ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" жовтня 2016 р. Справа №04/5026/1941/2012

Суддя господарського суду Черкаської області Гура І.І., розглянувши заяву ліквідатора закритого акціонерного товариства "Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7"- арбітражного керуючого ОСОБА_1 , зацікавлена особа за заявою - товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМЕНЕРГО", про визнання права власності у справі за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області до закритого акціонерного товариства "Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7", м. Черкаси про визнання банкрутом відсутнього боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Від ліквідатора банкрута надійшла заява про визнання права власності, у якій він просить суд:

1. звільнити банкрута від сплати судового збору за подання заяви про визнання права власності;

2. визнати права власності закритого акціонерного товариства "Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7" на об'єкт нерухомого майна - замощення I, розміщене по вул. Чигиринській, 609 у м. Черкаси.

Клопотання ліквідатора банкрута про звільнення банкрута від сплати судового збору за подання зданої заяви мотивоване посиланням на ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, що надає визначення терміну банкрутство, на постанову суду у даній справі, ст. 35 ГПК України, вважає, що дані обставини вказують на незадовільний майновий стан банкрута.

Частиною 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Частиною 2 п. 2.1. ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено ставку судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру.

Ліквідатор банкрута клопоче про звільнення банкрута від сплати судового збору, адже, суд встановив неплатоспроможність банкрута, коли виніс постанову про визнання боржника банкрутом.

Відповідно до ч. 10 ст. 3-1 Закону оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Відповідно до Закону до витрат ліквідатора в ліквідаційній процедурі відносяться, зокрема, витрати по сплаті судового збору.

Згідно з ч. 11 ст. 3-1 Закону кредитори можуть створювати фонд для оплати послуг, відшкодування витрат та виплати додаткової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору). Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин та є правом, а не обов'язком суду щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Відтак, перебування боржника в процедурі банкрутства на стадії ліквідаційної процедури не є підставою для звільнення банкрута від сплати судового збору.

Оцінивши доводи заявника, що наведені в обґрунтування поважності підстав для звільнення від сплати судового збору за подання заяви про визнання права власності, враховуючи положення ст. 8 Закону України "Про судовий збір" та ст. 129 Конституції України, в якій як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд не знаходить правових підстав для задоволення клопотання банкрута в особі ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. А тому у даному клопотанні, що заявлене в заяві про визнання права власності, суд відмовляє.

Отже, судовий збір не сплачено у встановленому розмірі відповідно до Закону України ,,Про судовий збір" та ч. 3 ст. 57 ГПК України.

За вказаних обставин, подана заява про визнання права власності повертається заявнику на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею після усунення допущеного порушення (згідно ч. 3 ст. 63 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити закритому акціонерному товариству "Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про визнання права власності.

2. Повернути ліквідатору закритого акціонерного товариства "Ремонтно-будівельно-монтажне управління-7"- арбітражному керуючого ОСОБА_1 заяву про визнання права власності з доданими до неї документами без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області.

Суддя І.І. Гура