ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016р. Справа № 914/2287/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління", м.Львів

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Кам'янка-Бузька Львівської області

про стягнення 6 091,80 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Павлиско І.Р. - представник (довіреність №2410-10-6486 від 12.08.2016р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" звернулось до господарського суду Львівської області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 6 091,80 грн., з яких 240,00 грн. - витрати пов'язані з демонтажем рекламної конструкції, 42,50 грн. - витрати на транспортні послуги, 4 794,00 грн. - зберігання конструкцій на складі та 1 015,30 грн. - ПДВ.

Ухвалою суду від 09.09.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 27.09.2016р. Ухвалою суду від 27.09.2016р. розгляд справи відкладено на 18.10.2016р.

Представник позивача подав клопотання (вх.№39197/16 від 30.09.2016р.) про долучення до матеріалів справи доказів фактично понесених витрат, пов'язаних з демонтажем спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, її транспортуванням та зберіганням.

Також представник позивача подав пояснення (вх.№40259/16 від 10.10.2016р.) по суті заявлених позовних вимог. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на позов не подав, вимог ухвал суду не виконав, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України при відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

встановив

Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління», відповідно до розділу І Статуту КП «Адміністративно-технічне управління» створене шляхом реорганізації КП «Інспекція благоустрою та екології міста Львова», ухвалою Лвівської міської ради від 24.12.1998р. №101 та підпорядковане Департаменту містобудування, яке є представником територіальної громади міста Львова і є органом до сфери управління якого входить комунальне підприємство.

Згідно п.2.2.4. статуту комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» одним із напрямків його діяльності є виконання функцій визначених окремими ухвалами міської ради, рішеннями виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, наказами та дорученнями департаменту містобудування.

Як зазначає позивач, відповідач - ФОП ОСОБА_2 самовільно, без отримання дозволу на розміщення реклами, встановила спеціальні конструкції зовнішньої реклами, а саме 2 рекламні конструкції розміром 0,70 х 2,50 м на фасаді будинку, за адресою: м.Львів, вул.Староєврейська, 24, чим порушила вимоги ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу».

У зв'язку з виявленим порушенням ФОП ОСОБА_2 було скеровано вимогу Департаменту економічної політики Львівської міської ради №23/Р-12-207 від 12.01.2016р., якою було запропоновано відповідачу добровільно усунути допущенні порушення в термін до 22.01.2016р. У зазначеній вимозі також містилось попередження про те, що у разі невиконання вимоги, конструкції зовнішньої реклами будуть демонтовані примусово. Проте, ФОП ОСОБА_2 вимогу департаменту економічної політики Львівської міської ради про демонтаж не виконала.

Департамент економічної політики Львівської міської ради видав наказ №14 Д від 16.02.2016р. «Про демонтаж самовільно встановлених конструкцій зовнішньої реклами», яким доручив КП «Адміністративно-технічне управління» демонтувати самовільно встановлені рекламні конструкції ФОП ОСОБА_2.

КП «Адміністративно-технічне управління» скерувало ФОП ОСОБА_2 попередження №2410-08-1427 від 22.02.2016р., яким надало час на добровільний демонтаж рекламних конструкцій за адресою: м.Львів, вул.Староєврейська, 24 до 26.02.2016р.

Однак, відповідач добровільно не усунув допущенні ним порушення, тому 12.04.2016р. на підставі наказу Департаменту економічної політики №14Д від 16.02.2016р., зазначені конструкції були демонтовані позивачем із залученням підрядних організацій, що підтверджується актом проведення демонтажу спеціальних конструкцій від 12.04.2016р.

Демонтаж даних рекламних конструкцій проводив підрядник ФОП ОСОБА_4 згідно Договору про надання послуг від 21.03.2016р., вартість його робіт по демонтажі конструкцій ФОП ОСОБА_2 склала 240,00 грн. (рахунок №13/Р від 12 квітня 2016р., Додаток №1 від 21.03.2016р. до Договору про надання послуг від 21.03.2016р. та Акт здавання-приймання виконаних робіт від 12 квітня 2016р.).

Транспортування рекламних конструкцій проводив підрядник ФОП ОСОБА_4 згідно Договору про надання послуг від 18.03.2016р., вартість його робіт по транспортуванні демонтованої конструкції ФОП ОСОБА_2, за твердженням позивача, склала 42,50 грн. (рахунок №6/А від 12 квітня 2016р., Додаток №1 від 18.03.2016р. до Договору про надання послуг від 18.03.2016р. та Акт здавання-приймання виконаних робіт від 12 квітня 2016р.).

ФОП ОСОБА_2 скеровано претензію про повернення витрат, понесених КП «Адміністративно-технічне управління» у зв'язку з демонтажем, транспортуванням та зберіганням конструкції, однак, як зазначає позивач, станом на 31.08.2016р. відповідач не оплатив понесених позивачем витрат.

Таким чином, позивач звернувся до господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача 6 091,80 грн., з яких 240,00 грн. - витрати пов'язані з демонтажем рекламної конструкції, 42,50 грн. - витрати на транспортні послуги, 4 794,00 грн. - зберігання конструкцій на складі та 1 015,30 грн. - ПДВ.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши доводи представника позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити частково з наступних підстав.

Частина 1 ст.15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.24 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. за №2067 виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов'язаних з розташуванням рекламного засобу.

Відповідно до п.4.2.10 Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №569 від 21.05.2010р., виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення конструкцій зовнішньої реклами та видачі уповноваженим органом ордера/дозволу на виконання робіт, пов'язаних з благоустроєм місця (розриттям грунту) при встановленні наземних рекламних засобів.

Згідно п. 2.1 Правил розміщення реклами у м. Львові, затверджених рішенням Львівської міської ради №569 від 21.05.2010р. самовільно встановлений рекламний засіб - рекламний засіб, розміщений без виданого у встановленому порядку дозволу або не демонтований власником після прийняття робочим органом рішення про відмову у продовженні дозволу або виконавчим комітетом рішення про його скасування у встановлений термін.

Відповідно до п. 1.1. рішення Львівської міської ради від 17.05.2013 р. № 333, внесено зміни у додаток до рішення виконавчого комітету від 22.07.2011 № 692 «Про затвердження Порядку встановлення вивісок у м. Львові» згідно якого, доповнено підпунктом 1.7.15. у наступній редакції: примусовий демонтаж конструкції - це засіб (чи дії) для примусового усунення виявленого порушення цього Порядку (самовільного встановлення вивісок), не усунутого суб'єктом господарювання у добровільному порядку.

Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління», відповідно до розділу І Статуту КП «Адміністративно-технічне управління», організоване, засноване і здійснює свою діяльність на міській комунальній власності. Згідно п.2.2.4. Статуту комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» одним із напрямків його діяльності є виконання функцій визначених окремими ухвалами міської ради, рішеннями виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, наказами та дорученнями департаменту містобудування.

Згідно Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 569 від 21.05.2010р., робочий орган з регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами - орган, уповноважений Львівською міською радою виконувати покладені на нього функції, передбачені Правилами розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. № 2067.

У межах своєї компетенції Робочий орган забезпечує контроль за виконанням вимог Закону України «Про рекламу», Типових Правил розміщення зовнішньої реклами, Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові усіма особами незалежно від форм власності та відомчої належності. Робочий орган уповноважений у сфері реклами звертатися до юридичних і фізичних осіб з вимогами про усунення виявлених порушень у визначений у вимогах термін (п.3.1.2. Правил розміщення зовнішньої реклами у м. Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради № 569 від 21.05.2010р.).

Згідно п.8.1.1. Правил розміщення зовнішньої реклами у м.Львові, демонтажу підлягають самовільно встановлені рекламоносії, власник яких не виконав вимогу про демонтаж.

Відповідно до п. 8.5. Правил розміщення реклами у м. Львові, компенсація витрат оператора, який організовував демонтаж або проводив самостійно демонтаж рекламного засобу, покладається на власника (законного користувача) демонтованого рекламного засобу на підставі виставленого рахунку та акта виконаних робіт з демонтажу, які надсилаються власнику в обов'язковому порядку у п'ятиденний термін з дати демонтажу.

Згідно п.13.4. Правил благоустрою м.Львова, затверджених Ухвалою Львівської міської ради №376 від 21.04.2011 року, витрати з проведення демонтажу самовільно встановлених рекламних конструкцій, вивісок, їх транспортування та зберігання відшкодовують їх власники:

п.13.4.1. за демонтаж та транспортування спеціальної конструкції - у розмірі фактичних витрат;

п.13.4.2. за зберігання спеціальної конструкції - у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання».

Згідно п.8.3. Правил розміщення реклами у м. Львові, примусовий демонтаж рекламних засобів проводиться власними силами оператора або на його замовлення - підрядною організацією.

Оператор зі справляння плати та нагляду за станом зовнішньої реклами (надалі - оператор) - КП "Адміністративно-технічне управління", що уповноважене виконувати покладені на нього функції, передбачені цими Правилами та статутом підприємства (п.2.1. Правил розміщення реклами у м. Львові).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із акту здавання-приймання виконаної роботи №13/Р від 12.04.2016р., вартість демонтажу спеціальних конструкцій на підставі наказу Департаменту економічної політики Львівської міської ради №14 Д від 16.02.2016р. становить 240,00 грн.

Також, як вбачається із матеріалів справи, а саме із акту здавання-приймання виконаної роботи №6/А від 12.04.2016р., вартість транспортних послуг становить 680,00 грн. за 8 годин. Тобто вартість однієї години за надання транспортних послуг становить 85,00 грн.

Крім того, відповідно до додатку №1 до договору від 18.03.2016р. «Договірна ціна на послуги автотранспорту», що укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_4, вартість робіт однієї машино-години послуг з транспортування демонтованих конструкцій та/або вивісок, наданих автомобільним транспортом становить 85,00 грн.

Як вказано в акті № 4 проведення демонтажу спеціальних конструкцій від 12.04.2016р., що складений представником КП «Адміністративно-технічне управління», при демонтажі було використане вантажне авто тривалістю 15 хв.

Отже, враховуючи те, що вартість однієї години транспортування становить 85,00 грн., а відповідно до вказаного акту проведення демонтажу спеціальних конструкцій вантажне авто використовувалось тривалістю 15 хв., то суд дійшов висновку, з відповідача на користь позивача слід стягнути 21,25 грн., а не 42,50 грн. вартості витрат на транспортні послуги.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 4 794,00 грн. вартості зберігання конструкцій на складі, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, згідно п.13.4. Правил благоустрою м.Львова, затверджених Ухвалою Львівської міської ради №376 від 21.04.2011 року, витрати з проведення демонтажу самовільно встановлених рекламних конструкцій, вивісок, їх транспортування та зберігання відшкодовують їх власники:

п.13.4.2. за зберігання спеціальної конструкції - у розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за кожну добу зберігання.

Позивач зазначив, що спеціальні рекламні конструкції зберігалися на складі з 13.04.2016р. по 31.08.2016р., що становить 141 день. Таким чином, враховуючи, що вартість зберігання однієї рекламної конструкції становить 17,00 грн. (один неоподаткований мінімум доходів громадян), то позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 4 794,00 грн. вартості зберігання двох рекламних конструкцій на складі є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача 20% ПДВ суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, що витрати на демонтаж, транспортування чи зберігання конструкцій зовнішньої реклами понесені позивачем з урахуванням 20% ПДВ, а відтак позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 1015,30 грн. ПДВ задоволенню не підлягає. Разом з цим, позивачем не наведено нормативно-правового обґрунтування підтвердженого доказами щодо підстав нарахування податку на додану вартість.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача є обґрунтовані та підлягають задоволенню частково. Зокрема суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 5 055,25 грн., з яких 240,00 грн. - витрати пов'язані з демонтажем рекламної конструкції, 21,25 грн. - витрати на транспортні послуги, 4 794,00 грн. - зберігання конструкцій на складі.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням №1802 від 31.08.2016р. на суму 1 378,00 грн., які відповідно до вимог ст.49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 143,53 грн.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (80400, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" (79012, м.Львів, вул.Сахарова, 42, ) 5 055,25 грн. витрат пов'язаних з проведенням демонтажу спеціальних конструкцій зовнішньої реклами, їх транспортуванням та зберіганням та 1 143,53 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішення в законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

складено 24.10.2016р.

Суддя Петрашко М.М.