ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" жовтня 2016 р.Справа № 5023/5853/11

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши справу

за заявою ФОП ОСОБА_1, м. Харків
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 20.07.2011 р. ФОП ОСОБА_1 визнаний банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Шинкарчука А.В.

Ухвалою суду від 22.10.2013 р. задоволено клопотання заставного кредитора - ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (вх. № 14005 від 15.04.2013 р.) про усунення арбітражного керуючого Шинкарчука А.В. від виконання покладених на нього обов"язків та призначено ліквідатором ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого Белікова О.П.

Ухвалою суду від 26.03.2015 р. задоволено заяву ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (вх. № 45566 від 17.12.2014 р.), усунено арбітражного керуючого Белікова О.П. від виконання обов"язків ліквідатора ФОП ОСОБА_1, призначено арбітражного керуючого Караченцева Ю.Л. ліквідатором ФОП ОСОБА_1

До суду від ТОВ "ОТП Факторинг Україна" надійшла заява (вх. № 28689 від 02.09.2016 р.) про розірвання договору купівлі продажу нежитлових приміщень першого поверху № 1, 1а, 16, їв, 1г, Ід, 2, З, 4. 5 загальною площею 75,6 кв.м. які розташовані в нежитловій будівлі в літ. «Б-2» за адресою АДРЕСА_1., розірвати договір купівлі продажу нежитлових приміщень другого поверху № 1, 1а, 16, їв, 1г, Ід, 2, З, загальною площею 108,6 кв.м. які розташовані в нежитловій будівлі в літ. «Б-2» за адресою АДРЕСА_1 та визнати право власності на цій приміщення за банкрутом, яка призначена до розгляду.

До суду від ТОВ "ОТП Факторинг Україна" надійшла заява (вх. № 35265 від 25.10.2016 р. ), в якій банк просить суд накласти арешт на нежитлові приміщення 1-ого поверху загальною площею 75,6 кв.м та нежитлові приміщення 2-ого поверху загальною площею 108,6 кв.м. в нежитловій будівлі і літ "Б-2" за адресою: АДРЕСА_1.

В обгрунтування своєї заяви, банком зазначено, що вказані нежитлові приміщення знаходяться в заставі у банку та були реалізовані попереднім ліквідатором, однак банком кошти не отримані та в подальшому спірні приміщення перепродані декілька разів та передані в іпотеку третій особі, у зв"язку з чим є підстави вважати, що на час прийняття рішення по заяві про розірвання договору, спірне майно може бути знов реалізоване.

Розглянувши надане клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ст.42 Закону, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Відповідно до п.1 ст.18 Закону, господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст.5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України іншими законодавчими актами України.

Статтею 65 ГПК України встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитися з таким матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження; вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або за своєї ініціатив має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких задів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору, отже, приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

При вирішенні вжиття запобіжних заходів суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів ліквідатора щодо необхідності вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення вимог кредиторів; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Суд враховує, що правовими наслідками відкриття ліквідаційної процедури є продаж майна банкрута, яке належить йому на праві власності, для задоволення вимог кредиторів, тому такий спосіб забезпечення, як арешт його майна є адекватним до обставин справи.

Враховуючи, що судом розглядається заява про розірвання договорів купівлі-продажу спірного майна та невжиття заходів забезпечення вказаної заяви може зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому, приймаючи до уваги очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам заставного кредитора, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання банку та накласти арешт на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 16, 18, 20, 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 65, 66, 67, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (вх. № 35265 від 25.10.2016 р. ).

Накласти арешт на нежитлові приміщення 1-ого поверху загальною площею 75,6 кв.м та нежитлові приміщення 2-ого поверху загальною площею 108,6 кв.м. в нежитловій будівлі і літ "Б-2" за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала набирає чинності 27 жовтня 2016 р.

Ухвала дійсний для пред'явлення до виконання до державної виконавчої служби до 27 жовтня 2019 р.

Ухвалу направити ТОВ "ОТП Факторинг Україна", ліквідатору, виконавчій службі.

Суддя Усатий В.О.