ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 жовтня 2016 року Справа № 8/32
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос"
на постанову від 19.07.2016 Рівненського апеляційного господарського суду
у справі№ 8/32 господарського суду Рівненської області
про банкрутствотовариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос", м. Рівне
арбітражний керуючий Драгун І.І., м. Рівне (розпорядник майна)
кредитори 1. приватне підприємство "УкрАгроЗахід", м. Рівне; 2. приватне підприємство "Верес", с. Городок Рівненської області; 3. закрите акціонерне товариство "Білоруська калійна компанія"; 4. публічне акціонерне товариство "Линовицький цукрокомбінат "Красний", смт. Линовиця Чернігівської області; 5. приватне підприємство "Профіт", м. Дубно Рівненської області; 6. товариство з обмеженою відповідальністю "Кредекс фінанс", м. Київ; 7. публічне акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", м. Донецьк; 8. товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управліннями активами"Абсолют Ессет менеджмент"; 9. публічне акціонерне товариство "Кредобанк", м. Львів; 10. публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (Рівненська обласна дирекція); 11. публічне акціонерне товариство "БМ Банк", м. Київ;

ВСТАНОВИВ:

Подана 17.08.2016 товариством з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос" (далі - заявник) касаційна скарга від 16.08.2016 № 85 не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, далі - Закон) ставка судового збору з касаційної скарги на судове рішення, винесене у справі про банкрутство за наслідками розгляду заяв кредиторів з грошовими вимогами, складає 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні такої заяви.

Оскільки відповідні заяви були подані до 01.09.2015, то розмір судового збору за подання касаційної скарги розраховується виходячи з суми, сплаченої при поданні заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, а саме один розмір мінімальної заробітної плати (п.п. 14 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній до 01.09.2015).

При цьому згідно з ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2010 становив 869 грн.

Як вбачається, оскаржуваною в касаційному порядку постановою від 19.07.2016 скасовано в повному обсязі ухвалу суду першої інстанції від 12.05.2016, якою затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

При цьому предметом касаційного оскарження є грошові вимоги двох кредиторів, а саме Відділу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Рівне та Рівненського міського центру зайнятості.

Оскільки заявник оскаржує постанову суду апеляційної інстанції в частині грошових вимог вищезазначених кредиторів боржника, то оплаті судовим збором підлягає сукупність їх заяв з грошовими вимогами до боржника (869*1*2*120%), що дорівнює 2 085,60 грн.

Однак у додатках до касаційної скарги міститься платіжне доручення від 16.08.2016 № 4958 про сплату судового збору за подання касаційної скарги у сумі 1 653,60 грн., тобто у меншому розмірі, ніж визначено чинним законодавством на момент звернення з касаційною скаргою.

Отже, заявником порушено встановлений порядок справляння судового збору. За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів встановила, що вона подана на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 у справі № 8/32 з пропуском встановленого процесуального строку для її подання, про що свідчить відбиток штампу вхідної кореспонденції Рівненського апеляційного господарського суду - 17.08.2016.

Касаційна скарга містить клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку для її подання, яке мотивоване тим, що заявник з текстом оскаржуваної постанови ознайомився лише після отримання її копії - 09.08.2016, оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, що позбавило його можливості своєчасного звернення з касаційною скаргою.

Відповідно до ст. 53 ГПК України Вищий господарський суд України може відновити пропущений строк у разі наявності поважних причин пропуску цього строку. При цьому, виходячи зі змісту згаданої статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до ст. ч. 2 ст. 85 ГПК України у разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення господарський суд повідомляє, коли буде складено повне рішення.

Між тим, ст. 87 ГПК України повне рішення надсилається сторонам, які брали участь у судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні рекомендованим листом.

Як вбачається, представник заявника Запорожець І.А. був присутній в судовому засіданні при оголошенні оскаржуваної ухвали, що підтверджується протоколом судового засідання від 24.02.2016.

Враховуючи, що ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, оцінивши доводи та обставини, що наведені на обґрунтування клопотання про відновлення строку, колегія суддів прийшла до висновку щодо неповажності причин його пропуску, виходячи із наступного.

Відтак в порушення вимог ст. 33 ГПК України жодних обставин, які б свідчили про неможливість своєчасного подання касаційної скарги заявником не наведено.

Таким чином, колегія суддів, не визнавши наведенні в клопотанні причини пропуску встановленого законом процесуального строку для звернення з касаційною скаргою поважними, відмовляє в задоволенні заявленого клопотання про відновлення цього строку, що є підставою для повернення касаційної скарги згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 53, 86, 110, п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос" в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 19.07.2016 у справі № 8/32.

2. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "УкрТехноФос" повернути її заявнику.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко О.Є. Короткевич