ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" жовтня 2016 р.Справа № 916/2477/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго

До відповідача: Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області

про стягнення 25752,59 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю

Від відповідача: не зявився

Суть спору: Позивач Публічне акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області, у якій просить суд стягнути заборгованість за активну електричну енергію в сумі 24979,59 грн., пеню в розмірі 705,41 грн., 3% річних в розмірі 67,59 грн.

Відповідачем - Управлінням Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином, шляхом надіслання ухвал суду на адресу реєстрації, однак надіслана кореспонденція суду повернулась без вручення, у звязку з вибуттям організації, що вбачається з відповідної відмітки поштової організації на поштових відправленнях, які повернулись до суду.

З огляду на те, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, те, що адреса, на яку направлялось поштове відправлення, є адресою місцезнаходження юридичної особи відповідача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

29 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго (Постачальник) та Управлінням Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області (Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №6145 Ц (надалі договір), згідно якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, під час виконання умов цього Договору з питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Згідно до п. 2.2.2. Договору, Постачальник електричної енергії зобовязується постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (додаток „Обсяги постачання електричної енергії споживачу); згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком „Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; забезпечити отримання Споживачем електричної енергії на рівні дозволеної потужності для кожної з площадок вимірювання, погодженої сторонами в додатку „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії.

Відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2 Договору, Споживач зобовязується виконувати умови цього договору та дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з розділу 5 цього Договору та режиму роботи електроустановки.

Положеннями п. 2.3.3 Договору зазначено, що Споживач зобовязується оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість спожитої електричної енергії згідно з умовами додатків „Порядок розрахунків та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії.

Відповідно до Додатку №2 до Договору про постачання електричної енергії №6145 Ц від 29.08.2008р визначено, що обєкти Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області розташовані за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 31 а (штраф майданчик) та м. Одеса, Тираспольське шосе, 23 км. (пост ДАІ).

Відповідно до Додатку №5 „Порядок розрахунків до Договору про постачання електричної енергії №6145 Ц від 29.08.2008р., що є невідємною частиною Договору, п. 1 якого визначено, що розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електроенергії приймається місяць з 12 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття „розрахунковий період та „календарний місяць вважати прирівняними. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електроенергії або дата внесення Споживачем готівки в касу Постачальника.

Згідно до п. 2 Додатку №5 „Порядок розрахунків до Договору про постачання електричної енергії №6145 Ц від 29.08.2008р. Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком.

Оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, нарахувань по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції, 3% річних та інші платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюється Споживачем самостійно на протязі 10 операційних днів з дня отримання рахунку.

Також, п. 7 Додатку №5 „Порядок розрахунків до Договору про постачання електричної енергії №6145 Ц від 29.08.2008р. зазначено, що у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним Порядком платежів Постачальник проводить Споживачу нарахування пені, а сума боргу повинна бути сплачена з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних.

На виконання умов укладеного Договору, Публічним акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго було передано, а Управлінням Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області спожито електричну енергію за червень 2016р. та серпень 2016р. в обсязі 14641 кВт/г. на суму 24979,59 грн., що підтверджується відомостями показань лічильника електричної енергії та актом технічної перевірки, копії яких наявні в матеріалах сплати.

Однак, з боку Управлінням Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області сплату за спожиту електричну енергії у суму 24979,59 грн. проведено не було.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору визначено, що Споживач несе відповідальність за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3.-2.3.4 Договору, з порушенням термінів, визначених додатком „Порядок розрахунків, Споживач сал чує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5% але не більше подвійної ставки Національного банку України, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до п. 9.4. Договору визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2008р. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У звязку з неналежним виконанням з боку Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області прийнятих на себе зобовязань за умовами Договору про постачання електричної енергії №6145 Ц від 29 серпня 2008 року позивачем здійснено нарахування пені (розрахунок проведено за червень 2016р. за період з 03.07.2016р. по 22.08.2016р.) та 3% річних розрахунок проведено за червень 2016р. за період з 03.07.2016р. по 22.08.2016р.)

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго обґрунтовано неналежним виконанням з боку Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області прийнятих на себе зобовязань за умовами Договору про постачання електричної енергії №6145 Ц від 29 серпня 2008 року та направлено на стягнення з відповідача загальної суми боргу в розмірі 25752,59 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

У відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. (п.1. ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України.)

Відповідно до ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Відмова від права власності на транспортні засоби, тварин, нерухомі речі здійснюється у порядку, встановленому актами цивільного законодавства. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом. Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до п. 1. ст. 627 ГПК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України).

Згідно положень ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до вимог статті 26 Закону України „Про електроенергетику, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником; Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Пунктом 1.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 28 від 31.07.1996р. (надалі Правила) передбачає, що електрична енергія (активна) енергоносій, який виступає на ринку як товар, що відрізняється від інших товарів особливими споживчими якостями та фізико-технічними характеристиками (одночасність виробництва та споживання, неможливість складування, повернення, переадресування), які визначають необхідність регулювання та регламентації використання цього товару.

Відповідно до п.п. 1 п. 8.1. Правил, постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів відповідно до умов договору та законодавства України.

Згідно із п. 10.2. Правил, споживач зобовязаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії відповідно до умов договору.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного між сторонами Договору №6145Ц про постачання електричної енергії від 29 серпня 2008р., позивачем було поставлено, а Управлінням Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області спожито активну електричну енергію за червень 2016року та серпень 2016 року на загальну суму 24979,59 грн., що підтверджується відомостями показань лічильника електричної енергії та актом технічної перевірки, та заборгованість за якими є не погашеною.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором №6145Ц про постачання електричної енергії від 29 серпня 2008р. - є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені, наведеної в листі Національного банку України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на виконання Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, сума простроченого платежу помножена на розмір пені за кожен день прострочення у відсотках, розділена на сто та помножена на кількість днів прострочення платежу буде дорівнювати сумі пені за прострочення платежу.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору визначено, що Споживач несе відповідальність за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3.-2.3.4 Договору, з порушенням термінів, визначених додатком „Порядок розрахунків, Споживач сал чує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі 0,5% але не більше подвійної ставки Національного банку України, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Суд переривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені у розмірі 705,41грн., яка нарахована на заборгованість за споживання активної електричної енергії, вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про їх стягнення правомірними.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тієї ж позиції дотримується ВСУ у Постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі №6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних, розрахунок проведено за червень 2016 року за період з 03.07.2016р. по 22.08.2016р.Відповідно до такого розрахунку, за відповідачем рахується заборгованість зі сплати 3% річних, які нараховані за несвоєчасну сплату вартості спожитої активної електричної енергії, в розмірі 67,59 грн.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахованих 3% річних, вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про їх стягнення з відповідача - правомірними.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго зі стягненням з Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Одеській області заборгованості в загальному розмірі 25752,59 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1378грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5; код 24523033) на користь на користь Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б; код 00131713) заборгованість за активну електричну енергію в сумі 24979 (двадцять чотири тисячі девятсот сімдесят девять) грн. 59 коп. на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання №777 в Одеське обласне управління ПАТ „Ощадбанку м. Одеси, МФО 328845.

3. Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5; код 24523033) на користь на користь Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28 Б; код 00131713) 3% річних в сумі 67 (шістдесят сім) грн. 59 коп., пеню в сумі 705 (сімсот пять) грн. 41 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. на п/р 2272 в Южному ГРУ Приватбанку м. Одеси, МФО 328704.

Повний текст рішення складено 26 жовтня 2016 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко