РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2016Справа №910/23301/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Елме Транс Україна»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»
про стягнення 83 770,11 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представник:
від позивача - Білик В.В., за довіреністю;
від відповідача - не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 83 770,11 грн. за договором добровільного страхування наземного транспорту за ПК/21 №А 0329937.

Відповідач проти позову заперечив повністю, з тих підстав, що відповідач на підставі Звіту №132 ФОП ОСОБА_4, (згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Volvo FH -420, д.р.н НОМЕР_1 складає 398 812,30 грн.) здійснив виплату страхового відшкодування позивачу по події, яка сталася 08.02.2014 у повному обсязі у розмірі 395 031,61 грн. (за мінусом франшизи), що підтверджується платіжним дорученням №15852.

Позивач заперечив проти обрахування страхового відшкодування здійсненого відповідачем на підставі Звіту №132 ФОП ОСОБА_4, у зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_4 зробив оцінку страхового відшкодування застосовуючи данні іншої марки авто "Volvo FH -420", у зв'язку з чим, така оцінка суперечить Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Мінюстом України, Фондом державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092.

З метою встановлення дійсної вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Volvo FH-420", д.р.н НОМЕР_1, внаслідок ДТП, яка відбулась 08.02.2014 на трасі Москва-Бєлгород, ухвалою суду від 17.11.2015 призначено у справі № 910/23301/15-г судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

13.07.2016 до Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи №910/23301/15 разом з висновком експертів від 06.07.2016 №24304/15-54.

19.09.2016 позивачем подана заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідача 51 985,40 грн. страхового відшкодування. Відповідно до поданої заяви позивачем здійснено розрахунок з урахуванням суми страхового відшкодування встановленої у висновку експерта від 06.07.2016 №24304/15-54 за вирахуванням франшизи за договором та вже сплаченої суми страхового відшкодування відповідачем.

Вказана заява, відповідно до ст. 22 ГПК України прийнята судом до розгляду, у зв'язку з чим має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір по суті.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛМЕ ТРАНС УКРАЇНА» та Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту за ПК/21 №А 0329937 (надалі - Договір страхування).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до даного Договору страхування були застраховані майнові інтереси Позивача, що не суперечать чинному законодавству України, у тому числі пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом VOLVO FH-420, номер державної реєстрації НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Позивач звернувся до Відповідача з письмовою заявою про настання страхового випадку, який мав місце 08 лютого 2014 року на трасі Москва - Бєлгород, внаслідок якого було пошкоджено транспортний засіб Позивача.

Відповідно до умов Договору страхування (п.п. 14.1) розмір страхового відшкодування розраховується Страховиком, виходячи з суми завданого внаслідок настання страхового випадку розміру матеріального збитку.

Згідно з рахунком-фактура ТОВ «АК «Авто-Лакцентр» №Счф-0000386 від 11.06.2014 вартість відновлювального ремонту складає 478 801,72 грн.

18.02.2014 АТ «СГ «ТАС» направило заявку суб'єкту оціночної діяльності експерту ОСОБА_4 на проведення автотоварознавчого дослідження з визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля «Фольво», д.н.р. НОМЕР_1.

Згідно наявного в матеріалах справи Звіту №132 суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольво», д.н.р. НОМЕР_1 складає 398 812,30 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач на підставі Договору, у зв'язку з перевищенням більш як на 10% вартості відновлювального ремонту згідно рахунку-фактура №СчФ-0000386 від 11.06.2014 наданого позивачем, прийняв рішення про виплату суми страхового відшкодування керуючись Звітом №132 від 12.05.2014.

Відповідно до п. 8.9. ст. 8 Договору франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується Страховиком згідно з Договором страхування.

Згідно з п. 3.2. ст. 3 Договору франшиза складає 0,5% від загальної страхової суми. Таким чином, франшиза за Договором складає 3 780,69 грн.

Отже, за розрахунком відповідача сума страхового відшкодування по події, яка сталася 08.02.2014 складає 395 031,61 грн. (398 812,30 грн. - 3780,69 грн.).

З урахуванням змісту ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватися судом у кожному конкретному випадку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

16.07.2014 Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" здійснило виплату страхового відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕЛМЕ ТРАНС УКРАЇНА" у розмірі 395 031,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням №15852.

Позивач не погодився з вказаним розрахунком на підставі Звіту №132 від 12.05.2014, у зв'язку з чим Позивач звернувся за експертним автотоварознавчим дослідженням в Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз Засл. професора М.С. Бокаріуса. У висновку експертного автотоварознавчого дослідження №8459 від 29.09.2014, експерт вказав, що визначити розмір матеріального збитку, причиненого власнику автомобіля VOLVO FH-420, н.д.р. НОМЕР_1 в результаті ДТП неможливо в зв'язку з відсутністю в програмному комплексі «АУДАТЕКС» інформації про вартість запасних частин на автомобіль вищевказаної марки.

Зі Звіту №132 від 12.05.2014 ФОП СОЦ ОСОБА_4 вбачається, що експерт зробив оцінку застосовуючи дані іншої моделі авто КТЗ «Volvo FH 440» (модель «Volvo FH 420») та використовувались дані спеціалізованого СТО по ремонту грузових автомобілів ТОВ «Авто-Лакцентр», згідно рахунку-фактура №СчФ-0000193 від 14.03.2014.

У п. 7.12 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Мінюстом України, Фондом державного майна від 24.11.2003 №142/5/2092 визначено, що для визначення вартості КТЗ, його складників, а також для складання калькуляції відновленого ремонту у виняткових випадках (за відсутності необхідних довідкових даних) допускається використання відповідних вартісних даних аналогічних КТЗ.

Але, ремонт транспортного засобу було здійснено офіційним сервісним центром Volvo в місті Харкові ТОВ "АК "АВТО-ЛАК ЦЕНТР", отже всі необхідні данні для проведення належної оцінки у Відповідача були у наявності, але не були враховані.

Відповідно до п. 7.12.1 Методики підбір аналога проводиться за нижченаведеними факторами: автомобілі вантажні, тягачі: тип кузова (загального призначення чи спеціалізований), вантажність, колісна формула, розтушування кабіни і двигуна відносно осей, тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо), потужність двигуна, робочий об м двигуна, габаритні розміри, комплектність, рік виготовлення.

Згідно п. 7.12.2 вищезазначеної Методики аналог вважається підібраним, якщо відхилення факторів за кожною порівнюваною характеристикою, яка має числовий вираз, не перевищує +- 5%. Інші функціональні характеристики повинні збігатися.

Такого порівняння характеристик Відповідачем не надано.

Зі звіту №132 судом не вбачається, яким чином відбувався підбір аналога.

За твердженням Позивача, підбір аналога є неправильним за роком випуску та потужністю двигуна.

Таким чином, оцінка проведена на підставі Звіту №132 не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Мінюстом України, Фондом державного майн від 24.11.2003р. №142/5/2092.

З метою усунення суперечностей та встановлення дійсної вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "Volvo FH-420", д.р.н НОМЕР_1, Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕЛМЕ ТРАНС УКРАЇНА", внаслідок ДТП, яка відбулась 08 лютого 2014 за участю вказаного автомобіля на трасі Москва-Бєлгород судом призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На виконання вимог ухвали суду до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 05.07.2016 №24304/15-54, згідно з яким дійсна вартість матеріального збитку, пошкодженого автомобіля "Volvo FH-420", д.р.н НОМЕР_1 складає 450 797,70 грн.

Проти висновку судової експертизи №24304/15-54 від 05.07.2016 відповідач не заперечив. Будь-яких зауважень щодо змісту проведеної судової експертизи не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до умов Договору страхування (п.п. 14.2.1) розмір матеріального збитку (РМЗ) визначається за формулою: РМЗ=ВВР*(100%-Е%), де ВВР - це вартість відновлювального ремонту на підставі одного з наступних документів: акту товарознавчого дослідження; калькуляції вартості відновлювального ремонту, що складена Страховиком із застосуванням відповідним чином сертифікованого в Україні програмного забезпечення; калькуляції вартості відновлювального ремонту СТО, що рекомендована Страховиком; калькуляції вартості відновлювального ремонту СТО, письмово попередньо погодженої Страховиком. При цьому якщо розмір вартості відновлювального ремонту згідно з такою калькуляцію перевищує більше ніж на 10% розмір вартості відновлювального ремонту згідно з Актом товарознавчого дослідження, то розрахунок проводиться на підставі Акту товарознавчого дослідження.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови договору добровільного страхування наземного транспорту за ПК/21 №А 0329937 від 14.03.2013 відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком, з розрахунку розміру страхового відшкодування в порядку визначеному договором добровільного страхування.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 51 985,40 грн. є обґрунтованими та доведеними суду (450 797,70 грн. згідно судового висновку від 05.07.2016 №24304/15-54 за мінусом 3 780,69 грн. франшизи за договором та за мінусом вже сплаченої суми страховиком в розмірі 395 031,61 грн.), у зв'язку з чим підлягають задоволенню судом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Одночасно згідно з ст. 49 ГПК України сума в розмірі 4 608,00 грн., яка була сплачена позивачем, про що свідчить платіжне доручення №8812 від 02.02.2016 за проведення судової експертизи, пов'язаною з розглядом справи теж покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65, ідентифікаційний код 30115243) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Елме Транс Україна» (61046, м. Харків, вул. Автогенна, 10, ідентифікаційний код 37763776) 51 985 (п'ятдесят одну тисячу дев'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 40 коп. страхового відшкодування, 1 133 (одну тисячу сто тридцять три) грн. 78 коп. судового збору, 4 608 (чотири тисячі шістсот вісім) грн. витрат за проведене експертне дослідження.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.10.2016

Суддя І.І. Борисенко