РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016Справа №910/16337/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Агро» ЛТД

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецсервіс-15»

про стягнення 20 000,00 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1 (дов. №1-Суд/2016 від 10.05.2016);

встановив :

05.09.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Агро» ЛТД звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецсервіс-15» про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 20 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.01.2016 позивач згідно із платіжним дорученням №74 від 26.01.2016 помилково перерахував на рахунок відповідача грошову суму у розмірі 20 000,00 грн., яку відповідач добровільно не повернув.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.09.2016 порушено провадження у справі №910/16337/16, розгляд справи призначено на 27.09.2016.

27.09.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.09.2016 у звязку із неявкою представників сторін, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 18.10.2016.

07.10.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази для долучення до матеріалів справи.

18.10.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав копії платіжних доручень про часткове перерахування грошових коштів у розмірі 400 грн. на рахунок позивача.

У судове засідання 18.10.2016 зявився представник відповідача, надав пояснення по справі.

Представник позивача в судове засідання 18.10.2016 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 18.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

26.01.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Агро» ЛТД (позивачем) на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецсервіс-15» було перераховано кошти в загальному розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням: №74 від 26.01.2016 (призначення платежу: надання поворотної фінансової допомоги. Договір №01/16 від 25.01.2016 без ПДВ).

14.06.2016 позивач звернувся до відповідача з вимогою №152-16 від 14.06.2016 про повернення безпідставно отриманих коштів у розмірі 20 000,00 грн. строком до 20.06.2016, яка була отримана відповідачем 17.06.2016 згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте сума у розмірі 20 000,00 грн. відповідачем повернута не була, у звязку із чим позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Отже, станом на час звернення позивача до суду відповідач мав заборгованість перед позивачем в розмірі 20 000,00 грн.

Проте, під час розгляду справи, представником відповідача подано докази часткового повернення грошових коштів у розмірі 400,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій №16493129 від 10.10.2016 на суму 200,00 грн. та №16505560 від 12.10.2016 на суму 200,00 грн. тобто в цій частині відсутній предмет спору між сторонами.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18, господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення помилково сплачених коштів у розмірі 400,00 грн. підлягає припиненню згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки погашення боргу здійснено після звернення позивача до суду.

Отже, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих коштів у розмірі 19 600,00 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову в цій частині з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року № 6-88цс13, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Судом установлено, що 26.01.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Агро» ЛТД (позивачем) на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецсервіс-15» було перераховано кошти в загальному розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням: №74 від 26.01.2016 (призначення платежу: надання поворотної фінансової допомоги. Договір №01/16 від 25.01.2016 без ПДВ).

Доказів укладення між сторонами договору поворотної фінансової допомоги №01/16 від 25.01.2016 матеріали справи не містять.

До подій, за результатами яких можуть виникнути зобов'язання передбачені ст. 1212 Цивільного кодексу України, відноситься, зокрема, перерахування грошових коштів іншій особі, з якою платник не знаходиться в договірних зобов'язаннях.

З огляду на вищенаведене, у зв'язку з відсутністю доказів на спростування позовних вимог позивача, а також беручи до уваги наявність вимоги позивача про повернення помилково перерахованих коштів в розмірі 20 000,00 грн., а також повернення відповідачем грошових коштів у розмірі 400,00 грн., суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача безпідставно одержаних коштів у розмірі 19 600,00 грн.

Провадження у справі в частині стягнення безпідставно одержаних коштів у розмірі 400,00 грн. підлягає припиненню згідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до п. 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом.

Беручи до уваги, що сума грошових коштів у розмірі 400,00 грн. була сплачена відповідачем після порушення у справі, судовий збір в цій частині покладається на відповідача відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. В частині стягнення безпідставно одержаних коштів у розмірі 400,00 грн. провадження у справі №910/16337/16 - припинити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промспецсервіс-15» (02096, м. Київ, вул. Сімферопольська, буд. 13А, офіс 121, код 40167261) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Агро» ЛТД (80300,АДРЕСА_1, код 22355904) безпідставно одержані кошти у розмірі 19 600 (девятнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане 24.10.2016

Суддя В.О. Демидов