КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р. Справа№ 925/625/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Дикунської С.Я.

ОСОБА_1

при секретарі Матюхін І.В.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: не зявились.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Енергія на рішення господарського суду Черкаської області від 13.07.2016 року

у справі № 925/625/16 (суддя Чевгуз О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства Боїнський комплекс

до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія

про стягнення 192137 грн. 87 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.07.2016 року по справі № 925/625/16 позов Приватного акціонерного товариства Боїнський комплекс про стягнення 192137 грн. 87 коп. задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 13.07.2016 року відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 13.07.2016 року по справі № 925/625/16 скасувати та прийняти нове, яким відмовити ПрАТ Боїнський комплекс в позовній заяві повністю.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/5248/16 від 28.09.2016 р. справу № 925/625/16, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.07.2016 року, через припинення повноважень у звязку із звільненням у відставку головуючого судді (судді - доповідача) Лобаня О.І., відповідно до підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2016 р., справу № 925/625/16 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Баранець О.М., судді: Дикунська С.Я., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2016 р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду, порушено апеляційне провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Баранець О.М., судді: Дикунська С.Я., Калатай Н.Ф.

В судове засідання 25.10.2016 року представник відповідача в судове засідання не зявився про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача, враховуючи що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалав даної справи, 19.04.2010 року між Закритим акціонерним товариством "Боїнський комплекс" (Сторона 1 позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Енергія (Сторона 2 відповідач у справі) був укладений договір про спільну діяльність в будівництві №88 (далі-договір).

Статтею 2 договору його сторони визначили предмет договору.

Згідно з п. 2.1. статті 2 договору Сторони зобов'язались шляхом об'єднання зусиль, фінансових та матеріальних ресурсів спільно діяти для досягнення загальної господарської мети: будівництво, введення в експлуатацію жилого будинку з вбудованим банним комплексом і приміщеннями соціально-побутового призначення та підземним паркінгом за будівельною адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 26, Печерський район на частині земельної ділянки площею 3821 кв. м, право на строкове платне користування якою має Сторона 1 на підставі договору оренди земельної ділянки від 29.05.2007 року. Мета договору вважатиметься досягнутою із дня оформлення права власності сторін або залучених Стороною 2 на умовах даного договору осіб на відповідні обєкти інвестування в Обєкті відповідно до умов даного договору та вирішення питання експлуатації обєкту.

Згідно з п. 2.4. ст. 2 договору сторони домовились, що для виконання умов цього договору здійснять всі необхідні дії для проектування, будівництва та здачі обєкта Державній приймальній комісії, введення обєкта в експлуатацію та його державної реєстрації, оформлення за сторонами або залученими Стороною 2 на умовах даного договору особами прав на його частини (обєкти інвестування) відповідно до умов цього договору та діючого законодавства України та всі інші дії, які є необхідними для досягнення спільної мети за даним договором.

Статтею 3 договору сторони визначили свої права і обовязки., в тому числі пунктом 3.1. ст. 2. зобовязання Сторони 1, пунктом 3.3 ст. 2. зобовязання Сторони 2. Зокрема, згідно з підпунктами 3.3.1.1, 3.3.1.9, 3.3.1.12 пункту 3.3 договору Сторона 2 зобов'язана: після отримання вихідних даних та інших дозвільних документів, які є необхідними для розробки проектно-кошторисної документації, замовити у відповідній проектній організації проектну та технічну документацію на обєкт; забезпечити виконання будівельно - монтажних робіт згідно узгодженого сторонами Графіка виконання будівельних робіт (додаток № 1) та завершення будівництва обєкту в 36 - ти місячний термін після отримання дозволу на виконання будівельних робіт та ордеру на тимчасове порушення благоустрою, за умови своєчасного та належного виконання зобов'язань Стороною 1 та за умови, що в строки, визначені Договором, сторони приймуть погоджене рішення про впровадження механізмів залучення коштів фізичних та юридичних осіб в будівництво Об'єкта та за умови, що інший строк не буде погоджений Сторонами; забезпечити фінансування проектування та будівництва обєкта в повному обємі.

Статтею 4 договору сторони визначили свої вклади та частки, порядок відшкодування витрат, покриття збитків та розподілу прибутку. Зокрема, відповідно до підпунктів 4.2.1, 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 договору, вкладом Сторони 1 у спільну діяльність за даним договором є належний Стороні 1 на праві землекористування будівельний майданчик площею 3821 кв. м., розташований за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 26, права замовника на будівництво обєкту, можуть бути грошові кошти. Відповідно до підпунктів 4.3.1 - 4.3.3 п. 4.3 ст. 4 договору, вкладом Сторони 2 у спільну діяльність за даним договором є професійні та інші знання, навички, вміння, а також ділова репутація та ділові звязки під час досягнення спільної мети за даним договором, виконання функцій замовника та уповноваженої сторони за даним договором відповідно до п. 3.3 та ст. 6 договору, забезпечення фінансування будівництва обєкта та виконання інших зобовязань за договором.

Згідно з п. 4.6 договору сторони досягли згоди стосовно наступного порядку розподілу часток сторін у спільній частковій власності Об'єкті будівництва: частка позивача 25% від загальної площі Об'єкту будівництва; частка відповідача 75 % загальної площі Об'єкту будівництва.

Статтею 5 договору сторони погодили умови договору щодо ведення спільних справ сторін.

Статтями 6, 7 договору сторони погодили умови своєї відповідальності, вирішення спорів та дії договору. Відповідно до пунктів 7.2., 7.7. ст. 7 договору, договір не є безстроковим, діє до моменту досягнення спільної мети за договором, Сторона 1 має право вимагати розірвання даного договору, у випадку порушення Стороною 2 кінцевого терміну завершення будівництва обєкта більше, ніж на 6 місяців з причин, які не залежать від Сторони 1.

01.06.2010 року проведено державну реєстрацію зміни найменування юридичної особи позивача з закритого на приватне акціонерне товариство Боїнський комплекс, замінено свідоцтво про державну реєстрацію.

07.07.2010 року сторони договору про спільну діяльність у будівництві № 88 від 19.04.2010 року, на виконання умов п. 4.2.1. договору, склали акт передачі - приймання будівельного майданчика, згідно з яким позивач передав, а відповідач прийняв будівельний майданчик площею 3821 кв. м., розташований за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 26 ( а.с. 19).

16.07.2010 року Інспекцією ДАБК у місті Києві видано позивачу, як замовнику будівництва, дозвіл на виконання підготовчих робіт № 2096-Пч/С зі строком дії до 16.07.2011.

20.06.2011 року Інспекцією ДАБК у місті Києві видано позивачу, як замовнику, та товариству з обмеженою відповідальністю Під ключ, як генеральному підряднику, дозвіл на виконання будівельних робіт №КВ1 із будівництва житлового будинку з вбудованим банним комплексом і приміщеннями соціально-побутового призначення та підземним паркінгом на вул. І. Кудрі, 26 у Печерському районі м. Києва відповідно до договору про спільну діяльність у будівництві №88 від 19.04.2010 року.

Головним управлінням контролю за благоустроєм Київської МДА видано позивачу контрольну картку № 12060045-Пч на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення у звязку з встановленням тимчасової огорожі на період будівництва обєкта за адресою вул. І. Кудрі, 26 на термін виконання робіт з 29.03.2012 року по 29.05.2013 року, продовжено до 29.08.2014 року (а.с. 22).

02.09.2011 року сторони договору про спільну діяльність у будівництві № 88 від 19.04.2010 року уклали додаткову угоду № 88/1 до цього договору, якою погодили умови розділу 5 договору Ведення спільних справ сторін (а.с. 18).

29.05.2007 року Київською міською радою, як орендодавцем, укладено з позивачем, як орендарем, договір оренди земельної ділянки. Обєктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка, розташована по вул. І. Кудрі, 26 у Печерському районі міста Києва, площею 3821 кв. м., призначена для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудованим банним комплексом і приміщеннями соціально-побутового призначення та підземним паркінгом, кадастровий № :82:112:0012. Договір укладено на 5 років, тобто до 28.05.2012, посвідчено приватним нотаріусом 29.05.2007 року за реєстровим №317, зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 06.06.2007 за № 82-6-00427 (а.с. 24-27).

За зверненням позивача від 30.11.2011 року, рішенням Х сесії VІ скликання Київської міської ради від 01.11.2012 року № 408/8692 поновлено на 5 років договір оренди земельної ділянки, укладений позивачем і Київською міською радою 29.05.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом 29.05.2007 року за реєстровим № 317, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради 06.06.2007 року за № 82-6-00427.

На підставі рішення Київської міської ради від 01.11.2012 №408/8692, Київською міською радою, як орендодавцем, укладено з позивачем, як орендарем, 22.08.2014 року додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки від 29.05.2007 року на 5 років, тобто до 21.08.2017 року (а.с.28-32).

Відповідно до пункту 2.2 Угоди про поновлення договору оренди землі від 22.08.2014 року (далі Угода) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 4617266, 69 грн.

Згідно з пунктом 4.2 Угоди річна орендна плата за земельну ділянку на період будівництва обєкта встановлюється у розмірі 10% від її нормативної грошової оцінки.

Пунктом 4.8 Угоди її сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем рівними частками за поточний (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за звітним календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок 0007 код 13050200 у ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку 820019. Отримувач: УДКСУ в Печерському районі м. Києва, . Питання сплати податку на додану вартість та інших податкових платежів, що повязані з виконанням договору, вирішуються орендарем в установленому законодавством України порядку.

Із платіжних доручень вбачається, що позивачем регулярно сплачується орендна плата за землю протягом липня грудня 2014 року.

Позивач зазначв, що 20.06.2014 року був кінцевим терміном виконання завершення будівництва Об'єкту згідно договору, саме після цього часу позивач розраховував отримати у власність свою частку у вигляді об'єктів нерухомості та передати у власність третім особам приміщення у об'єкті, які після цього повинні були сплачувати плату за землю самостійно. Натомість з вини відповідача позивач не отримав своєї частки в об'єкті, та був змушений сплачувати плату за землю після 20.06.2014 року й до теперішнього часу.

Станом на дату подання позову до суду, договір є розірваним, тому позивач просить стягнути на його користь 192137 грн. 87 коп. завданих збитків внаслідок порушення договору про спільну діяльність в будівництві.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань спільної діяльності, загальні положення про спільну діяльність, як окремий вид зобовязань, визначені параграфом 1 глави 77 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальні положення про правочини главою 16 розділу IV книги 1 ЦК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання главою 51 розділу I книги 5 ЦК України, розділом V ГК України.

Договір про спільну діяльність в будівництві №88 від 19.04.2010 року підписаний повноважними представниками сторін, підписи яких скріплені печатками підприємств, він містить всі істотні умови для договорів даного виду.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст. ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення правовідношення, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається з умов договору, зокрема, пунктом 3.3.1.9 Сторона 2 зобовязана забезпечити виконання будівельно - монтажних робіт згідно узгодженого сторонами Графіка виконання будівельних робіт (додаток № 1) та завершення будівництва обєкту в 36 - ти місячний термін після отримання дозволу на виконання будівельних робіт та ордеру на тимчасове порушення благоустрою, за умови своєчасного та належного виконання зобов'язань Стороною 1 та за умови, що в строки, визначені Договором, сторони приймуть погоджене рішення про впровадження механізмів залучення коштів фізичних та юридичних осіб в будівництво Об'єкта та за умови, що інший строк не буде погоджений Сторонами.

Однак, у визначений договором строк, Сторона 2 так і не приступила до виконання робіт. Відповідач не забезпечив фінансування будівництва об'єкту-житлового будинку з вбудованим банним комплексом і приміщеннями соціально-побутового призначення та підземним паркінгом за будівельною адресою м. Київ, вул. І. Кудрі, 26, Печерський район на частині земельної ділянки площею 3821 кв.м., право на строкове платне користування якою має позивач на підставі договору оренди від 29.05.2007 року, угоди про його поновлення від 22.08.2014 року та не завершив його в терміни, передбачені договором в 36-ти місячний термін на погоджених умовах, тобто до 20.06.2014 року, чим вчинив порушення істотної умови договору, завдав збитків позивачу у виді витрат на сплату орендної плати за землю, позбавив права на отримання у власність 25% частки об'єкта і розпоряджатись нею.

Зазначені обставини були встановленні рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року у справі №925/2168/14 за позовом ПАТ Боїнський комплекс до ТОВ Енергія про розірвання договору про спільну діяльність в будівництві №88 від 19.04.2010 року. Судом у справі №925/2168/14 встановлено, що відповідно до актів №12 від 28.01.2015, №46 від 12.05.2015 будівництво об'єкта по вул. І. Кудрі в м. Києві на час обстеження знаходилось на стадії облаштування палевого поля. Господарський суд Черкаської області при розгляді справи №925/2168/14, з яким погодилась апеляційна та касаційна інстанція, встановив, що відповідач не забезпечив фінансування будівництва обєкту та не завершив його в термін, визначений договором, чим вчинив порушення істотної умови договору та завдав збитків позивачу у виді витрат на сплату орендної плати за землю, позбавив права на отримання у власність 25% частки об'єкта і розпоряджатись нею.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.10.2015 року у справі №925/2168/14 розірвано договір про спільну діяльність в будівництві №88 від 19.04.2010 року, укладений між Приватним акціонерним товариством Боїнський комплекс і Товариством з обмеженою відповідальністю Енергія та зобовязано ТОВ Енергія звільнити і передати ПрАТ Боїнський комплекс будівельний майданчик, що знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Івана Кудрі будинок 26, на земельній ділянці загальною площею 3821 кв.м.

У відповідності до ч. 3. ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначені положення законодавства та договору, відповідач не виконав свої зобовязання по виконанню робіт, тому позивач вправі вимагати від відповідача відшкодування збитків.

Порядок відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди визначені у статті 22 ЦК України, згідно якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Господарським кодексом України також передбачено такий вид відповідальності за порушення господарських зобов'язань як відшкодування збитків. Так, відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору оренди землі від 29.05.2007 року та Угоди про поновлення договору оренди землі від 22.08.2014 року, укладеного між Київською міською радою, як орендодавцем та позивачем, як орендарем, останній за період з 01 липня 2014 року по 31.12.2014 року сплатив орендодавцю орендну плату за земельну ділянку, що була передана під забудову Відповідачеві: за липень 15390,89 грн.; за серпень - 22838,10 грн.; за вересень 38477,22; за жовтень 38477,22 грн.; за листопад - 38477,22 грн.; за грудень 38477,22 грн., а всього на загальну суму 192137,87 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 33-39). У платіжних дорученнях у графі призначення платежу позивач зазначав: *;101;орендна плата на землю за…. на рахунок 0007 Отримувач: УДКСУ в Печерському р-ні м. Києва, МФО 820016, тобто за реквизітами та отримувачу, які зазначені в п.4.8. Угоди про поновлення договору оренди землі від 22.08.2014 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, номер довідки: 40130522, вбачається, що за позивачем зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 3821 кв. м., кадастровий номер: 6:82:112:0012. за адресою: м. Київ, вул. І. Кудрі, 26 (а.с. 107).

Інших зареєстрованих речових прав на нерухоме майно за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за позивачем не значаться.

Крім того, з листа ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 05.02.2015 року вбачається, що ПрАТ Боїнський комплекс зареєстроване в ДПІ Печерського р-ну ГУ Міндоходів у м.Києві платником орендної плати на земельну ділянку по вул. Івана Кудрі, 26, сплата орендної плати здійснюється згідно поданих податкових декларацій і станом на 30.01.2015 року податковий борг по орендній платі за землю у ПрАТ Боїнський комплекс не обліковується та у рядку 13 поданої податкової декларації зазначена сума нарахованої орендної плати за землі державної або комунальної власності на 2014 рік.

Таким чином, позивач зазнав реальних витрат, які стали наслідком неправомірних дій відповідача, та які полягають у невиконанні ним своїх зобовязань.

У відповідності до ст. 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Заперечення представника відповідача щодо наявності підстав вважати сумнівною обставину сплати позивачем орендної плати зазначеними вище платіжними дорученнями є безпідставним, оскільки зазначені вказані у них суми платежів і реквізити отримувача коштів відповідають умовам додаткової угоди від 22.08.2014 року та повністю узгоджуються з іншими обставинами справи

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що вимога позивача про стягнення з ТОВ " Енергія" 192137 грн. 87 коп. збитків, є законною і обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, тобто такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Черкаської області від 13.07.2016 року у справі № 925/625/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 925/625/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді С.Я. Дикунська

ОСОБА_1