РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2016Справа №910/4375/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Приватного підприємства "Парк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова"

про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку регресу в розмірі 58 412,46 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Волчек Н.М., за довіреністю

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - позивач) до Приватного підприємства "Парк" (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, в порядку регресу в розмірі 58 412,46 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2016 було порушено провадження у справі № 910/4375/16, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова" (далі - третя особа), розгляд справи призначено на 13.04.2016.

08.04.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

12.04.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи та письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору.

У судове засідання 13.04.2016 представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 16.03.2016 про порушення провадження у справі № 910/4375/16 позивач виконав.

У судове засідання 13.04.2016 представники відповідача з'явились. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 16.03.2016 про порушення провадження у справі № 910/4375/16 відповідач виконав.

У судове засідання 13.04.2016 представник третьої особи не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 16.03.2016 про порушення провадження у справі № 910/4375/16 третя особа не виконала.

Враховуючи те, що представник третьої особи у судове засідання 13.04.2016 не з'явився та у зв'язку із невиконанням третьою особою вимог ухвали господарського суду міста Києва від 16.03.2016 про порушення провадження у справі № 910/4375/16, а також у зв'язку із необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 18.05.2016.

16.05.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано документи для долучення до матеріалів справи та додаткові письмові пояснення по справі.

У судове засідання 18.05.2016 представник позивача з'явився та надав суду письмові заперечення на відзив відповідача.

Представники відповідача 18.05.2016 у судове засідання з'явились.

Представник третьої особи у судове засідання 18.05.2016 не з'явився.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2016 у даній справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2016 провадження у даній справі було зупинено до проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

21.06.2016 до відділу діловодства господарського суду міста Києва надійшов лист від Т.в.о. директора Київського НДІ судових експертиз про погодження термінів виконання експертизи з клопотанням судових експертів № 9278/16-54 про надання матеріалів, необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 04.07.2016 провадження у справі № 910/4375/16 було поновлено, задоволено клопотання судових експертів № 9278/16-54 про надання матеріалів, необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи, погоджено проведення судової експертизи у справі № 910/4375/16 у строк понад два місяці, зобов'язано сторін виконати вимоги судових експертів, які зазначені у клопотанні № 9278/16-54 про надання матеріалів, необхідних для проведення автотоварознавчої експертизи, та зупинено провадження у справі.

09.09.2016 до господарського суду міста Києва з експертної установи повернулись матеріали справи № 910/4375/16 з повідомленням про неможливість надання висновку експерта № 9278/16-54 від 22.08.2016.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2016 провадження у справі № 910/4375/16 було поновлено, розгляд справи призначено на 05.10.2016.

У судове засідання 05.10.2015 представник позивача з'явився, надав суду пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 05.10.2016 не з'явились.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2013 між ТОВ «Порше Лізинг Україна» (далі - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «АХА Страхування» (далі - позивач) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту НОМЕР_3 (далі - Договір), відповідно до умов якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1.

24.05.2014 о 12 год. 05 хв. ОСОБА_3, керуючи автобусом «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_2, по пр.-ту Перемоги у м. Києві, порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху, під час перестроювання не надав дорогу автомобілю марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, що рухався по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, в результаті чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2014 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення збитку, завданого власнику транспортного засобу №334/14 від 04.06.2014, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, складає 97 067,85 грн.

Позивачем були складені та підписані страхові акти № 1.001.14.09021/VESCO16754 від 06.06.2014 та № 1.001.14.09021/VESCO19003 від 26.06.2014, згідно з якими пошкодження автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок вищезазначеної ДТП, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірах 53 945,22 грн та 4 467,24 грн відповідно.

На підставі сформованих страхових актів № 1.001.14.09021/VESCO16754 від 06.06.2014 та № 1.001.14.09021/VESCO19003 від 26.06.2014 позивачем були здійснені виплати страхового відшкодування в розмірах 53 945,22 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 113 023 від 10.06.2014, та 4 467,24 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 116 861 від 27.06.2014.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідач заперечує проти розміру матеріальної шкоди, заявленої позивачем до стягнення.

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2016 у даній справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення експерта було поставлено наступне питання: «Яка вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1, який було пошкоджено внаслідок ДТП, яка сталась 24 травня 2014 по проспекту Перемоги у м. Києві за участю автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 та автобуса марки «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_2?».

09.03.2016 до господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи № 910/4375/15 без висновку судового експерта.

Згідно з частинами 4, 16, 17, 18 ст. 9 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п. 26.10 Договору при пошкодження ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків) в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ та на базі авторизованої СТО на підставі її рахунків.

Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої, в тому числі, відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 25.12.2014 у справі № 910/13665/14.

В матеріалах справи наявні копії рахунків-фактур ТОВ «Порше Інтер Авто Україна» від 04.06.2014 на суму 59 121,68 грн та від 23.06.2014 на суму 4 467,24 грн, на підставі яких позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування.

Крім того, відповідач у своєму письмовому відзиві зазначає суду про те, що оскільки цивільно-правова відповідальність винної у скоєнні ДТП особи застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «НОВА», то позивач повинен звертатись саме до страхової компанії, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, а не до винної особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована.

Проте, Верховний Суд України у своїй постанові від 23.12.2015 у справі № 6-2587цс15 зазначив, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 Цивільного кодексу України. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Факт наявності трудових відносин винної у скоєнні ДТП особи з відповідачем станом на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди не заперечується відповідачем.

Таким чином, доводи, викладені відповідачем у своєму письмовому відзиві, спростовуються наявними у матеріалах справи документами та приписами чинного законодавства України.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 58 412,46 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Парк" (03062, м. Київ, вул. Червонозаводська, будинок 7; ідентифікаційний код: 24102067) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код: 20474912) матеріальну шкоду в розмірі 58 412 (п'ятдесят вісім тисяч чотириста дванадцять) грн 46 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Повне рішення складено 20.10.2016.

Суддя О.В. Нечай