РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016Справа №910/15164/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/15164/16

за позовом дочірнього підприємства "Готельний комплекс "Турист" приватного

акціонерного товариство "Укрпрофтур";

до товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Медіос"

про стягнення 25 776,38 грн.

Представники сторін:

від позивача: Бойкініч Д.В., довіреність № 286 від 18.12.2015р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "Готельний комплекс "Турист" приватного акціонерного товариство "Укрпрофтур" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Медіос" (далі-відповідач) про стягнення 25 776,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про заміну боржника у зобов'язанні новим боржником (переведення боргу з боржника на нового боржника) від 02.12.2015р., внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 22059,25 грн., за прострочення сплати якої нараховані 3% річних - 236,88 грн., інфляційні втрати - 529,09 грн. та пеня в сумі 2951,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2016р. порушено провадження у справі № 910/15164/16, розгляд справи призначений на 22.09.2016р.

21.09.2016р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

У судовому засіданні 22.09.2016р. представник позивача не заперечував стосовно відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, витребувані судом докази не надав.

З метою повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи та у зв'язку з неявкою представника відповідача, господарський суд відклав розгляд справи на 13.10.2016.

13.10.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 13.10.2016 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 13.10.2016 вдруге не з'явився та витребувані судом докази не подав.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе, на підставі ст. 75 ГПК України, розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.10.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

02.12.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «Медіос» (далі - боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Медіос" (далі - новий боржник, відповідач) та Дочірнім підприємством "Готельний комплекс "Турист" Приватного акціонерного товариство "Укрпрофтур" (далі - кредитор, позивач) було укладено Договір про заміну боржника у зобов'язанні новим боржником (переведення боргу з боржника на нового боржника), (далі - Договір).

Цим Договором регулюються відносини, пов'язані із заміною боржника на нового боржника у зобов'язанні, що виникло з Договору оренди нежилого приміщення № 30/01/13 від 30.01.2013, укладеного між кредитором та боржником (п. 1.1 Договору).

За цим Договором боржник у зобов'язанні замінюється новим боржником (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.2 Договору, борг боржника перед кредитором загальною сумою 22 059,25 грн. переводиться з боржника на нового боржника. Новий боржник безумовно та беззастережно підтверджує прийняття на себе борг та зобов'язується сплатити його кредитору.

Згідно з п. 2.3 Договору, кредитор згоден на заміну боржника у зобов'язанні новим боржником та на переведення боргу на нового боржника.

Пунктом 3.1 Договору сторони визначили, що новий боржник зобов'язується сплатити кредиторові борг у сумі 22 059,25 грн. наступним чином:

- 3 153,25 грн. до 01.01.2016;

- 3 151,00 грн. до 01.02.2016;

- 3 151,00 грн. до 01.03.2016;

- 3 151,00 грн. до 01.04.2016;

- 3 151,00 грн. до 01.05.2016;

- 3 151,00 грн. до 01.06.2016;

- 3 151,00 грн. до 01.07.2016.

Однак, як слідує з матеріалів справи, внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо своєчасності та повноти оплати, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за Договором в розмірі 22 059,25 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм, викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розмір позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 22 059,25 грн. заборгованості за Договором нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки відповідач припустився прострочення платежу, позивач, керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 529,09 грн. інфляційних втрат та 236,88 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено власний розрахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача сум та інфляційних втрат та встановлено, що позивачем було допущено арифметичні помилки при нарахуванні інфляційних втрат, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 515,96 грн. та 3% річних в розмірі 236,88 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 951,16 грн.

Згідно з п. 4.3 Договору, за несвоєчасне виконання свої грошових зобов'язань за Договором. Новий боржник зобов'язується сплатити кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Судом визначено періоди нарахувань відповідно до умов Договору та приписів чинного законодавства України, а також здійснено перерахунок заявленої позивачем до стягнення суми пені та встановлено, що позивачем розраховано пеню поза шестимісячним строком, а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 2 821,15 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 25 776,38 грн. підлягають частковому задоволенню в розмірі 25 633,24 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Медіос" (02002, м. Київ, вулиця Раїси Окіпної, будинок 2, офіс 405; ідентифікаційний код: 39192719) на користь Дочірнього підприємства "Готельний комплекс "Турист" Приватного акціонерного товариство "Укрпрофтур" (02002, м. Київ, вулиця Раїси Окіпної, будинок 2; ідентифікаційний код: 14353417) заборгованість в розмірі 22 059 грн. 25 коп., 3% річних - 236 грн. 88 коп., інфляційні втрати - 515 грн. 96 коп., пеню - 2 821 грн. 15 коп. та 1370 грн. 35 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.10.2016р.

Суддя А.І. Привалов