ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2016 р.Справа № 916/2222/16

За позовом: ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк

До відповідача: ОСОБА_2 підприємства АІС АВТО-ЮГ

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 01.09.2016р.;

СУТЬ СПОРУ: 16.08.2016р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 підприємства АІС АВТО-ЮГ про стягнення 114 139, 36 грн.

18.08.2016р. ухвалою господарського суду Одеської області було порушено провадження у справі №916/2222/16.

02.09.2016р. за вх. № 2-4557/16 через канцелярію господарського суду Одеської області від представника відповідача ОСОБА_2 підприємства АІС АВТО-ЮГ надійшло клопотання про витребування доказів.

07.09.2016р. за вх. № 21746/16 через канцелярію господарського суду Одеської області від представника відповідача ОСОБА_2 підприємства АІС АВТО-ЮГ надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

07.09.2016р. за вх. № 21748/16 через канцелярію господарського суду Одеської області від представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк надійшло клопотання про приєднання додаткових документів до матеріалів справи.

21.09.2016р. у судовому засіданні від представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк надійшла уточнена позовна заява.

21.09.2016р. у судовому засіданні від представника позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

03.10.2016р. за вх. № 23943/16 через канцелярію господарського суду Одеської області від представника відповідача ОСОБА_2 підприємства АІС АВТО-ЮГ надійшло заперечення щодо проведення судової експертизи.

05.10.2016р. відповідно до наказу голови господарського суду Одеської області від 05.10.2016р. №20 Про припинення розгляду справ господарським судом Одеської області у судових засідання 05.10.2016р., який прийнятий відповідно до рішення спільних зборів суддів Одеського апеляційного господарського суду та господарського суду Одеської області від 05.10.2016р., у звязку з неможливістю проведення судових засідань в умовах фізичного і психологічного тиску. У звязку з усуненням вищевикладених обставин, слід призначити справу №916/2222/16 до розгляду на 17 жовтня 2016р. о 11:00 год.

05.10.2016р. за вх. № 2-5257/16 через канцелярію господарського суду Одеської області від представника відповідача ОСОБА_2 підприємства АІС АВТО-ЮГ надійшло клопотання про продовження розгляду справи на 15 днів.

06.10.2016р. ухвалою суду було продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 31.10.2016р.

У судовому засіданні 17.10.2016р. після виходу суду з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив:

31.01.2013р. з боку клієнта ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (Банку), а саме ОСОБА_2 Підприємства АІС АВТО-ЮГ в особі директора, підписано заявку на комплексне обслуговування та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, зобов'язавши їх виконувати, а також регулярно ознайомитися з їх змінами на сайті ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк www.pb.ua. При особистому підписанні заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, клієнт ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк виразив свою згоду з Умовами та Правилами і погодившись з тим, що дана заява складає Договір комплексного банківського обслуговування та відносини між сторонами можуть регулюватися як основним договором так і додатковими угодами до нього.

31.01.2013р. було укладено Додаткові угоди №1 та №2 до основного Договору, якими сторони узгодили порядок розміщення програмно-технічного комплексу самообслуговування (далі ПТКС) та зобов'язання котрі виникають у сторін за фактом розміщення ПТКС. (а.с. 11-13)

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про прийом платежів від 31.01.2013р. п.1 .передбачено, що сторонами погоджено доповнення Договору новими умовами, у зв'язку з чим: п.1.2. Розділ ОБОВЯЗКИ КЛІЄНТА доповнено пунктами щодо забезпечення збереження ПТКС.

Відповідно до додаткової угод №2 п.1.2. Розділ ОБОВЯЗКИ КЛІЄНТА доповнено пунктами щодо зобов'язання відшкодування вартості ремонту обладнання Позивача.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 31.01.2016р. сторони доповнили договір новими умовами, а саме: розділ 1.2 обовязки клієнта доповнити пунктами в редакції п. при втраті або викраденні ПТКС, наданим Банком, протягом 3 робочих для Банку днів сповістити Банк про втрату банківського обладнання і відшкодувати вартість Банківського обладнання в розмірі 200 000 грн. в строк не пізніше 20 робочих для Банку днів з моменту виставлення рахунку банком та п. при пошкодженні ПТКС, наданим ПТКС, наданим Банком, протягом 3 робочих для Банку днів сповістити банк про пошкодження банківського обладнання і відшкодувати вартість ремонту Банківського обладнання, згідно наданій банком калькуляції ремонту в строк не пізніше 20 робочих для Банка днів з моменту виставлення рахунка Банком.

13.05.2016р. приблизно о 04-00 год. невстановлені особи, проникли на територію ОСОБА_2 Підприємства АІС АВТО-ЮГ, де під погрозами ножа зв'язали охоронця, в ремонтній зоні взяли болгарку, з використанням котрої відкрили сейфову частину ПТКС ТИКОН S-700 Т8212834 та викрали кошти, які в ньому знаходились. Даний факт представник позивача підтверджує копією витягу з кримінального провадження №0002406. (а.с.16)

Відповідно до акту складеним ПАО КБ ПриватБанк, наданого представником позивача, сума коштів, які були викрадені, становить 90 970 грн.

Згідно довідки наданої представником позивача та складеної ПАО КБ ПриватБанк вартість терміналу самообслуговування з врахування нарахованого зносу на 13.05.2016р. становить 23 169 грн. 36 коп.

25.05.2016р. на адресу відповідача був надісланий лист-вимога, щодо сплати ОСОБА_2 Підприємством АІС АВТО-ЮГ суми збитків завданих внаслідок викрадення коштів та пошкодження банківського обладнання.

30.05.2016р. відповідач на адресу позивача, ПАТ КБ ПриватБанк, надіслав лист відповідь де зазначив, що свої обовязки по збереженню обладнання виконував належним чином та відмовляється сплачувати зазначені в листі кошти.

Вищевикладене і стало причиною звернення ПАТ КБ ПриватБанк до господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 31.01.2016р. сторони доповнили договір новими умовами, а саме: розділ 1.2 обовязки клієнта доповнити пунктами в редакції п. при втраті або викраденні ПТКС, наданим Банком, протягом 3 робочих для Банку днів сповістити Банк про втрату банківського обладнання і відшкодувати вартість Банківського обладнання в розмірі 200 000 грн. в строк не пізніше 20 робочих для Банку днів з моменту виставлення рахунку банком та п. при пошкодженні ПТКС, наданим ПТКС, наданим Банком, протягом 3 робочих для Банку днів сповістити банк про пошкодження банківського обладнання і відшкодувати вартість ремонту Банківського обладнання, згідно наданій банком калькуляції ремонту в строк не пізніше 20 робочих для Банка днів з моменту виставлення рахунка Банком.

Господарський суд Одеської області звертає увагу, що відповідальність ОСОБА_2 Підприємства АІС АВТО-ЮГ обмежена лише вартістю ремонту ПТКС (при пошкодженні) або відшкодуванням повної вартості ПТКС (при втраті а бо знищенні).

Відповідно до матеріалів справи, 13.05.2016р. приблизно о 04-00 год. невстановлені особи, за допомогою болгарки, відкрили сейфову частину ПТКС ТИКОН S-700 Т8212834 та викрали кошти, які в ньому знаходились. (а.с.16) Таким чином, суд звертає увагу, що ПТКС було пошкоджено, а тому, у відповідача є обовязок щодо сплати вартості ремонту ПТКС, а не відшкодування його повної вартості.

Щодо грошових коштів які знаходились у ПТКС, у позивача взагалі відсутні правові підстави для стягнення так як, ані в договорі, ані в додаткових угодах взагалі не передбачена відповідальність ОСОБА_2 Підприємства АІС АВТО-ЮГ щодо зберігання грошових коштів.

Згідно ст. ст. 629, 525, 526 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до пояснень представника позивача ремонт ПТКС не здійснювався, а тому у суду відсутні правові підстави стягнення з відповідача повної вартості ПТКС.

Крім цього, виходячи з наявних матеріалів справи позивачем не надано до суду належних у розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України доказів того, що в ПТКС ТИКОН S-700 TS212834 знаходилась зазначена в позові сума, а саме 90 970 грн. та собівартість ПТКС 23 169,36 грн.

Водночас господарський суд враховує, що звертаючись до господарського суду з позовом Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк є, в першу чергу, стороною у справі, яка користується рівними з іншою стороною правами та обовязками.

Суд звертає увагу, що в обґрунтування своєї позиції з боку позивача не було надано жодних належних та допустимих доказів суми яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 Підприємства АІС АВТО-ЮГ.

Акт, відповідно до якого, в середині сейфової частини ПТКС ТИКОН S-700 TS212834 знаходилась сума 90 970 грн., а також, довідка, що собівартість ПТКС складає 23 169,36 грн. не можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження заявленої до стягнення суми, у звязку з тим, що складені позивачем в односторонньому порядку, враховуючи, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях обґрунтованості заявленої до стягнення суми без дослідження первинних документів, за відсутності яких у суду відсутня можливість перевірити та встановити належну до стягнення суму, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами та матеріалами справи а тому є безпідставними.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у сумі 1218грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 жовтня 2016р.

Суддя О.Ю. Оборотова