ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.10.16р. Справа № 904/7686/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Наска+", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Відділу з питань культури, сім`ї та молоді Нікопольської міської ради, м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення 72 841,00 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 01.01/2 від 01.01.2016, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 77 від 20.09.2016, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Наска+ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відділу з питань культури, сім`ї та молоді Нікопольської міської ради та просить стягнути заборгованість у сумі 72 841,00 грн., а також розірвати договір № 2312 від 23.12.2015 про виконання робіт з капітального ремонту згідно з кошторисом. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Заявляючи до стягнення вказану заборгованість, позивач пояснив, що вона складається із двох частин: 31504,00 грн. та 41337,00 грн.

В обґрунтування стягнення з відповідача заборгованості у сумі 31 504,00 грн. позивач вказує на те, що вона є різницею між вартістю виконаних ним робіт за актом форми КБ-2в №2812 від 29.12.2015 за грудень 2015 року на суму 216 882,00 грн. та фактично прийнятих відповідачем робіт на підставі скоригованого сторонами акту форми КБ-2в № 2812 від 30.12.2015 за грудень 2015 року на суму 185 378,00 грн. (216 882,00 - 185 378,00 = 31 504,00).

У якості доказів позивач надав рішення господарського суду Дніпропетровської області (суддя Мельниченко І.Ф.) від 17.03.2016 у справі № 904/307/16 про стягнення з відповідача на користь позивача 185 378,00 грн. заборгованості за договором № 2312 від 23.12.2015.

Заявлені до стягнення 41 337,00 грн. позивач розрахував як упущену вигоду, що складає різницю між загальною сумою договору 258 219,00 грн. і сумою виконаних ним робіт за актом форми КБ-2в № 2812 від 29.12.2015 за грудень 2015 року на суму 216882,00 грн. (258219,00 - 216882,00 = 41 337,00). При цьому вказані вимоги повязує з вимогами про розірвання договору, які, у свою чергу, вмотивовує істотним порушенням відповідачем його умов внаслідок відмови надати гарантію оплати у повному обсязі робіт за договором, який на цей час триває і у повному обсязі позивачем як підрядником не виконаний. На підтвердження посилається на наявне між сторонами листування, серед якого лист відповідача від 15.06.2016 з повідомленням позивача про те, що у 2016 році не передбачено коштів на проведення капітального ремонту покрівлі та внутрішнього оздоблення приміщень за договором № 2312 від 23.12.2015.

У якості правових підстав цих позовних вимог посилається, окрім іншого, на статті 623, 651, 653 Цивільного кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що зі свого боку виконав усі умови договору в частині оплати фактично виконаних робіт за актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року на суму 185 378,00 грн. На підтвердження викладеному надав копію меморіального ордеру № 53 від 05.04.2016 на суму 185 378,00 грн.

Крім того, посилаючись на статтю 3 Бюджетного кодексу України, відповідач зазначає, що не має можливості оплатити іншу частину робіт відповідно до спірного договору, яку не виконав позивач, так як передбачені на оплату робіт з капітального ремонту будівлі грошові кошти були списані по закінченню календарного року, про що позивача було повідомлено листом № 211 від 01.03.2016.

Також відповідач зазначає, що позивач не довів належними та допустимими доказами настання у відповідача обовязку щодо сплати грошових коштів у сумі 72 841,00 грн., а сам предмет спору на цей час відсутній.

У судовому засіданні представники відповідача підтримали заперечення з підстав, зазначених у відзиві. При цьому у судовому засіданні 05.10.2016 начальник відділу з питань культури, сім`ї та молоді Нікопольської міської ради ОСОБА_3 пояснила, що особисто приймала підрядні роботи, оформлені за актом форми КБ-2в № 2812 від 29.12.2015 за грудень 2015 року на суму 216 882,00 грн. і через численні недоліки відмовилась у його підписанні, що і стало причиною оформлення сторонами іншого акту форми КБ-2в № 2812 від 30.12.2015 за грудень 2015 року на суму 185 378,00 грн., яка відповідачем сплачена повністю.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду від 05.09.2016 з призначенням її розгляду у судовому засіданні на 21.09.2016, після чого розгляд справи відкладався на 05.10.2016 та 17.10.2016.

У судовому засіданні 17.10.2016 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2015 року між відділом з питань культури, сім`ї та молоді Нікопольської міської ради (далі Замовник, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Наска+ (далі Підрядник, Позивач) був укладений договір № 2312 про виконання робіт з капітального ремонту згідно з кошторисом (далі Договір).

Пунктом 1.1 договору сторони передбачили, що підрядник приймає на себе зобовязання відповідно до умов даного договору виконати згідно з кошторисом передбачені проектом роботи з капітального ремонту покрівлі та внутрішнього оздоблення приміщень клубу Ровесник, розташованого по вул. Герцена, 31 у м. Нікополь Дніпропетровської області (далі за текстом Роботи), а замовник прийняти та оплатити виконані роботи.

Найменування, обсяг та строки робіт, які будуть виконані підрядником згідно з цим договором, встановлюються дефектними актами та проектно-кошторисною документацією, що є невідємною частиною цього договору (пункту 1.2 договору).

Відповідно до пункту 1.3 договору обсяги виконаних робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування бюджетом міста видатків з яких оплачуються роботи, що є предметом цього договору.

Ціна цього договору становить 258 219,00 грн. без ПДВ (пункт 3.1 договору).

Згідно з пунктом 4.1 договору розрахунки за цим договором проводяться шляхом перерахування коштів замовником на розрахунковий рахунок підрядника після предявлення останнім рахунка на оплату виконаних робіт (далі Рахунок) та акта приймання-здачі виконаних підрядних робіт.

Строк виконання робіт визначається датою їх початку та повинні бути закінчені не пізніше 31.12.2015 (пункт 5.1 договору).

Виконані роботи оформляються актом виконаних робіт протягом пяти робочих днів з моменту повідомлення підрядником про готовність предмету договору до прийому (пункт 5.2 договору).

Відповідно до підпункту 6.1.1 пункту 6.1 договору замовник зобовязаний підписати акт виконаних робіт протягом пяти робочих днів з моменту повідомлення підрядником про готовність предмету договору до приймання.

Замовник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані підрядником послуги на підставі наданого останнім рахунка та акта наданих послуг (підпункт 6.1.2 пункту 6.1 договору).

Згідно з підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 договору замовник має право відмовитись від підписання актів виконаних робіт у разі, якщо представником з технічного нагляду будуть виявленні недоліки як при виконанні робіт за цим договором, так і у закінчених роботах.

Замовник має право зменшити обсяг виконання підрядником робіт та загальну вартість цього договору залежно від реального фінансування бюджетом видатків з яких оплачуються роботи, що є предметом цього договору. У такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору (підпункт 6.2.3 пункту 6.2 договору).

За змістом підпункту 6.2.7 пункту 6.2 договору замовник має право залучати до технічного нагляду за виконанням робіт згідно з предметом цього договору та на власний розсуд представника з технічного нагляду, повноваження якого визначаються окремим договором та умовами цього договору. При цьому представник з технічного нагляду має право разом із замовником підписувати всю виконавчу документацію за цим договором, а також перевіряти всю необхідну для виконання робіт документацію, яка згідно з чинним законодавством, технічних норм та правил, а також проектно-кошторисної документації повинна бути наявна у підрядника.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2015, але не припиняє дії до повного виконання сторонами своїх зобовязань (пункт 10.1 договору).

За результатом виконаних підрядних робіт відповідачем було складено і надано позивачеві для оформлення акт форми КБ-2в № 2812 від 29.12.2015 за грудень 2015 року на суму 216 882,00 грн.

Відповідачем в особі начальника відділу з питань культури, сімї та молоді Нікопольської міської ради ОСОБА_3 цей акт підписано не було з огляду на виявлені нею під час приймання робіт недоліків. Наслідком узгодження фактично виконаних робіт стало підписання сторонами акту форми КБ-2в № 2812 від 30.12.2015 за грудень 2015 року на суму 185 378,00 грн.

Несплата відповідачем вказаної суми стала підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області (суддя Мельниченко І.Ф.) від 17.03.2016 у справі № 904/307/16 з відповідача на користь позивача було стягнуто 185378,00 грн. основного боргу за укладеним між ними договором підряду № 2312 від 23.12.2015.

За меморіальним ордером № 53 від 05.04.2016 вказана сума за наказом суду №904/307/16 від 01.04.2016 перерахована відповідачем на банківський рахунок позивача (а.с. 73 том 1).

Позивач вважає необґрунтованою відмову відповідача від прийняття виконаних ним підрядних робіт за актом форми КБ-2в № 2812 від 29.12.2015 за грудень 2015 року на суму 216 882,00 грн., наполягає на стягненні 31 504,00 грн., що є різницею між вказаною сумою і фактично сплаченою відповідачем за актом форми КБ-2в № 2812 від 30.12.2015 за грудень 2015 року на суму 185 378,00 грн., а також на стягненні 41 337,00 грн. упущеної вигоди за договором і на його розірванні у звязку з істотним порушенням умов договору відповідачем, з чим не погоджується останній, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої, другої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частиною четвертою статті 882 цього Кодексу передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Позивач не заперечує проти того, що з боку керівника замовника за договором у день надання йому для оформлення акту форми КБ-2в від 29.12.2015 за грудень 2015 року на суму 216 882,00 грн. було висловлене заперечення з приводу виявлених нею недоліків, повязаних із завищенням обсягу виконаних робіт.

Подальше оформлення сторонами акту форми КБ-2в від 30.12.2015 за грудень 2015 року на суму 185 378,00 грн. та стягнення її за рішенням господарського суду від 17.03.2016 у справі № 904/307/16 підтверджує обґрунтованість виявлених відповідачем відступів від умов договору, допущених позивачем, про що додатково відповідач звертав увагу позивача також у своєму листі № 25 від 11.01.2016 (а.с. 93 том 1).

Жодних застережень у акті форми КБ-2в від 29.12.2015 за грудень 2015 на суму 216882,00 грн. стосовно безпідставної відмови відповідача від його підписання позивач відповідно до вимого закону не зробив (а.с. 28 33 том 1).

Під час розгляду справи № 904/307/16 господарським судом було встановлено фактичне виконання позивачем підрядних робіт саме на суму 185 378,00 грн.

Згідно з частиною другою статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене та відповідно до нормативних приписів частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України наданий позивачем акт форми КБ-2в від 29.12.2015 за грудень 2015 не може бути належним доказом на підтвердження виконання робіт на суму 216 882,00 грн.

Неприйняті відповідачем роботи на суму 31 504,00 грн., обсяг яких вказаний позивачем у наданих ним суду поясненнях № 2209 від 22.09.2016, не є допустимим доказом щодо фактичного їх виконання у розумінні частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України та пункту 5.2 укладеного між сторонами договору, згідно з якими виконані підрядні роботи оформляються виключно відповідним актом, підписаним обома сторонами (а.с. 88 91 том 1).

Зазначений висновок суду узгоджується з нормативними положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Не доведена позивачем належними доказами також і наявність підстав для розірвання за рішенням суду договору разом із стягненням упущеної вигоди у сумі 41337,00 грн.

Згідно з частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною пятою статті 653 цього Кодексу встановлено, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором (частина .друга статті 623 Цивільного кодексу України).

Стосовно збитків та правових підстав для їх стягнення слід враховувати наступне.

За змістом статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За частиною першою статті 225 цього Кодексу до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, серед іншого, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо) понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Системний аналіз вказаних законодавчих норм дозволяє дійти висновку, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

За відсутності хоча б одного з цих елементів відповідальність не настає.

З огляду на редакцію пункту 10.1 договору він укладений безстроково, оскільки визначення його дії до повного виконання сторонами своїх зобовязань не відповідає частині першій статті 252 Цивільного кодексу України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Обгрунтовуючи істотне порушення відповідачем договору, позивач посилається на ненадання ним гарантій стосовно оплати підрядних робіт у повному обсязі, якими на його думку має бути реєстрація фінансових зобовязань в органах Казначейства.

Однак вказана дія з боку відповідача не є його обовязком за договором. Відсутність реєстрації відповідачем фінансових зобовязань не звільняє його від оплати виконаних позивачем робіт.

Щодо оплати підрядних робіт за договором, то відповідно до пункту 4.1 договору такий обовязок відповідача настає лише після предявлення позивачем рахунка на оплату та акта приймання-здачі виконаних робіт, які позивачем відповідачеві не надані.

Отже, обовязок відповідача стосовно виконання ним грошових зобовязань відсутній до виконання позивачем підрядних робіт.

Згідно з частиною четвертою статті 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

За обставинами справи позивач сам порушив пункт 5.1 договору щодо виконання у повному обсязі підрядних робіт у строк не пізніше 31.12.2015.

Враховуючи викладене, правові підстави для розірвання за рішенням суду договору із зазначених позивачем підстав відсутні, як і відсутній з боку відповідача і повний склад правопорушення для стягнення з нього збитків.

Відповідно до частини першої статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на викладене сторони не позбавлені права ініціювати розірвання договору в позасудовому порядку з метою припинення своїх зобовязань за ним.

Не позбавлений права і сам позивач на повторне звернення до суду про розірвання договору з інших підстав.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.10.2016.

Суддя ОСОБА_4