ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2016 р. Справа № 911/64/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 фірми ТОВ «Корда»

про розірвання договору та стягнення 62382,47 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 04.07.2016 року);

від відповідача: ОСОБА_1 (витяг № 22164271 від 15.08.2016 року), ОСОБА_4 (довіреність б/н від 22.01.2016 року);

від третьої особи: ОСОБА_3 (довіреність б/н від 24.05.2016 року).

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області на новому розгляді знаходиться справа № 911/64/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 фірма у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Корда» про розірвання договору та стягнення 62382,47 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.03.2016 року у справі № 911/64/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 року, в задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю «Компас» відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.08.2016 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 року у справі Господарського суду Київської області № 911/64/16 та рішення Господарського суду Київської області від 15.03.2016 року № 911/64/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Згідно автоматизованого розподілу справ, справу № 911/64/16 передано до провадження судді Господарського суду Київської області Карпечкіну Т.П. для розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2016 року справу № 911/64/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.09.2016 року.

В судовому засіданні 06.09.2016 року у відповідності до ст. 77 ГПК України судом оголошувалась перерва в розгляді справи на 13.09.2016 року.

В судовому засіданні 13.09.2016 року у відповідності до ст. 77 ГПК України судом оголошувалась перерва в розгляді справи на 21.09.2016 року.

В судове засідання, яке відбулось 21.09.2016 року, представник третьої особи не зявився, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. У звязку з чим, розгляд справи відкладався до 29.09.2016 року та повторно було витребувано у сторін додаткові докази та пояснення щодо обставин справи з врахуванням викладених в постанові Вищого господарського суду України від 03.08.2016 року № 911/64/16 зауважень.

В судовому засіданні 29.09.2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти позову заперечували.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у січні 2016 року ТОВ «Компас» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання Договору №10/08 від 09.10.2012 року на створення технічної продукції та стягнення 35000,00 грн. авансу і 27382,47 грн. збитків від інфляції за період з лютого 2013 року по листопад 2015 року включно.

Позовні вимоги були вмотивовані невиконанням підрядником ФОП ОСОБА_1 у встановлений тримісячний термін обовязків, передбачених Договором №10/08 від 09.10.2012 року на створення (передачу) технічної документації на земельну ділянку, відтак, втратою замовником-позивачем у 2015 році інтересу до виконання договору, що у відповідності із ч.3 ст.858 ЦК України надає замовнику право відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.03.2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Судове рішення місцевого господарського суду було вмотивоване тим, що умовами Договору кінцевим результатом робіт є виготовлення технічної документації, що і було виконано відповідачем ФОП ОСОБА_1, який завчасно передав технічну документацію до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу КМДА (КМР), кадастрова справа №А-20423, що свідчить про виконання підрядником обовязків по Договору.

Суд апеляційної інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог з мотивів відсутності акту приймання-передачі вихідних даних, передбачених п.7 Технічного завдання до Договору, що свідчить про не доведення позивачем виконання свого обовязку передати виконавцю вихідні дані, а відтак, строк закінчення робіт по договору підлягав продовженню на час затримки подання вихідних даних, зазначених в технічному завданні.

Вищий господарський суд України під час касаційного перегляду судових рішень у справі № 911/64/16 в постанові від 03.08.2016 року встановив, що також зазначено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, що 09.10.2012 року між ТОВ «Компас» (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (Виконавець) був укладений Договір №10/08 на створення/передачу технічної документації, за умовами якого Замовник доручив, а Виконавець зобов'язався виконати комплекс проектно-вишукувальних робіт по розробці технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку на перетині вул. К ОСОБА_6 та пр. ОСОБА_7 в Деснянському районі м. Києва.

Після закінчення вказаного в п.3.1 Договору строку Виконавець повинен передати замовнику технічну документацію щодо виготовлення документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, передати державний акт на право власності на земельну ділянку до Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації для подальшого оформлення та реєстрації, що визначено у п.1.4 Договору.

Пункт 3.1 Договору не визначав строк, а зазначав, що перелік технічної документації, яка підлягає оформленню і здачі Виконавцем Замовнику, визначений в Технічному завданні, підписаному і погодженому сторонами Договору.

Строк дії Договору був погоджений сторонами у п. 6.1 договору, а саме початок - з дня зарахування авансу на розрахунковий рахунок виконавця, закінчення - приймання виконаних робіт з урахуванням вимог п. 1.3.

Згідно з п.1.3 Договору строки здачі робіт за договором - 3 місяці з дня зарахування авансового платежу на розрахунковий рахунок виконавця.

Відповідно до п.2.1 Договору та протоколу про договірну ціну вартість робіт за договором складає 35000,00 грн., які Замовник зобовязаний перерахувати Виконавцю не пізніше пяти банківських днів з дня підписання Договору.

На виконання умов Договору Замовник ТОВ «Компас» за платіжним дорученням № 643 від 10.10.2012 року перерахував Виконавцю ФОП ОСОБА_1 35000,00грн., авансового платежу як попередню оплату за технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку.

Позивач зазначає, що Виконавець ФОП ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо виготовлення документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку ТОВ «Компас» на перетині вул. ОСОБА_6 та пр. ОСОБА_7 в Деснянському районі м. Києва у встановлений Договором строк не передав Замовнику позивачу за відповідним актом здачі-приймання технічної продукції, як передбачено п. 3.2 Договору.

Кошти, сплачені позивачем в якості авансового платежу, не повернув, що і стало підставою для звернення Замовника ТОВ «Компас» з позовом до суду.

Позивач зазначав, що результат виконання договору виконавцем мав господарську цінність для Замовника-позивача тільки у випадку виконання відповідачем своїх зобовязань у визначений договором тримісячний строк. В подальшому виконання договору втратило інтерес для позивача, оскільки з 01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», згідно з яким державну реєстрацію права власності на земельні ділянки почали здійснювати територіальні підрозділи Державної реєстраційної служби, підпорядкованої Міністерству юстиції України, повноваження територіальних органів земельних ресурсів у цій сфері припинились.

Таким чином, позивач стверджує, що у звязку із істотним порушенням відповідачем умов Договору з 01.01.2013 року із набранням чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», виконання Договору втратило для позивача інтерес та у відповідності із ч.3 ст.858 ЦК України просив суд розірвати договір, стягнути 35000,00 грн. авансу та 27382,47 грн. інфляційних втрат.

Заперечуючи проти позовних вимог, Виконавець ФОП ОСОБА_1 посилався на виготовлення ним та передачу технічної документації до Головного управління земельних ресурсів завчасно ще 15.11.2012 року, тобто в строк, встановлений Договором та до 01.01.2013 року дати набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Відповідач ФОП ОСОБА_1 зазначав, що відсутність акту приймання-передачі технічної документації з Замовником-позивачем не спростовує факту виготовлення та існування такої документації станом на момент її передачі до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 15.11.2012 року, кадастрова справа №А-20423.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що до закінчення передбаченого Договором терміну та до звернення Замовника-позивача до Виконавця-відповідача з повідомленням про відмову від договору, технічна документація була виготовлена і передана до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (кадастрова справа №А-20423), тобто досягнуто обумовленого договором результату, така робота підлягає оплаті.

Однак, касаційна інстанція не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, в постанові Вищого господарського суду України у справі № 911/64/16 від 03.08.2016 року зазначила, що судом першої інстанції не визначено, який кінцевий результат мали на увазі сторони, укладаючи 09.10.2012 року між ТОВ «Компас» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 Договір №10/08, і чи було досягнуто визначеного Договором результату в повному обсязі.

Окрім того, судом першої інстанції, визнавши належне виконання ФОП ОСОБА_1 умов Договору, не досліджено, чи належним чином ФОП ОСОБА_1 виконав умови пункту 1.4 Договору та якими доказами підтверджується виконання вказаного пункту Договору.

Також рішення суду першої інстанції прийнято без врахування зауважень щодо недоліків документації, зазначених у листі ОСОБА_8 земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 24.02.2016 року №.

Щодо мотивів відмови в задоволенні позовних вимог Київським апеляційним господарським судом, касаційна інстанція зазначила, що вирішуючи справу по суті, апеляційний суд виходив із ст.538 ЦК України, згідно якої виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Як встановлено апеляційним судом, в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі вихідних даних, визначених п.7 Технічного завдання до Договору, відповідач їх отримання заперечив, а позивач не довів суду виконання ним свого обовязку передати виконавцю обумовлені технічним завданням вихідні дані, що свідчить про те, що строк закінчення робіт згідно п.5.4 Договору продовжено на час затримки подання вихідних даних, викладених в Технічному завданні.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що строк виконання обовязку Виконавця за Договором не наступив, що є підставою для відмови в задоволенні позову про розірвання Договору і відшкодування збитків.

Однак, суд касаційної інстанції не погодився з такими висновками суду апеляційної інстанції, зазначив, що судом апеляційної інстанції не встановлено всі обставини справи, а саме, якщо Виконавець не отримав Вихідні дані, передбачені п.7 Технічного завдання, то на підставі яких даних Виконавець розробляв і подавав розроблену Технічну документацію до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Судами встановлено, що кадастрову справу А-20423 і Технічну документацію на земельну ділянку ОСОБА_8 земельних ресурсів було повернуто ФОП ОСОБА_1 на доопрацювання, однак, судами попередніх інстанцій не встановлено, які дії вчиняв ФОП ОСОБА_1 для усунення недоліків, доопрацювання Техдокументації і повторного належного подання її до ОСОБА_8 земельних ресурсів, а саме чи вимагав Виконавець передати йому пакет вихідних даних, передбачених п.7 Технічного завдання (погодженого виконавцем), чи зупиняв або відмовлявся Виконавець від подальшого виконання договору у відповідності із приписами ст.193 ГК України; чи повідомив Виконавець ФОП ОСОБА_1 Замовника ТОВ «Компас» про повернення йому ОСОБА_8 земельних ресурсів Техдокументації на доопрацювання.

В матеріалах справи міститься копія листа-звернення ФОП ОСОБА_1 до ТОВ «Компас» і опис вкладення в цінний лист від 23.12.2015 року, яким судами попередніх інстанцій не надано правової оцінки.

Відповідно до ст. 11112 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Під час нового розгляду справи, на виконання вказівок постанови Вищого господарського суду України у справі № 911/64/16 від 03.08.2016 року, судом встановлено наступне.

09.10.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компас» (позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) було укладено Договір № 10/08 на створення/передачу технічної документації, за умовами якого позивач доручив, а відповідач зобовязався виконати комплекс проектно-вишукувальних робіт по розробці технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку на перетині вулиці ОСОБА_6 та проспекту ОСОБА_7 в Деснянському районі м. Києва, передати державний акт на право власності на земельну ділянку до Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації для подальшого оформлення та реєстрації.

Відповідно до п. 1.4 Договору відповідач після закінчення тримісячного строку, з дня зарахування авансового платежу, тобто до 10.01.2013 року повинен був передати позивачу технічну документацію щодо виготовлення документу, що посвідчує право власності на вказану земельну ділянку, передати державний акт на право власності на земельну ділянку до Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації для подальшого оформлення та реєстрації.

Відповідно до п. 1.2 Договору Сторонами було затверджено та підписано Технічне завдання на складання технічної документації щодо виготовлення документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку ТОВ «Компас».

Згідно з п. 2.9. Інструкції про порядок видачі, складання, реєстрації та зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку, яка затверджена Наказом Державного комітету поземельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 (Інструкція) заповнення державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою покладається на Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та його структурні підрозділи. Усі записи мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються. Заповнення вказаних документів здійснюється з використанням комп'ютерної техніки.

Згідно з п. 4.3. Інструкції про порядок видачі, складання, реєстрації та зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку, яка затверджена Наказом Державного комітету поземельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 (Інструкція) чисті (незаповнені) бланки державних актів зберігаються у вогнетривких шафах в обласних управліннях, Київському та Севастопольському міських управліннях земельних ресурсів як документи суворого обліку.Начальник районного (міського) державного органу земельних ресурсів Держкомзему України отримує для заповнення чистий бланк державного акта за письмовою заявкою у разі наявності позитивного висновку державної землевпорядної експертизи технічного звіту зі складання державного акта.

Стаття 27 Закону України «Про землеустрій» передбачає, що замовники документації із землеустрою визначають за погодженням із розробником документації із землеустрою вартість робіт, термін їх виконання і порядок їх оплати. Замовники документації із землеустрою за рахунок власних коштів мають право на вибір розробника і укладення з ним договору, якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою включає в себе текстові та графічні матеріали і містить обовязкові положення, встановлені завданням на розробку відповідного виду документації. Документація із землеустрою розробляється на основі завдання на розробку відповідного виду документації, затвердженого замовником.

Стаття 56 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, чинній на момент укладення договору та виготовлення технічної документації) також передбачає, що має включатись у технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, крім поділу та об'єднання земельних ділянок, включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку;

в) копії заяв фізичних або клопотання юридичних осіб;

г) матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки;

ґ) рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди;

д) акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання;

е) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності;

є) кадастровий план земельної ділянки;

ж) перелік обмежень прав на земельну ділянку і наявні земельні сервітути.

Пунктом 1.19. Інструкції передбачено, що Технічна документація зі складання державних актів на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою розробляється у двох примірниках. Перший (з матеріалами польових вимірювань і обчислень) зберігається в районних (міських) відділах (управліннях) земельних ресурсів Держкомзему України, другий - у виконавця робіт.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, чинній на момент укладення Договору та виготовлення технічної документації) подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, його територіальних органів для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені Замовника документації здійснюється її розробником (Виконавцем), якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, з огляду на визенаведені норми чинного законодавства, відповідач, як Виконавець, уповноважений лише на виготовлення технічної документації і, оскільки, умовами Договору не передбачено ким технічна документація має передаватись до центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, його територіальних органів для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, з огляду на норми ст. 26 Закону України «Про землеустрій», від імені Замовника (позивача) передача технічної документації здійснюється її розробником (Виконавцем) - відповідачем.

Крім того, п. 1.4. Договору не взначає який саме Державний акт і на підставі чого мав передаватись відповідачем до Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації для подальшого оформлення та реєстрації.

Таким чином, відповідна умова п. 1.4. Договору сформульована некоректно і суперечить встановленому Інструкцією порядку виготовлення Державних актів, оскільки зберігання та заповнення бланків Державних актів, які є документами суворого обліку, віднесено до компетенції органів земельних ресурсів. Тому, відповідач, як Виконавець, не міг мати відповідних бланків Державних актів, їх заповнювати, відповідно і передавати до Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації.

Якщо у відповідному п. 1.4. Договору мова йде про Державний акт про право власності попереднього власника землі ЮФ «Корда», то такий Державний акт міг бути переданий відповідачем виключно після його отримання від позивача в порядку, визначеному договором, тобто за відповідним актом приймання-передачі вихідних даних, який між сторонами відсутній.

Таким чином, в будь-якому випадку, відсутні підстави стверджувати, що кінцевим результатом Договору мало бути отримання позивачем Державного акту про право власності на землю, що не відноситься до сфери повноважень відповідача. В межах повноважень відповідача, відповідно і зобовязань за Договором могло бути виключно виготовлення технічної документації у відповідності до норм чинного законодавства, зокрема, ст. 56 Закону України «Про землеустрій» (в редакції, чинній на момент укладення договору та виготовлення технічної документації) та п.1.16 Інструкції.

Технічні вимоги до технічної документації передбачені п. 8 Технічного завдання і передбачають виготовлення технічної документації у відповідності до вимог п.п. 1.16-1.19 Інструкції. Інших вимог до технічної документації технічне завдання не містить.

Як передбачено п.п. 1.16-1.19 Інструкції, технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає:

- виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду;

- технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта;

- журнал польових вимірювань (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності);

- кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки;

- збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів;

- відомість обчислення площі земельної ділянки;

- відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки;

- експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем.

1.17. До технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою обов'язково додається копія справи щодо підготовки рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність, чи надання у постійне користування або копія справи щодо підготовки рішення про продаж земельної ділянки.

1.19. Технічна документація зі складання державних актів на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою розробляється у двох примірниках. Перший (з матеріалами польових вимірювань і обчислень) зберігається в районних (міських) відділах (управліннях) земельних ресурсів Держкомзему України, другий - у виконавця робіт.

Відповідачем було проведено комплекс проектно-вишукувальних робіт по розробці технічної документації та виготовлено технічну документацію у відповідності до п.п. 1.16-1.19 Інструкції та ст. 56 Закону України «Про землеустрій», яку 15.11.2012 року передано на погодження до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської державної адміністрації (кадастрова справа № А-20423).

Відповідні обставини свідчать про наявність виготовленої технічної документації та вжиття відповідачем заходів для забезпечення отримання позивачем Державного акту.

Також, враховуючи, що умовами Договору питання хто подає документацію до центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, його територіальних органів для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, не врегульовано, відповідачем, як Виконавцем, від імені Замовника правомірно передано технічну документацію у відповідності до ст. 26 Закону України «Про землеустрій» до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, що відбулось 15.11.2012 року (кадастрова справа № А-20423).

Щодо недоліків документації, зазначених у листі ОСОБА_8 земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 24.02.2016 року №, судом на виконання вказівок касаційної інстанції встановлено, що у відповідному листі зазначено, що за результатами розгляду кадастрової справи А-20423 ОСОБА_8 земельних ресурсів КМДА було виявлено, що ТОВ «Корда» не було повернуто оригінал Державного акту та не виконано вимоги щодо реєстрації права власності на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майнота їх обтяжень». Також, в технічній документації відсутнє клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Компас» до Київради клопотання на виконання п.5 ст. 12 р.5 Порядку передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у мсті Києві, затвердженого рішенням Київради від 05.07.2004 року № 457/1867.

Як вбачається з листа ОСОБА_8 земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.06.2016 року № 2, кадастрова справа А-20423 зареєстрована в Головному управлінні земельних ресурсів (нині ОСОБА_8 земельних ресурсів) 11.10.2012 року (обліковий код земельної ділянки 62:010:008).

Передача на розгляд документації із землеустрою до Головного управління земельних ресурсів здійснювалась її розробником у відповідності до статті 26 Закону України «Про землеустрій» та пункту 7 статті 19 розділу 9 Порядку передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 15.07.2004 року № 457/1867 (із змінами і доповненнями у редакції від 26.04.2012 року).

ОСОБА_8 земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.06.2016 року № 2 підтверджено, що документація із землеустрою від відповідача до Головного управління земельних ресурсів на розгляд надійшла 15.11.2012 року.

За результатами розгляду кадастрової справи № А-20423 було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Корда» не виконало вимоги пункту 4 рішення Київради від 20.12.2007 року № 1485/4318 щодо повернення до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) Державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.12.2003 № 08-8-00012.

Враховуючи зазначене, а також у зв'язку з набуттям чинності Законів України від 02.10.2012 року № 5395 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури відведення земельних ділянок та зміни їх цільового призначення» (набрав чинності 07.12.2012 року), від 07.07.2011 року №3613 «Про Державний земельний кадастр» (набрав чинності в цілому 01.01.2013 року) та від 06.09.2012 року №5245 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо розмежування земель державної та комунальної власності» (набрав чинності 01.01.2013 року), кадастрову справу повернуто розробнику для приведення у відповідність до вимог чинного законодавства 21.08.2013 року.

З огляду на зміст наведених листів ОСОБА_8 земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 24.02.2016 року № та від 01.06.2016 року № 2 зазначено що недоліки не усунуті ТОВ «Корда» і ТОВ «Компас» і повязані з недостатністю перданих відповідачу вихідних даних. При цьому, жодних порушень та недоліків технічної документації, її невідповідності п.п. 1.16-1.19 Інструкції та ст. 56 Закону України «Про землеустрій» не наведено.

Пункт 7 Технічного завдання містить перелік вихідних даних, необхідних для виконання відповідачем своїх зобов'язань, зокрема: рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Компас» №5 від 18.07.2012 року; рішення Загальних зборів учасників ЮФ у формі ТОВ «Корда» №1 від 8.07.2012 року; Державний акт на право власності на земельну ділянку на ЮФ ТОВ «Корда» від 24.12.2003 року.

Однак, позивачем не надано доказів виконання вимог Технічного завдання щодо передачі вихідних даних, а саме відповідного акту приймання-передачі, як того имагає п. 5.6. Договру. Також, п. 5.3. Договору передбачено, що Замовник несе відповідальність за достовірність наданих вихідних даних.

При цьому, твердження позивача про передачу відповідачу вихідних даних ґрунтуються на припущеннях і не свідчать про передачу всього обсягу необхідних вихідних даних.

Також, судом встановлено, що як вбачається з листа ОСОБА_8 земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01.06.2016 року № 2, кадастрову справу повернуто розробнику для приведення у відповідність до вимог чинного законодавства лише 21.08.2013 року. Відповідно, зміни в законодавстві відбулись в період, коли технічна документація була передана відповідачем до Головного управління земельних ресурсів на розгляд надійшла 15.11.2012 року і повернута на доопрацювання лише 21.08.2013 року.

ЮФ «Корда», яка залучена до участі у справі в якості третьої осби без самостійних вимог на предмет спору, зазначила, що передала ТОВ «Компас» оригінал Державного акту до укладення спірного Договору з відповідачем.

Позивач в своїх поясненнях не заперечує факту ненадання Державного акту ЮФ ТОВ «Корда» і зазначає, що якби розроблена відповідачем технічна документація із землеустрою була доопрацьована ним у 2012 році (були усунуті недоліки) та відповідала б вимогам ГУ земельних ресурсів у м. Києві, то тільки в цьому випадку настав би момент, коли було необхідно та мало сенс здати до органу земельних ресурсів оригінал Державного акту ЮФ ТОВ «Корда» для видачі нового державного акту для ТОВ «Компас» (позивача).

Однак, відповідні твердження позивача суперечать наведеним в листах ОСОБА_8 земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 24.02.2016 року № та від 01.06.2016 року № 2 обставинам, які головним недоліком визначали саме відсутність оригіналу Державного акту ЮФ ТОВ «Корда», чим порушено п.4 рішення Київради від 20.12.2007 року №1485/4318 щодо повернення до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА) державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.12.2003 року №08-8-0001. Також ЮФ ТОВ «Корда» не виконало це ж рішення в частині реєстрації права власності на земельну ділянку.

Також, відповідно до п. 4.18 Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 325 від 22.06.2009 року, у випадку припинення права власності (права користування) земельною ділянкою, добровільної заміни державного акта або поділу чи об'єднання земельної ділянки землевласник (землекористувач) повертає свій примірник державного акта до територіального органу Держкомзему, де зберігається інший примірник державного акта, після чого на них робляться відмітки «скасовано». Такі акти залишаються на зберіганні у архіві територіального органу Держкомзему.

Відповідач також зазначив, що оскільки на момент повернення технічної документації на доопрацювання 21.08.2013 року вже діяв новий порядок державної реєстрації земельних ділянок і державні акти не видавались, технічна документація була повернута до ГУ Земельних ресурсів та передана останнім до фонду технічної документації. Про вказані дії відповідач повідомляв позивача усно.

З огляду на п.5.3 та п.5.4 Договору визначено, що за достовірність наданих вихідних даних відповідальність несе Замовник, а строк виконання робіт продовжується на час затримки подання вихідних даних, викладених у Технічному завданні. В той же час, ні Договором, а ні іншим нормативно-правовим актом не передбачено обовязку Виконавця будь-яким чином вимагати від Замовника передачі вихідних даних, оскільки така передача обумовлена самим Договором і відповідальність за передачу вихідних даних покладається на Замовника.

Хоча, умовами Договору передбачено передача Замовнику технічної документації за відповідним актом приймання-передачі, однак, з огляду на норми Інструкції та враховуючи некоректність змісту Договору, сам лише факт не підписання Акту приймання-передачі технічної документації Замовнику (що має лише інформативне значення) за умов виготовлення технічної документації та її передачі на виконання вимог чинного законодавства безпосередньо до державного органу з питань земельних ресурсів, свідчить про відсутність істотних відступів від умов Договору, що погіршило роботу чи інших істотних недоліків, які з огляду на ст. 852 Цивільного кодексу України дають право замовнику вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Як встановлено судами попоердніх інстанцій і не спростовано касаційною інстанцією, взаємовідносини між сторонами регулюються договором підряду.

Згідно зі ст. 852 Цивільного кодексу України, на яку посилається ТОВ «Компас» в позовній заяві, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 858 Цивільного кодексу України визначено відповідальність підрядника за неналежну якість роботи, зокрема, ч. 1 передбачено, що якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов'язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе (ч. 2 ст. 858).

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків (ч. 3 ст. 858).

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Компас» не надало жодних належних доказів, що підтверджували б істотне порушення Договору відповідачем, а саме, невідповідність розробленої відповідачем технічної документації умовам Договору та вимогам чинного законодавства. Метою Договору було виготовлення технічної документації для отримання Державного акту, у звязку з чим, має місце неможливість використання результату робіт технічної документації з метою, яка передбачалась позивачем отримання Державного акту. Однак, така неможливість не повязана з відступами в роботі відповідача, а спричинена низкою факторів, здебільшого недотриманням умов Договору та вимог законодавства самим позивачем, що виключає наявність підстав для односторонньої відмови від Договору та права на відшкодування збитків.

Таким чином, з наведених у позові підстав, зокрема, передбачених ст.ст. 610-612, 623, 651, 852, 858 Цивільного кодексу України, а саме невиконання відповідачем зобовязань в установлений Договором строк, істотних відступів у роботі від умов договору підряду, що не можуть бути усунені, і втрати позивачем інтересу в подальшому виконанні Договору, позовні про розірвання Договору та повернення передплачених коштів задоволенню не підлягають. Оскільки позовна вимога про стягнення інфляційних є похідною від вимоги про стягнення передплачених коштів, така вимога також не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, позовні вимоги позивачем не обґрунтовані, відповідачем спростовані, тому не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись статтями 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 19.10.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін