 року в обсязі 9149,056 тис.куб.м., у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом, позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонні акти відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.01.2016 року №01-16--БАЛАНС та від 29.02.2016 року №02-16--БАЛАНС, а також коригуючий акт за січень 2016 року від 31.03.2016 року на загальну вартість таких послуг за січень та лютий 2016 року, що складає суму в розмірі 77921566,19 грн.

У зв'язку з не врегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу, в тому числі, в квітні 2016 року в обсязі 1826,780 тис.куб.м. у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом, позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонній акт відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.04.2016 року №04-16--БАЛАНС на загальну вартість таких послуг у розмірі 13834570,30 грн.

У зв'язку з не врегулюванням відповідачем негативного місячного небалансу, в тому числі, в червні 2016 року в обсязі 510,021 тис. куб. м. у строк та в порядку, визначеними умовами договору та Кодексом, позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонній акт відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.06.2016 року №06-16--БАЛАНС на загальну вартість таких послуг у розмірі 3464062,63 грн.

Позивач, відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, листами від 16.02.2016 року №2017/12 та від 16.03.2016 року №3833/12 повідомив відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативних місячних небалансів в січні-лютому 2016 року в обсязі 9149,056 тис.куб.м., надав акти позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.01.2016 року №01-16--БАЛАНС та від 29.02.2016 року №02-16--БАЛАНС на суму в розмірі 51207412,06 грн., розрахунки вартості послуг балансування та рахунки №01-16-512000744-БАЛАНС та №02-16--БАЛАНС на оплату послуг балансування. Крім того, на адресу відповідача разом з супровідним листом за вих.№5885/12 було направлено коригуючий акт надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.03.2016 року за січень 2016 року, а також розрахунок вартості послуг балансування після проведення коригування, відповідно до якого вартість наданих позивачем відповідачу послуг балансування природного газу в січні 2016 року склала 26714154,13 грн.

Листом від 16.05.2016 року №7026/12 позивач повідомив відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу, в тому числі, в квітні 2016 року в обсязі 1826,780 тис.куб.м., надав акт позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.04.2016 року №04-16--БАЛАНС, розрахунок вартості послуг балансування та рахунок №04-16--БАЛАНС на оплату послуг балансування в розмірі 13834570,30 грн.

Позивач, відповідно до вимог п. п. 9.1-9.5, 11.4 договору, п. 7 глави 3 Розділу XIV, п. п. 1-4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, надав відповідачу послуги балансування, про що було складено односторонній акт відповідача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.06.2016 року №06-16- -БАЛАНС на загальну вартість таких послуг у розмірі 3464062,63 грн.

Відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, позивач листом від 15.07.2016 року №10069/12 повідомив відповідача про надання йому послуг балансування для врегулювання негативного місячного небалансу, в тому числі, в червні 2016 року в обсязі 510,021 тис.куб.м., надав акт позивача про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.06.2016 року №06-16--БАЛАНС, розрахунок вартості послуг балансування та рахунок №06-16--БАЛАНС на оплату послуг балансування в розмірі 3464062,63 грн.

Вартість послуг з балансування обсягів природного газу відповідачу враховувалась позивачем у відповідності до положень п.9.2 договору.

Так, у п.9.2 договору передбачено, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника - відповідача за формулою: балансування = БЦГ х К х QБГ, де БЦГ - базова ціна газу, QБГ - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Відповідно до положень п.9.3 договору базова ціна газу визначається оператором - позивачем відповідно до Кодексу. Оператор визначає базову ціну газу щомісяця в строк до 10-го числа місяця, наступного га газовим місяцем, та розміщує її на своєму веб-сайті.

Згідно інформації з офіційного веб-сайту позивача, на січень 2016 року базова ціна газу становила 7744,80 грн. з ПДВ (з урахуванням послуг зі зберігання природного газу. що складає - 67,20 грн. (враховуючи надання послуг вказаного виду); лютий 1116 року - 7486,80 грн. з ПДВ (з виключенням послуг зі зберігання природного газу, що складає - 67,20 грн. (враховуючи ненадання послуг вказаного виду); на квітень 2016 року базова ціна газу становила 7573,20 грн. з ПДВ (з урахуванням послуг зі зберігання природного газу, що складає - 67,20 грн. (враховуючи надання послуг вказаного виду), а на червень 2016 року базова ціна газу становила 6792 грн. з ПДВ (з урахуванням послуг зі зберігання природного газу, що складає - 67,20 грн. (враховуючи надання послуг вказаного виду).

З моменту отримання відповідачем листів позивача від 16.02.2016р. №2017/12 від 18.04.2016р. №5885/12, а також від 16.03.2016р. №3833/12, актів про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.01.2016р. №01-16--БАЛАНС та від 29.02.2016р. №02-16--БАЛАНС, рахунків №01-16--БАЛАНС та №02-6--БАЛАНС, а також коригуючого акту від 31.03.2016р., з розрахунком та рахунком на оплату, у відповідача відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, виникло зобов'язання здійснити оплату позивачу послуг балансування на загальну суму у строк, що не перевищує п'яти банківських днів з моменту отримання коригуючого акту. Однак, відповідач не оплатив надані позивачем послуги балансування для врегулювання негативних місячних небалансів.

Надання позивачем послуг балансування для врегулювання негативних місячних небалансів в січні-лютому 2016 року в обсязі 9149,056 тис. куб. м., з оформленням відповідних актів про надання послуг балансування обсягів природного газу від 31.01.2016 №01-16--БАЛАНС, від 29.02.2016 №02-16--БАЛАНС та коригуючого акту від 31.03.2016р. є правочинами, які вчинені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства та недійсність яких прямо не встановлена законом і такі правочини не визнані судом недійсними.

З моменту отримання відповідачем листів позивача від 16.05.2016р. №7026/12 від 15.07.2016 №10069/12, актів про надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.04.2016р. №04-16--БАЛАНС, від 30.06.2016р. №06-16--БАЛАНС та рахунків №04-16--БАЛАНС і №06-16--БАЛАНС з розрахунками вартості послуг балансування у відповідача, відповідно до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, виникло зобов'язання здійснити оплату позивачу послуг балансування на суму 13834570,30 грн. та 3464062,63 грн. у строк, що не перевищує п'яти банківських днів з моменту отримання актів. Однак, відповідач не оплатив надані позивачем послуги балансування для врегулювання негативного місячного небалансу і в квітні та червні 2016 року в обсязі 1826,780 тис.куб.м. та 510,021 тис.куб.м. вартістю 13834570,30 грн. та 3464062,63 грн. у належний для цього строк, чим порушив умови п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу, що вказує на порушення умов договору відповідачем.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що у відповідача є обов'язок з оплати послуг балансування природного газу за січень-лютий 2016 року на суму розмірі 63284777,50 грн. (21710577,10 грн. (січень 2016 року) + 41574200,40 грн. (лютий 2016 року) враховуючи, що Мали місце проплати в сумі 5003577,04 грн.), але й з оплати послуг з балансування обсягів природного газу, наданих в квітні та в червні 2016 року на суму в розмірі 13834570,30 грн. та 3464062,63 грн., з урахуванням того, що негативні місячні небаланси відповідача в січні-лютому та в квітні і червні 2016 року становлять загальний обсяг, що складає 11339,10 тис.куб.м. природного газу вартістю 80583410,43 грн. Вказаний обов'язок є не виконаним і свідчить про прострочення виконання зобов'язання з оплати послуг з балансування відповідачем як в січні-лютому 2016 року, так і в квітні та червні 2016 року та порушення ПАТ «Харківгаз» умов договору, а також положень чинного законодавства України, зокрема, норм Кодексу газотранспортної системи.

Щодо доводів відповідача, що має місце невиконання позивачем свого обов'язку щодо надання звіту про надані послуги, а отже у нього не виникло право вимоги виконання зустрічного зобов'язання - здійснення ПАТ «Харківгаз» оплати за надані послуги балансування, оскільки підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до умов договору транспортування газу від 17.12.2015 року підставою для здійснення відповідачем розрахунків за надані послуги з балансування обсягів природного газу є акт наданих послуг з балансування обсягів природного газу, рахунок-фактура, розрахунок вартості послуг (розділ IX договору, пункт 9.4).

Положеннями Кодексу газотранспортної системи передбачено, що розрахунок вартості послуг балансування, що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу (п.1 розділу 4 глави XIV). Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування, який замовнику послуг транспортування надає оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів (п.3 - п.4 розділу 4 глави XIV Кодексу газотранспортної системи).

Підставою для проведення розрахунку за отримані послуги з балансування за спірний період, є рахунки позивача на оплату послуг балансування газу на загальну вартість таких послуг та акти про надання послуг балансування обсягів природного газу за січень-лютий, квітень і червень 2015 року, які складені на підставі звіту про надані послуги з транспортування газу. Вказані документи містять необхідні дані, які визначають обсяг місячного негативного небалансу у відповідача у вищезазначений період і який ґрунтується безпосередньо на даних відповідача, відображених у звітах відповідача про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за вказаний період, та вартість послуг балансування, вирахувана відповідно до умов договору транспортування природного газу від 17.12.2015 року, укладеного між позивачем та відповідачем.

У відповідача є всі необхідні документи - акти наданих послуг з балансування природного газу в січні-лютому, квітні і червні 2016 року, рахунки на оплату вартості таких послуг, а також розрахунки вартості цих послуг, на підставі яких відповідач мав можливість та повинен був здійснити розрахунки за надані позивачем послуги з балансування обсягів природного газу у вказаний період. До того ж, частково здійснивши з позивачем розрахунки за послуги з балансування обсягів природного газу в січні-лютому 2016 року, що підтверджується матеріалами справи, відповідач тим самим підтвердив наявність у нього невиконаного зобов'язання перед позивачем в частині оплати послуг вказаного виду відповідно до умов договору від 17.12.2015 року.

Таким чином, доводи відповідача щодо не виникнення у позивача права вимоги виконання зустрічного зобов'язання - здійснення ПАТ «Харківгаз» оплати за надані послуги балансування є необґрунтованими.

Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов'язання між сторонами договору в частині, яку держава буде компенсувати за рахунок коштів державного бюджету, регулюються нормами адміністративного, зокрема, бюджетного, законодавства. Застосування та чинність цих норм не залежить від того чи передбачили сторони в договорі відповідні умови чи ні. При визначенні обсягу грошових зобов'язань, до яких слід застосовувати норми адміністративного (бюджетного) законодавства, необхідно виходити з величини компенсації, яку буде перераховано відповідачу за рахунок державного бюджету. Право на отримання та розмір такої компенсації відповідачу підтверджується головним управлінням Державної казначейської служби у Харківській області та Департаментом фінансів Харківської обласної державної адміністрації. Правовідносини, що регулюються нормами адміністративного законодавства, виникають саме з моменту надання відповідних пільг та субсидій і саме з цього моменту виникає формальне право на отримання бюджетного відшкодування. Оформлення документів, в тому числі, протоколів взаєморозрахунків є лише процедурою реалізації цього права, дотримання якої є передумовою безпосереднього виділення коштів та фактичних розрахунків за рахунок бюджетних коштів. При визначенні обсягу грошових зобов'язань між сторонами, що будуть виконуватись за рахунок виділених з державного бюджету коштів, необхідно враховувати офіційні дані органів соціального захисту, а не ту обставину чи розпочалось процедурне оформлення самих розрахунків.

Між позивачем (сторона 5), відповідачем (сторона 4), Головним управлінням Державної казначейської служби України в Харківській області (сторона 1), Департаментом фінансів Харківської обласної державної адміністрації (сторона 2), Товариством з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (сторона 3), НАК «Нафтогаз України» були укладені спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України, предметом яких була організація проведення сторонами взаєморозрахунку, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» на суму, що дорівнює заявленій до стягнення сумі у даній справі.

За умовами вищевказаних спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків передбачалося надання державою коштів на погашення заборгованості, а також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору № від 17.12.2015 року на транспортування природного газу.

Розділом 2 спільних протокольних рішень визначено порядок проведення розрахунків.

Відповідно до розділу 4 спільних протокольних рішень, сторони, що підписали спільні протокольні рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог постанови Кабінету міністрів України від 11.01.2005 року № 20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов'язань за цими спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог чинного законодавства.

За змістом пункту 3 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язались перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок; забезпечити проведення розрахунків відповідно до цих спільних протокольних рішень та з урахуванням укладених договорів на розрахункове-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів перерахувати кошти за схемою, передбаченою спільними протокольними рішеннями.

Спільні протокольні рішення набувають чинності з моменту їх підписання всіма сторонами і діють до повного виконання сторонами зобов'язань за цими спільними протокольними рішеннями. Дата та номер спільних протокольних рішень присвоюється останнім учасником розрахунків після його підписання всіма сторонами.

Спільні протокольні рішення, що стосуються предмету позову по даній справі, а саме розміру заборгованості - 80583410,43 грн. були підписані стороною 1, стороною 2, стороною 3, стороною 4, стороною 5 та направлені листом для підписання та остаточного виконання стороні останній - НАК «Нафтогаз України».

Укладаючи спільні протокольні рішення, сторони керувалися спеціальними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 року, якою затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Міністерства фінансів України 03.08.2015 року №493/688, яким затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

Відповідно до п.п. 1.1 - 1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання електроенергію, цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», ДП «Енергоринок» та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 (далі - Порядок).

Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку. Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) та контролюють відповідні органи Державної казначейської служби України.

Згідно з п.п. 2.1 - 2.3 вищевказаного Порядку постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку, складають щомісяця до 10 числа з розпорядниками коштів акти звіряння, а в разі проведення відповідних розрахунків з попередньої оплати ресурсів (товарів, послуг) на строк не більше одного місяця постачальники та/або транспортувальники ресурсів (товарів, послуг) визначають договірну величину споживання ресурсів (товарів, послуг), про що укладають відповідний договір з розпорядниками коштів. Один примірник акта звіряння або договору надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння або договорів. Зведені реєстри актів звіряння або договорів підписуються керівниками місцевих фінансових органів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг) та надаються відповідним департаментам фінансів. Відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство України) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Пунктами 2.6 зазначеного Порядку встановлено, що розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Підписання сторонами спільного протокольного рішення і виконання їх положень, а також положень постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 року, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 року №493/688 свідчить, що сторони фактично погодились, що часткова оплата наданих послуг з транспортування газу за № від 17.12.2015 року підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі спільних протокольних рішень.

Підписанням та в подальшому належне оформлення спільних протокольних рішень, свідчить, що сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за послуги з транспортування газу, надані відповідно до договору № від 17.12.2015 року. Тобто, враховуючи спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, сторони узгодили порядок проведення розрахунків, змінивши строки виконання боржником зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору № від 17.12.2015 року.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Вищого господарського суду України по справам: №908/2215/15-г від 15.12.2015р., №922/364/15 від 15.10.2015р., а також у постановах Верховного Суду України: №5011-35/1272-2012-42/527-2012 від 09.09.2014р., №5011-1/1043-2012-42/528-2012 від 09.09.2014р., №917/2519/14 від 23.09.2015р. та №927/1733/14 від 11.11.2015р.

Узагальнюючи викладене колегія суддів зазначає, що вчинення дій сторонами направлених на підписання спільних протокольних рішень, а також дій спрямованих на можливість їх виконання, положень постанови Кабінету Міністрів України №20 від 11.01.2005 року, наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03.08.2015 року №493/688 свідчить про те, що сторони фактично погодились, що оплата наданих послуг з транспортування газу, а отже і балансування за договором № від 17.12.2015 року, підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного спільного протокольного рішення. Отже, сторони тим самим змінюють порядок і строк проведення розрахунків за послуги з транспортування газу (у тому числі балансування), надані відповідно до договору № від 17.12.2015 року.

Таким чином, враховуючи наявність домовленості щодо зміни порядку і строків проведення розрахунків і те, що відповідний строк не настав, колегія суддів вважає, що підстави для стягнення коштів по даній справі відсутні, а звернення з позовом є передчасним.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі і, які стосуються зміни порядку проведення розрахунків, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства та є доведеними, тоді як господарським судом першої інстанції не в повній мірі з'ясовані та не вірно оцінені обставини у справі, а тому прийняте ним рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 101, п.2 ст. 103, п. п. 1 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.08.2016 року по справі №922/1688/16 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, який у задоволенні позову відмовити.

Повний текст постанови складено 17 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Ільїн О.В.