ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"11" жовтня 2016 р. Справа № 911/3544/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», м. Київ
доПриватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл», м. Вишневе
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруТовариство з обмеженою відповідальністю «У ОСОБА_1», м. Київ
простягнення 19574170,12 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_2 дов. від 09.08.2016 № 368
відповідача:ОСОБА_3 дов. від 10.10.2016
третьої особи:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
встановив:

В провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/3544/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі позивач) до Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл» (далі відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «У ОСОБА_1» про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «У ОСОБА_1» станом на 30.07.2015 в сумі 4794926,63 грн. та 669545,14 доларів США, що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 30.07.2015 року 1 долар США = 22,073558 грн. становить 14779243,49 грн., що разом складає заборгованість еквівалентну 19574170,12 грн., з них: прострочена заборгованість по кредиту становить 611145,20 доларів США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 30.07.2015 року 1 долар США = 22,073558 грн. становить 13490149,02 грн.); прострочена заборгованість по сплаті процентів станом на 30.07.2015 року (включно) становить 37076,15 доларів США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 30.07.2015 року 1 долар США = 22,073558 грн. становить 818402,55 грн.); строкова заборгованість по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.06.2015 року по 30.07.2015 року (включно) становить 7333,74 доларів США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 30.07.2015 року 1 долар США = 22,073558 грн. становить 161881,74 грн.); пеня за несвоєчасне повернення кредиту, що нарахована за період з 19.07.2013 року по 30.07.2015 року (включно), становить 4455117,71 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів, що нарахована за період з 30.08.2014 року по 30.07.2015 року (включно), становить 138579,50 грн.; 3% річних за прострочення повернення кредиту за період з 19.07.2013 року по 30.07.2015 року (включно) становить 13662,86 доларів США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 30.07.2015 року 1 долар США = 22,073558 грн. становить 301587,93 грн.); 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 30.08.2014 року по 30.07.2015 року (включно) становить 327,19 доларів США (що за офіційним курсом долара США до гривні, встановленим НБУ станом на 30.07.2015 року 1 долар США = 22,073558 грн. становить 7222,25 грн.); договірна санкція у розмірі 0,00278% від заборгованості за кредитом за кожен календарний день періоду невиконання, нарахованої у зв'язку з порушенням позичальником зобовязання щодо проведення оборотів, за період з 01.01.2013 року по 30.06.2015 року, становить 201229,42 грн. по курсу НБУ на дати моніторингу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на належне виконання зобов'язань третьою особою за кредитним договором від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, укладеного між банком та третьою особою, щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, які забезпечені порукою з боку відповідача згідно договору поруки від 17.09.2010 № 101.5.59/10-ДП1, укладеного між сторонами у справі.

Відповідач не погоджується з нарахованими та заявленими позивачем до стягнення сумами, у звязку з чим просив суд призначити у справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій для встановлення дійсного розміру заборгованості відповідача та позичальника за кредитним договором від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, укладеного між банком та третьою особою та запропонував суду винести на вирішення експертизи питання, перелік яких міститься в клопотанні відповідача. Також відповідач в поданому клопотанні про призначення судової експертизи пропонував установу, якій можна доручити її проведення та гарантував оплату проведення вказаної судової експертизи.

Частиною 1 ст. 41 ГПК України визначено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 № 4, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Згідно з п. 1.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, (далі - Інструкція) та п. 3.1 III Розділу Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень однією з основних видів (підвидів) експертизи, зокрема, є економічна: бухгалтерського та податкового обліку; фінансово-господарської діяльності; фінансово-кредитних операцій. Основними завданнями експертизи документів фінансово-кредитних операцій, зокрема, є: визначення документальної обґрунтованості оформлення банківських операцій з відкриття рахунків, руху грошових коштів на рахунках; визначення документальної обґрунтованості оформлення та відображення в обліку операцій з видачі, використання та погашення кредитів.

Відповідно до положень п. 3.2 Розділу III Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень на вирішення експертизи документів фінансово-кредитних операцій можуть бути поставлені питання, зокрема, чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника (по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором? Чи відповідає метод нарахування банком процентів за кредитним договором (зазначаються реквізити договору) вимогам Положення про кредитування банку (зазначається назва банківської установи)?

Відповідно до ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд України у постанові від 01.04.2015 у справі № 3-29гс15 зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»). Таким чином, максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні.

Зі змісту зазначеної постанови Верховного суду України вбачається, що пеня має обчислюватися лише у національній валюті України гривні. Тобто, сума простроченого грошового зобовязання в іноземній валюті, враховуючи коливання курсу іноземної валюти до гривні, має бути переведена у гривню за курсом НБУ на кожен день прострочення і пеня має розраховуватися на суму заборгованості виражену в гривні за кожен день прострочення в розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ за період існування прострочення, але не більше ніж за 6 місяців (частина 6 ст. 232 ГК України), якщо інший період не встановлений договором.

Отже, прострочена сума заборгованості виражена в іноземній валюті повинна переводиться в гривневий еквівалент кожен день прострочення, оскільки курс іноземної валюти до гривні коливається та може бути в період прострочення різним і вже на прострочену суму виражену в гривневому еквіваленті у відповідний день здійснюється нарахування пені.

Враховуючи взаємну суперечливість наявних у справі доказів щодо заявлених до стягнення позивачем сум заборгованості відповідача за кредитним договором, зважаючи на складність розрахунку сум, які є предметом позову, необхідність дослідження значного обсягу первинних фінансових документів та їх співставлення, в тому числі на відповідність умовам кредитного договору, що потребує спеціальних економічних знань, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової економічної експертизи документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручив атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6). Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, на даній стадії розгляду справи, суд поклав на відповідача Приватне акціонерне товариство «Сільпо Рітейл».

Проте, Київський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України листом від 20.09.2016 № 22460/15-45 повернув матеріали вказаної справи, а зазначену ухвалу суду про призначення судової експертизи залишив без виконання, у звязку з нездійсненням повної оплати вартості судової експертизи, а лише здійснення з боку ПрАТ «Сільпо Рітейл» часткової оплати вартості експертизи у розмірі 10% від суми рахунку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.09.2016 суд поновив провадження у даній справі та зобовязав відповідача надати суду письмові пояснення стосовно невиконання вимог ухвали господарського суду Київської області від 10.11.2015 щодо оплати вартості проведення експертизи.

Судом встановлено, що відповідач здійснив часткову оплату вартості експертизи у розмірі 3190,30 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 14.01.2016 № 3183173 на суму 3190,30 грн., завірена копія якого міститься в матеріалах справи, за якими АТ «Сільпо Рітейл» частково оплатило виставлений експертною установою рахунок № 6617 від 09.12.2015 за проведення експертизи призначеної судом у даній справі.

На адресу суду від відповідача надійшла заява про повторне направлення матеріалів справи до експертної установи, у звязку з повною оплатою вартості експертизи від 10.10.2016, в якій відповідач зазначає про повну оплату вартості експертизи та просить суд направити матеріали справи до експертної установи для проведення експертизи. На підтвердження оплати експертизи відповідач до вказаної заяви додав оригінал платіжного доручення від 06.10.2016 № 3552282 на суму 28712,70 грн., за якими АТ «Сільпо Рітейл» оплатило виставлений експертною установою рахунок № 6617 від 09.12.2015 на суму 31903 грн. за проведення експертизи призначеної судом у даній справі.

З огляду на те, що причина за якої призначену у справі судова експертизу не було проведено усунена, клопотання судового експерта про надання матеріалів необхідних для проведення експертизи задоволено, враховуючи взаємну суперечливість наявних у справі доказів щодо заявлених до стягнення позивачем сум заборгованості відповідача за кредитним договором, зважаючи на складність розрахунку сум, які є предметом позову, необхідність дослідження значного обсягу первинних фінансових документів та їх співставлення, в тому числі на відповідність умовам кредитного договору, що потребує спеціальних економічних знань суд керуючись ч. 1 ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникли при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань призначає у даній справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручає атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 41, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Призначити по справі № 911/3544/15 судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручити атестованим судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. Винести на вирішення експертизи наступні питання:

- Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок позивача заборгованості відповідача поручителя ПАТ «Сільпо Рітейл» та позичальника ТОВ «У ОСОБА_1», як солідарних боржників по сплаті тіла кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами умовам кредитного договору від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «У ОСОБА_1»?

- Який дійсний розмір заборгованості відповідача поручителя ПАТ «Сільпо Рітейл» та позичальника ТОВ «У ОСОБА_1», як солідарних боржників по сплаті тіла кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «У ОСОБА_1»?

- В якому розмірі підтверджуються розрахована позивачем сума 3 % річних, нарахованих на прострочені грошові зобовязання позичальника боржника щодо сплати тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «У ОСОБА_1»?

- Який дійсний розмір 3 % річних, нарахованих на прострочені грошові зобовязання позичальника боржника щодо сплати тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «У ОСОБА_1»?

- В якому розмірі підтверджуються нарахована позивачем сума договірної санкції передбаченої п. 7.4 кредитного договору від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, відповідно до якого у разі невиконання або неналежного виконання позичальником більш ніж на 10% зобов'язання, визначеного п. 4.3.11 цього договору, банк має право застосувати до позичальника договірну санкцію, а позичальник зобов'язаний сплатити її банку у розмірі 0,00278% від заборгованості за кредитом на кожну дату розрахункового періоду проведення чистих кредитових оборотів періоду невиконання відповідно до умов п. 4.3.11.2 цього договору?

- Який дійсний розмір договірної санкції передбаченої п. 7.4 кредитного договору від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «У ОСОБА_1»?

- В якому розмірі підтверджується нарахована позивачем пеня на прострочені грошові зобовязання позичальника боржника щодо сплати тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «У ОСОБА_1», з врахуванням положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та постанови Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 3-29гс15?

- Який дійсний розмір пені, нарахованої на прострочені грошові зобовязання позичальника боржника щодо сплати тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «У ОСОБА_1», з врахуванням положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та постанови Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 3-29гс15?

3. Для здійснення експертизи надати Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали справи № 911/3544/15.

4. Попередити експертів, які будуть здійснювати експертизу про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. Зобовязати сторін та третю особу за першою вимогою експертів своєчасно подати необхідні для проведення експертизи матеріали (документи, зразки тощо) безпосередньо до експертної установи.

6. Витрати на проведення експертизи та організаційні питання, повязані з її проведенням, на даній стадії розгляду справи покласти на відповідача Приватне акціонерне товариство «Сільпо Рітейл» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, 5, ідентифікаційний код 33870708).

7. По закінченню проведення експертизи висновок експертів разом з матеріалами справи № 911/3544/15, а також дані щодо витрат, повязаних з проведенням експертизи, подати господарському суду Київської області.

8. Зупинити провадження у справі № 911/3544/15 до закінчення експертних досліджень і отримання господарським судом висновку експертів.

9. Копію ухвали надіслати сторонам, третій особі та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України разом з матеріалами даної справи.

Суддя Ю.В. Подоляк