РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016Справа №910/13113/16
За позовом Житлово-будівельного кооперативу «Суднобудівник-8»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення 29 993,42 грн.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача Мамаєв Д.Ю. (дов. б/н від 13.06.2016);

від відповідача не з'явився;

від третьої особи Фоменко Д.О. (дов. №91/2016/06/10-2 від 10.06.2016).

встановив :

19.07.2016 Житлово-будівельний кооператив «Суднобудівник-8» звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 29 993,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач незаконно отримав кошти у розмірі 29 993,42 грн., перераховані платіжним дорученням №945 від 22.01.2015, а тому повинен їх повернути відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.07.2016 порушено провадження у справі №910/13113/16, розгляд справи призначено на 09.08.2016.

09.08.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, за змістом якого проти задоволення позову заперечив, та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що 21.01.2015 між сторонами було укладено договір №Д-17/15 про надання послуг з метрологічної повірки лічильника теплової енергії та заміни витратомірів ГВП за адресою: вул. Героїв Дніпра, 13, відповідно до умов якого позивачем була здійснена передоплата у повному розмірі у сумі 29 993,42 грн., а після отримання позивачем від СВП «КТМ ПАТ Київенерго» актів №3/3367 та №3/3368, послуги з метрологічної повірки лічильника теплової енергії та заміни витратомірів ГВП вважаються наданими.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.08.2016 розгляд справи відкладено на 06.09.2016.

06.09.2016 позивач через загальний відділ діловодства суду подав заперечення на відзив відповідача, у яких посилався на те, що у документах, наданих відповідачем, відсутні дати оформлення, а також печатки сторін, а саме позивача.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.09.2016 розгляд справи відкладено на 15.09.2016.

15.09.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 15.09.2016 на підставі положень ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 19.09.2016.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.09.2016 задоволено клопотання позивача та продовжено строк вирішення спору на 15 днів, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» Публічного акціонерного товариства «Київенерго», розгляд справи відкладено на 04.10.2016.

29.09.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази у справі.

04.10.2016 третя особа через загальний відділ діловодства суду подала пояснення по справі, у яких зазначила, що за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 13, встановлено прилад обліку теплової енергії АКВА-МВТ №2726 з витратомірами на централізоване опалення та постачання гарячої води, прийнятий на комерційний облік 16.01.2002, остання повірка проводилася 12.06.2013. ПАТ «Київенерго» не встановлювало за цією адресою теплолічильник; теплолічильник перебуває на балансі ЖБК «Суднобудівельник-8». ПАТ «Київенерго» не виконує повірку теплолічильників, які не перебувають на його балансі або не передані в управління від КМДА.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.10.2016 розгляд справи відкладено на 13.10.2016.

У судове засідання 13.10.2016 з'явилися представники позивача та третьої особи.

Представник відповідача у судове засідання 13.10.2016 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, вислухавши присутніх в судових засіданнях представників учасників судового процесу, суд встановив такі фактичні обставини.

22.01.2015 Житлово-будівельним кооперативом «Суднобудівник-8» на рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 перераховано кошти у розмірі 29 993,42 грн., що підтверджується платіжним дорученням: №945 від 22.01.2015 (призначення платежу відповідно до платіжного доручення: за послуги з метрологічної повірки лічильника теплової енергії та заміна витратомірів ГВП).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що фактично жодних дій відповідач по виконанню робіт не здійснив та міг здійснити з причин відсутності обладнання та дозвільних документів на виконання робіт та надання послуг. Також, враховуючи відсутність первинних документів та фактичне невиконання робіт, позивач вважав, що в зазначених діях є ознаки фіктивності, тобто дії не було направлено на здійснення господарської операції, у зв'язку з чим вважав, що відповідач незаконно отримав кошти в розмірі 29 993,42 грн. та повинен їх повернути на підставі ст. 1212 ЦК України.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач посилався на те, що 21.01.2015 між сторонами було укладено договір №Д-17/15 про надання послуг з метрологічної повірки лічильника теплової енергії та заміни витратомірів ГВП за адресою: вул. Героїв Дніпра, 13, відповідно до умов якого позивачем була здійснена передоплата у повному розмірі у сумі 29 993,42 грн., а після отримання позивачем від СВП «КТМ ПАТ Київенерго» актів №3/3367 та №3/3368, послуги з метрологічної повірки лічильника теплової енергії та заміни витратомірів ГВП вважаються наданими, у зв'язку із чим вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього грошових коштів у розмірі 29 993,42 грн. відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2015 інженером 2 категорії СВП «КТМ ПАТ Київенерго» Сороколітом О.П. проводилось розпломбування приладів обліку, що підтверджується актом №3/3227 зняття пломб на приладах комерційного обліку споживання.

Згідно із видатковими накладними №ТП-0000238 від 10.02.2015 та №96 від 04.02.2015, а також рахунками-фактури №ТП-0000583 від 03.02.2015 та №150 від 03.02.2015, відповідачем було придбане необхідне обладнання для заміни витратомірів ГВП, яке було встановлено у тепловому пункті позивача, що підтверджується актом №3/3311 заміни приладів вузла комерційного обліку споживання від 27.02.2015.

Крім того, було проведено демонтаж, монтаж, налагодження та метрологічну повірку приладів комерційного обліку, що підтверджено свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки №24-1-2/2136.

Після проведення вказаних робіт СВП «КТМ ПАТ Київенерго» в особі інженера 2 категорії Сороколіта О.П. було опломбовано та видано акт №3/3367 від 27.02.2015 про встановлення пломб та акт №3/3368 від 27.02.2015 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи.

Згідно з письмовими поясненнями Публічного акціонерного товариства «Київенерго» в особі структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» Публічного акціонерного товариства «Київенерго», за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 13, встановлено прилад обліку теплової енергії АКВА-МВТ №2726 з витратомірами на централізоване опалення та постачання гарячої води, прийнятий на комерційний облік 16.01.2002, остання повірка проводилася 12.06.2013. ПАТ «Київенерго» не встановлювало за цією адресою теплолічильник; теплолічильник перебуває на балансі ЖБК «Суднобудівельник-8». ПАТ «Київенерго» не виконує повірку теплолічильників, які не перебувають на його балансі або не передані в управління від КМДА.

Крім того, згідно з поясненнями представника третьої особи, розпломбування приладів обліку теплової енергії та перевірка встановленого обладнання після проведення ремонтних та метрологічних робіт, було проведено інженером 2 категорії СВП «КТМ ПАТ Київенерго» Сороколіт О.П. в присутності ОСОБА_1 та голови правління ЖБК «Суднобудівник-8» Олійник Н.П., у зв'язку з чим було складено акт зняття пломб на приладах комерційного обліку споживача №3/3227 від 20.02.2015 та акти про встановлення пломб №3/3367 від 27.02.2015 та про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи №3/3368 від 27.02.2015, які були передані ОСОБА_1 для подальшого опрацювання.

Також представником третьої особи зазначено, що ПАТ «Київенерго» не проводило роботу по заміні засобу обліку теплової енергії у вказаному будинку.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року № 6-88цс13, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

З матеріалів справи вбачається, що 20.02.2015 інженером 2 категорії СВП «КТМ ПАТ Київенерго» Сороколітом О.П. проводилось розпломбування приладів обліку, що підтверджується актом №3/3227 зняття пломб на приладах комерційного обліку споживання, було проведено демонтаж, монтаж, налагодження та метрологічну повірку приладів комерційного обліку, що підтверджено свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки №24-1-2/21364; опломбовано та видано акт №3/3367 від 27.02.2015 про встановлення пломб та акт №3/3368 від 27.02.2015 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи.

Як встановлено судом, ПАТ «Київенерго» не виконує повірку теплолічильників, які не перебувають на його балансі або не передані в управління від КМДА.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, що ПАТ «Київенерго» не проводило роботу по заміні засобу обліку теплової енергії у вказаному будинку.

Матеріалами справи підтверджено виконання відповідачем послуг з метрологічної повірки лічильника теплової енергії та заміна витратомірів ГВП, а кошти отримані як оплата за виконання робіт і набуті за наявності правових підстав для цього, не можуть бути витребувані згідно зі ст. 1212 ЦК України як безпідставне збереження.

Правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не статтею 1212 Цивільного кодексу України, на яку посилався позивач як на підставу позовних вимог. Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22.01.2013 року у справі № 5006/18/13/2012 та від 17.06.2014 року у справі №3-30гс14, від 25.02.2015 року у справі №3-11гс15.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

В разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача 29 993,42 грн. відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Повне рішення складене та підписане 18.10.2016.

Суддя В.О. Демидов