УХВАЛА

18.10.2016Справа № 910/15978/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіс-Кіно»

Про стягнення 6116707,73 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за дов.)

від відповідача ОСОБА_2 (за дов.), ОСОБА_3 (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» (далі ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя») до товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіс-Кіно» про стягнення 6116707,73 грн., з яких: 5846153,88 грн. боргу, 270553,85 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання щодо повноти та своєчасності сплати винагороди за ліцензійним договором № 1/130715 від 13.07.2015 та вартості наданих послуг за договором № 2/130715 від 13.07.2015. Зокрема, за твердженням позивача, за ліцензійним договором № 1/130715 від 13.07.2015 відповідачем не сплачений платіж у розмірі 39999,99 грн., який підлягав оплаті до 31.12.2015, за надання позивачем відповідачу виключних прав на використання матчів чемпіонату України, та платіж у розмірі 307692,29 грн. з цим же стром оплати (31.12.2015) за розміщення реклами під час проведення домашніх матчів позивача. З договором № 2/130715 від 13.07.2015 відповідачем не сплачений платіж у розмірі 3652307,75 грн., який також підлягав оплаті до 31.12.2015, за надання позивачем відповідачу виключних прав на здійснення телевізійної зйомки всіх домашніх матчів позивача.

Також є несплаченими 18461,53 грн. винагороди та 142011,83 грн. послуг з розміщення реклами за договором № 1/130715, які були надані у 2015 році. За договором № 2/130715 несплаченою є вартість виключних прав на здійснення телевізійної зйомки всіх домашніх матчів позивача у 2015 році у розмірі 1685680,49 грн.. Оскільки надання послуг за вказаним договорами припинилось 05.12.2015, позивач вважає, що дані суми підлягали оплаті у визначений ними (договорами) черговий строк платежу до 31.03.2016.

Позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу в межах суми позову 6116707,73 грн..

Клопотання мотивоване тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Про дані обставини, на думку позивача, свідчить недобросовісна поведінка відповідача, спрямована на ухилення від виконання прийнятих на себе зобовязань.

Так, тривале ухилення відповідача від виконання грошових зобовязань, за рахунок яких можливо було задовольнити поточні вимоги кредиторів, зумовило виникнення неплатоспроможності позивача, внаслідок чого постановою Господарського суду Запорізької області від 02.03.2016 у справі № 908/487/16 позивача визнано банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. Будь-які заходи щодо врегулювання спору відповідач ігнорує. Вказані дії перешкоджають ліквідатору позивача здійснити ліквідаційну процедуру в обмежені строки, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зокрема, своєчасно повернути дебіторську заборгованість, яка дозволить здійснити погашення першочергової кредиторської заборгованості перед звільненими працівниками з оплати праці та державними цільовими фондами.

На думку, позивача, дії відповідача дають підстави припустити, що відповідач в подальшому може розпродати своє майно та вивести грошові кошти з банківських рахунків.

Згідно зі статтею 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Одночасно п. 7.1 постанови Вищого господарського суду від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» передбачено, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Враховуючи мотиви, викладені позивачем, повязаність предмету спору з заходами забезпечення позову, можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

З метою забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках №3579, № 0209, № 1344, № 0044, № 3937, № 3130, № 5993 в ПАТ «Приватбанк», МФО 305299 та інших розрахункових рахунках товариства з обмеженою відповідальністю «Гравіс-Кіно» (вул. Фрунзе, 23, Подільський район, м. Київ, 04080, код 36257228) в сумі 6116707 (шість мільйонів сто шістнадцять тисяч сімсот сім) грн. 73 коп.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття 18.10.2016 та може бути оскаржена в установленому законом порядку. Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути предявлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом року з дати її прийняття.

Стягувачем за даною ухвалою є: товариство з обмеженою відповідальністю «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» (вул. 12 Квітня, 2, м. Запоріжжя, 69037, код 32811573).

Боржником за даною ухвалою є: товариство з обмеженою відповідальністю «Гравіс-Кіно» (вул. Фрунзе, 23, Подільський район, м. Київ, 04080, код 36257228).

Суддя С. А. Ковтун