КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р. Справа№ 910/2209/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників:

позивача: не з'явився,

відповідача: Чепелянський В.Є., довіреність № 3-2016 від 15.12.2015.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2016

у справі №910/2209/16 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша"

про відшкодування шкоди, ціна позову 5 521,33 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.04.2016 позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" 3 572,55 грн шкоди, 891,63 грн витрат по оплаті судового збору. В іншій частині у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2016 у справі №910/2209/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2016 справу №910/2209/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Мальченко А.О., суддів Жук Г.А., Мартюк А.І.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2016 у зв'язку з перебуванням головуючого судді Мальченко А.О. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/2209/16.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 29.04.2016 справу №910/2209/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Калатай Н.Ф., суддів Мартюк А.І., Ропій Л.М.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 у зв'язку з участю головуючого судді Калатай Н.Ф. у первинному кваліфікаційному оцінюванні суддів призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями та Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 04.05.2016 справу №910/2209/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Михальської Ю.Б., Майданевича А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.05.2016 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 30.05.2016 у вказаному складі колегії суддів.

30.05.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 04.07.2016.

Розпорядженням начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 у зв'язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/2209/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.07.2016 для розгляду справи №910/2209/16 сформовано судову колегію у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Майданевича А.Г., Скрипки І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 справу №910/2209/16 прийнято до провадження у вказаному складі суду.

04.07.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 10.08.2016.

Розпорядженням головного спеціаліста відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2016 у зв'язку з перебуванням судді Скрипки І.М. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/2209/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.08.2016 для розгляду справи №910/2209/16 сформовано судову колегію у складі головуючого судді Лобаня О.І., суддів Майданевича А.Г., Федорчука Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2016 справу №910/2209/16 прийнято до провадження у вказаному складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2016 розгляд справи №910/2209/16 відкладено на 19.09.2016.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №09-52/4813/16 від 19.09.2016 враховуючи припинення повноважень головуючого судді (судді-доповідача) Лобаня О.І. у зв'язку із звільненням у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/2209/16.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу cудової справи між суддями, справу №910/2209/16 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Андрієнка В.В., суддів Буравльова С.І., Шапрана В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" було прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 18.10.2016.

В судове засідання, яке відбулось 18.10.2016 не з'явився представник позивача, причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 105 ГПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний господарський суд приймає постанову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.08.2014 між ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" та ОСОБА_3 укладено договір страхування наземного транспорту №3695243 (надалі Договір).

Відповідно до умов Договору, було застраховано транспортний засіб Dacia Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_6, рік випуску 2008, колір червоний.

23 грудня 2014 року по вул. Бородинській у м. Запоріжжі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Дачіа, д.н. НОМЕР_1, під керуванням його власника ОСОБА_3 та "ГАЗ 3302", д.н. НОМЕР_3, що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_5

Це підтверджується довідкою відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування міста Запоріжжя при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області від 23 грудня 2014 року та постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року у справі № 337/195/15-г.

Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль Дачіа, д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду 23782,09 грн, розмір якої визначено на підставі наряду-замовлення № БА-К-07776 від 30 грудня 2014 року, рахунку № СБА-К-07776 від 12 січня 2015 року та акту надання послуг № БА-К-0 від 26 лютого 2015 року, складених Товариством з обмеженою відповідальністю "Бриллиант Авто".

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року у справі № 337/195/15-г винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_5, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 як володільця автомобіля ГАЗ 3302, д.н. НОМЕР_3, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/6160124 на підставі Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Дачіа" відповідно до умов укладеного з ним договору страхування наземного транспорту № 3695243/05АВ від 22 серпня 2014 року страхове відшкодування в розмірі 22982,09 грн.

Частина понесених ним витрат у розмірі 16950,76 грн була відшкодована відповідачем як страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності винної у ДТП особи.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з платіжного доручення №24704 від 14.01.2016, відповідачем було перераховано 1 948,78 грн, в якості виплати страхового відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої виходив з наступного, пунктом 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Суд першої інстанції вказав, що до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування наземного транспорту № 3695243/05АВ від 22 серпня 2014 року перейшло право вимоги, яке гр. ОСОБА_3 мав до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Однак, колегія суддів не може погодитись з наступним твердженням суду з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно з Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування: страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, -МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо. У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2015 року у справі № 337/195/15-г винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_5, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Dacia Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузову НОМЕР_6, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №3695243.

Встановлений умовами Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності розмір франшизи складає за ризиком п. 7.2. (збитки внаслідок ДТП) становить 1% від страхової суми.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно п. 1.1, 1.2, 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092 ця Методика розроблена згідно із Законами України "Про судову експертизу", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартом № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна.

Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ.

Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Отже, застосовувати вказану вище методику уповноважені лише суб'єкти оціночної діяльності.

Відповідно до п.п.п д), е) п. 1.4 Методики, вона застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

У матеріалах справи міститься звіт №08/01/15 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, датою оцінки 25.12.2014. Замовником оцінки є позивач, об'єкт оцінки є майно у матеріальній формі - автомобіль легковий DACIA Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1. Метою оцінки є визначення майнової шкоди спеціальний підхід заснований на комбінуванні витратного підходу (метод калькуляцій) та порівняльного підходу (метод аналогів продажів). Для визначення вартості об'єкта оцінки - порівняльний підхід (метод аналогів продажів). Отже, у вказаному звіті вказано, що при проведенні розрахунків за станом на дату оцінки отримано таке значення майнової шкоди завданого власнику ТЗ з урахуванням ПДВ становить 19 409,54 грн. Також визначено коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу 0,44 та вартість відновлювального ремонту 26 311,73 грн з ПДВ.

Так, у спорах, пов'язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, покладений Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на страховика (винної особи), у межах встановлених даним Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, також встановлений і ст. 1194 Цивільного кодексу України, де передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, враховуючи положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 1194 Цивільного кодексу України, обов'язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лежить на страховикові цієї особи у межах встановлених лімітів, з урахуванням франшизи та у межах шкоди, яка покривається страховиком згідно із законом та договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а у решті на особі, яка завдала цю шкоду, і яка не покрита її страховиком.

За загальним правилом, встановленим у ст. 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд, за вибором потерпілого, може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Проте, Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежує розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність (п. 22.1 ст. 22 - межами ліміту відповідальності; ст. 29 - вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу (у випадку його наявності), розрахованого у порядку, встановленому законодавством; відповідно до п. 32.7 ст. 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з п. 12.1 ст. 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту).

Так, відповідно до п. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому або погодженим з ним особам, які, зокрема, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

При цьому, згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Враховуючи вищевказане, різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, який відшкодовує страховик згідно з Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Отже, відповідач як страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, як вказано вище, на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Враховуючи вищенаведені норми, а також те, що розмір суми сплаченого відповідачем позивачу суму страхового відшкодування, яка наведена вище, колегія суддів дійшла висновку, про відсутність підстав для задоволення позову. Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню повністю.

Таким чином рішення Господарського суду м. Києва від 05.04.2016 у справі №910/2209/16 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2016 у справі № 910/2209/16 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

3. В позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код 20474912) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 30, код 31681672) 1 515,80 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови у справі №910/2209/16 доручити Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран