ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Справа №917/471/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Медуниця О.Є., суддя Сіверін В.І.,

при секретарі Євтушенко Є.В.,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - не з'явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, м.Миргород, (вх.№2329П/1-40) на рішення господарського суду Полтавської області від 30.06.2016 року у справі №917/471/14,

за позовом: 1. ОСОБА_2, м.Миргород,

2. ОСОБА_3, м. Миргород

3. ОСОБА_4, м. Миргород

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пермус», м. Миргород

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, м. Миргород

2. ОСОБА_6, м. Миргород

3. ОСОБА_7, с. Єрки, Миргородський р-н, Полтавська обл.

4. ОСОБА_1, м. Миргород

5. ОСОБА_8, м. Миргород

6. ОСОБА_9, м. Миргород

7. ОСОБА_10, м. Київ

про визнання недійсним рішення від 17 лютого 2014 року загальних зборів Малого підприємства «Мрія»,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 30.06.2016 року у справі №917/471/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Гетя Н.Г., суддя Ореховська О.О., суддя Сірош Д.М.) замінено відповідача Колективне підприємство «Мале підприємство «Мрія» (вул. Гоголя, 84, м.Миргород, Полтавська область, 37600, ) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАЖЖ» (вул. Гоголя, 84, м.Миргород, Полтавська область, 37600, ). Замінено відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАЖЖ» (вул. Гоголя, 84, м.Миргород, Полтавська область, 37600, ) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Пермус» (Ідентифікаційний код 39947744, 37600, Полтавська область, м.Миргород, вул. Гоголя, будинок, 84).

Позовні вимоги до колективного підприємства «Мале підприємство «Мрія» (вул. Гоголя, 84, м.Миргород, Полтавська область, 37600, ), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус» (ідентифікаційний код 39947744, 37600, Полтавська область, м.Миргород, вул. Гоголя, будинок, 84) задоволені повністю.

Визнано недійсним рішення, ухвалене 17.02.2014 року загальними зборами учасників КП МП «Мрія» ().

Третя особа - ОСОБА_1, із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 30.06.2016 року та прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що КП «МП «Мрія» згідно витягів ЄДР є колективним підприємством, у зв'язку з чим вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач є господарським товариством, та невірно застосував норми матеріального права

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 31.08.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 05.10.2016 року, враховуючи нез'явлення в судове засідання представників сторін та третіх осіб, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду апеляційної скарги, дотримання принципів судочинства в господарському процесі, клопотання позивачів про відкладення розгляду апеляційної скарги було задоволено та відкладено розгляд справи.

Зазначена ухвала суду була направлена сторонам у справі та третім особам рекомендованими листами 10.10.2016 року за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі. Вказана ухвала отримана позивачами, відповідачем та третіми особами 15.10.2016 року, 17.10.2016 року та 18.10.2016 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, які долучено до матеріалів справи, однак, у судове засідання не з'явилися, про причини не з'явлення суд не повідомили.

Ухвала суду про відкладення розгляду справи на 26.10.2016 року, яка направлялась на адресу третіх осіб: Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області на адресу суду не повернулась, як і не надійшло рекомендоване повідомлення про вручення ухвали суду. Ухвала суду, яка направлялася на адресу третьої особи ОСОБА_7 повернулись на адресу суду з позначкою поштового відділення - «за зазначеною адресою не проживає».

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України. За змістом цієї норми, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, колегія суддів вважає, що треті особи: Державний реєстратор юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області та ОСОБА_7 є такими, що повідомлені належним чином.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, зважаючи на те, що ухвала про відкладення розгляду справи направлялась рекомендованою кореспонденцією, а також на те, що явка представників сторін та третіх осіб у судове засідання не була визнана обов'язковою, та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги, у відповідності до приписів статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників сторін та третіх осіб, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, Колективне підприємство «Мале підприємство «Мрія» було утворено на підставі установчого договору та зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Копія реєстраційної справи Колективного підприємства «Мале підприємство «Мрія» наявне в матеріалах справи.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 24.01.2014 року засновниками створений статутний фонд у розмірі 40049,99 грн., який розподілений між учасниками наступним чином: ОСОБА_8 з часткою у статутному фонді 500 грн., що становить 1,25%; ОСОБА_6 з часткою у статутному фонді 500 грн, що становить 1,25%; ОСОБА_9 з часткою у статутному фонді 500 грн, що становить 1,25%; ОСОБА_1 з часткою у статутному фонді 500 грн, що становить 1,25%; ОСОБА_7 з часткою у статутному фонді 500 грн, що становить 1,25%; ОСОБА_3 з часткою у статутному фонді 500 грн, що становить 1,25%; ОСОБА_4 з часткою у статутному фонді 5098,40 грн, що становить 12,7%; ОСОБА_2 з часткою у статутному фонді 31951,59 грн, що становить 79,80%.

Як слідує з матеріалів справи, 17.02.2014 року відбулися загальні збори засновників Малого підприємства «Мрія», з наступним порядком денним:

1) Обрання голови та секретаря зборів;

2) Про недовіру директору ОСОБА_16;

3) Про звільнення з посади директора Колективного підприємства «МП «Мрія» ОСОБА_16 у зв'язку з незадовільними фінансовими результатами господарської діяльності Колективного підприємства МП «Мрія» (доведенням підприємства до стану банкрутства, розкраданням грошових коштів отриманих на підприємство в кредит від банківських установ та контрагентів, використанням грошових коштів не за цільовим призначенням з метою не передбаченою статутом Колективного підприємства МП «Мрія»);

4) Про повернення до посади головного бухгалтера підприємства ОСОБА_17, зареєстрованої у АДРЕСА_1;

5) Про обрання директором Колективного підприємства МП «Мрія» ОСОБА_10, зареєстрованого у АДРЕСА_2;

6) Про зобов'язання новопризначених осіб у місячний термін провести аналіз господарської діяльності Колективного підприємства МП «Мрія» починаючи з 01.07.2008 року і дотепер (до лютого 2014 року включно), з фінансовим аудитом;

7) Про ініціювання судових процесів від імені підприємства для мінімізації втрат грошових коштів та майна підприємства та ініціювання звернення до правоохоронних органів для надання правової оцінки діям ОСОБА_16 у період з 01.08.2008 року і дотепер;

8) Про дату проведення наступних загальних зборів КП «МП «Мрія»;

9) Про внесення змін у ЄДР.

Для участі у зборах зареєстровано 5 учасників: ОСОБА_8 з часткою у статутному фонді 500 грн., що становить 1,25%, ОСОБА_6 з часткою у статутному фонді 500 грн, що становить 1,25% ОСОБА_9 з часткою у статутному фонді 500 грн, що становить 1,25%, ОСОБА_1 з часткою у статутному фонді 500 грн, що становить 1,25%, ОСОБА_7 з часткою у статутному фонді 500 грн, що становить 1,25%.

Згідно зазначеного протоколу загальних зборів учасників від 17.02.2014 року на загальних зборах учасників були прийняті наступні рішення:

1) Обрати головою зборів ОСОБА_8, секретарем зборів ОСОБА_6;

2) Об'явити недовіру самопроголошеному директору ОСОБА_16;

3) Звільнити з посади директора Колективного підприємства «МП «Мрія» ОСОБА_16 у зв'язку з незадовільними фінансовими результатами господарської діяльності Колективного підприємства МП «Мрія» (доведенням підприємства до стану банкрутства, розкраданням грошових коштів отриманих на підприємство в кредит від банківських установ та контрагентів, використанням грошових коштів не за цільовим призначенням з метою не передбаченою статутом Колективного підприємства МП «Мрія»); підстава - пункт 1 частина 1 статті 41 КЗпП України;

4) Обрати директором Колективного підприємства МП «Мрія» ОСОБА_10, зареєстрованого у АДРЕСА_2;

5) Погодити повернення на посаду головного бухгалтера Колективного підприємства МП «Мрія» ОСОБА_17, зареєстровану у АДРЕСА_1;

6) Зобов'язати новопризначених осіб у місячний термін провести аналіз господарської діяльності Колективного підприємства МП «Мрія» починаючи з 01.07.2008 року і дотепер (до лютого 2014 року включно), при необхідності замовити фінансовий аудит, про наслідки перевірки та аудиту - доповісти учасникам у встановлений строк;

7) У випадку документального підтвердження фактів(у) вказаних у п. 3 вище цього протоколу підписання самопроголошеним директором ОСОБА_16 ініціювати відповідні судові процеси від імені підприємства для мінімізації втрат грошових коштів та майна підприємства та ініціювати відповідні звернення до правоохоронних органів для надання правової оцінки діям ОСОБА_16 у період з 01.08.2008 року і дотепер;

8) Забезпечити новопризначених осіб (у пункті 4-5 вище) провести наступні загальні збори підприємства де розглянути пропозиції нового директора стосовно подальших дій не пізніше 30.03.2014 року;

9) Зобов'язати ОСОБА_10 внести зміни у ЄДР щодо нього, як новообраного директора. Видати останньому необхідні нотаріально-посвідчені довіреності.

Крім того, у протоколі, яким оформлені оспорюванні рішення прийняті на позачергових загальних зборах учасників КП «Мрія» зазначено, що рішення ухвалено більшістю голосів учасників у відповідності до статті 98 Цивільного Кодексу України з урахуванням положень статуту підприємства чинного станом на 17.12.2014 року.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 167 Господарського кодексу України визначає, що корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Правові ознаки господарських товариств визначені Законом України «Про господарські товариства», главою 8 розділу ІІ Цивільного кодексу України та главою 9 розділу ІІ Господарського кодексу України.

Господарськими товариствами, згідно зі ст. 79 Господарського кодексу України, визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Як визначено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» (із змінами та доповненнями в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) та ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 87, 88 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 82 Господарського кодексу України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є статут.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень та ін. Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (ст. 140 Цивільного кодексу України). Статут товариства з обмеженою відповідальністю містить відомості про розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника, склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень (ст. 143 Цивільного кодексу України).

Статут КП Малого підприємства «Мрія» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), затверджений рішенням загальних зборів засновників від 08.08.2003 року, оформленим протоколом №4, з урахуванням змін і доповнень до статуту і містив відомості про засновників, предмет, цілі діяльності і управління підприємством, розмір статутного фонду із визначенням належних учасникам часток, порядок виходу зі складу засновників та ін.

Суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, дійшов висновку, що КП МП «Мрія» є господарським товариством у розумінні ст. 79 Господарського кодексу України та ст. 1 Закону України «Про господарські товариства», а тому при вирішенні спору застосовуються норми, що регулюють діяльність господарських товариств.

Аналогічна правова позиція підтверджується і судовою практикою, зокрема, викладена у постановах ВГСУ від 04.04.2012р. у справі №16/5025/1411/11, від 19.06.2013р. у справі №30/5005/10099/2011 та ін., а також судовими рішеннями у справі №541/890/14-ц від 11.04.2014 (за позовом ОСОБА_8 до КП «МП «Мрія»); №541/1940/14-ц від 01.08.2014р. (за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_9 до КП «МП «Мрія»); №917/1973/14(за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до КП «МП «Мрія»), судових рішеннями у справах що набрали законної сили №917/2292/14, №917/333/15, №917/1782/14.

Факт віднесення МП «Мрія» до господарських товариств встановлено, а тому відповідно до положень ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не доказується при розгляді даної справи, у якій бере участь особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач є господарським товариством, та невірно застосував норми матеріального права, колегія суддів вважає безпідставними та до уваги не приймає.

За приписами п. 21 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Відповідно до ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Реалізація права участі в управлінні справами товариства відбувається, зокрема, через участь учасника господарського товариства у вищому органі товариства, яким, щодо спірних відносин, є загальні збори учасників товариства.

Відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

У відповідності до ст. 88 Господарського кодексу України, ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України «Про господарські товариства» учасник господарського товариства має право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах. Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства (ст. 89 Господарського кодексу України). Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 Цивільного кодексу України).

Статут Малого підприємства «Мрія» в редакції на момент виникнення спірних правовідносин не містить положень щодо того, яким саме чином учасників повідомляють про проведення загальних зборів.

За приписами ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Як роз'яснив пленум Вищого господарського суду України у п.2.25 постанови від 25.02.2016 року №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», згідно з положеннями частини п'ятої статті 61 Закону України «Про господарські товариства» про проведення загальних зборів ТОВ чи ТДВ учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Наведені норми законодавства вказують на те, що обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний). Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

З матеріалів справи не вбачається факту повідомлення позивачів про дату проведення загальних зборів товариства, що відбулися 17.02.2014 року, та інформацію щодо порядку денного. У матеріалах справи містяться письмові пояснення, в яких зазначається, що повідомлення про збори були направлені ініціатором цих зборів 04.01.2014 року та отримані в один день 08.01.2014 року усіма позивачами. Однак, такі доводи спростовуються матеріалами справи, а саме довідкою-повідомленням Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» Полтавської дирекції, Центр поштового зв'язку №5, в якому зазначено, що рекомендований лист №423 на адресу ОСОБА_2, №49 на адресу ОСОБА_4, №276 на адресу ОСОБА_3 вручено 08.01.2014 року ОСОБА_19 та зазначено, що листоноша порушила вимоги п. 105 «Правил надання послуг поштового зв'язку» щодо отримання від клієнтів довіреності в установленому законодавством порядку для отримання належної їм кореспонденції іншою особою. Тобто, матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_19 кореспонденції позивачів, однак відсутні докази, що вказана особа булла уповноважена на отримання такої кореспонденції. Таким чином, надані третіми особами копії повідомлень на адреси позивачів та оригінали поштових квитанцій не можуть бути належним доказом повідомлення останніх про проведення зборів.

Крім того, наявні в матеріалах справи поштові квитанції не є належними доказами повідомлення позивачів про проведення загальних зборів, оскільки з даних чеків, за відсутності опису вкладення не вбачається, що саме було направлено позивачам.

Отже, в матеріалах справи відсутні, а сторонами не надано належні докази, які б підтверджували належне повідомлення позивачів про проведення загальних зборів, у відповідності до приписів ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства».

Відповідно до ст. 145 Цивільного кодексу України, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання, внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу, створення та відкликання виконавчого органу товариства, визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів, затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства, вирішення питання про придбання товариством частки учасника, виключення учасника із товариства, прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Як вже зазначалося, згідно ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі. Загальні збори учасників товариства обирають голову товариства.

Порядок прийняття рішень загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю передбачений положеннями ст.60 Закону України «Про господарські товариства», у відповідності до якої загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Компетенція загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю визначена у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" ст. 41 та ст. 59 Закону України «Про господарські товариства».

Як роз'яснив пленум Верховного Суду України у п. 18, п. 19, п. 21 постанови від 24.10.2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», при розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців станом на 24.01.2014 року, на момент скликання та проведення загальних зборів учасників КП Мале підприємство «Мрія» 17.02.2014 року, розмір частки ОСОБА_8 у статутному фонді відповідача становив 500 грн., що відповідає 1,25%, ОСОБА_6 - 500 грн., що відповідає 1,25%, ОСОБА_9 - 500 грн., що відповідає 1,25%, ОСОБА_1 - 500 грн., що відповідає 1,25%, ОСОБА_7 - 500 грн., що відповідає 1,25%. Таким чином, загальна кількість голосів учасників, які були присутні на спірних зборах складає 6,25%. В той час, коли позивачі, які не були присутні на оспорюваних зборах, мають 93,75% голосів всіх засновників підприємства, а саме: ОСОБА_2 79,80%, ОСОБА_4 12,7%, ОСОБА_3 1,25%.

Виходячи з того, що за частиною четвертою ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі, розмір частки позивачів становить 93,75% відсотків у статутному капіталі відповідача, а отже і їх участь в управлінні господарською організацією через голосування на загальних зборах її учасників, має визначатися, крім випадків, передбачених законом і установчими документами, з урахуванням такої частки.

За даних обставин, посилання третіх осіб на ст. 98 Цивільного кодексу України є необґрунтованим та таким, що слідує з довільного тлумачення норм права.

Згідно зі ст. 17 Закону України від 15.05.2003 року №755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» (із змінами та доповненнями в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про засновників (учасників) юридичної особи. Відповідно до частини першої статті 18 цього Закону відомості, внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Згідно ст. 20 вказаного Закону відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними. Ці відомості надаються, зокрема, у вигляді витягу з Єдиного державного реєстру.

Матеріалами справи підтверджується, що частки присутніх засновників Малого підприємства на загальних зборах, яке проведено 17.02.2014 року, склали 6,25% голосів всіх засновників підприємства, що свідчить про відсутність кворуму під час прийняття рішення з питань, включених до порядку денного, а отже є безумовною підставою для визнання рішень таких зборів учасників товариства недійсними.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, що позовні вимоги про визнання недійсним рішень, прийнятих 17.02.2014 року загальними зборами учасників КП МП «Мрія» є обґрунтованими, документально підтвердженими і підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв'язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Полтавської області від 30.06.2016 року по справі №917/471/14 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 30.06.2016 року по справі №917/471/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 27 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Сіверін В. І.