РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016Справа №910/15906/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до Моторного (транспортного) страхового бюро України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди у розмірі 3 716, 93 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явилися;

від відповідача - Патрик Г.Г. (довіреність № 137 від 28.12.2015);

від третьої особи 1 - не з'явилися;

від третьої особи 2 - не з'явилися;

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди у розмірі 3 716, 93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.09.2016.

16.09.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що згідно довідки про настання ДТП особою, винною у настанні ДТП був пред'явлений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3453362, який станом на дату настання ДТП був діючим. Крім того, відповідач у відзиві вказав, що згідно з п. 41.3 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. В таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована до договорами інших видів страхування.

Крім того, відповідач стверджує, що відповідно до положення про централізований резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах від 07.08.2014, затвердженого протоколом Президії МТСБУ та погодженого протоколом Координаційної Ради МТСБУ від 17.11.2014 № 47/2014 позивач має право отримати відшкодування з фонду захисту потерпілих виключно у разі, якщо виплата здійснюється за особу, яка звільнена від обов'язкового страхування та за страховика, який не сплатив відшкодування у зв'язку з банкрутством/ліквідацією.

З огляду на викладене, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

19.09.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів на виконання вимог ухвали суду від 01.09.2016.

У судовому засіданні 19.09.2016 від позивача надійшло клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та приватного акціонерного товариства « Українська транспортна страхова компанія».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», розгляд справи відкладено на 03.10.2016.

26.09.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

27.09.2016 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

30.09.2016 через відділ діловодства суду від приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (далі по тесту - третя особа 2) надійшли письмові пояснення по справі в яких третя особа 2 зазначає, що 24.04.2013 між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (далі по тексту - повірений, ФОП ОСОБА_5) був укладений договір доручення № 638/ю на виконання умов якого, зокрема, бланк полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3453362 був переданий повіреному для його подальшої реалізації, однак у червні 2015 року вказаний договір доручення був розірваний, проте нереалізовані страхові продукти третій особі 2 повернуті не були.

У зв'язку з викладеним, третя особа 2 30.06.2015 внесла до централізованої бази МТСБУ відомості про втрату низки договорів, у тому числі страхового полісу № АІ/3453362 та сплатила відповідачу 246 800, 00 грн за вищевказане порушення.

Крім того, третя особа 2 зазначила, що страховий платіж за полісом № АІ/3453362 на розрахункові рахунки приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» не надходив.

У судовому засіданні 03.10.2016 представник позивача подав до суду документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні, призначеному на 03.10.2016 третя особа 1 надала пояснення в яких зазначила, що після настання ДТП ним, на вимогу працівників міліції, був пред'явлений страховий поліс № АІ/3453362, який станом на дату настання ДТП був діючим.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2016 розгляд справи відкладено на 17.10.2016.

У судове засідання, призначене на 17.10.2016 представник відповідача з'явився, надав пояснення по суті спору та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представники позивача та третіх осіб у судове засідання 17.10.2016 не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 17.10.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представника відповідача, судом встановлено таке.

10.11.2014 між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі по тексту - страховик, позивач, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»), та громадянкою ОСОБА_6 (далі по тексту - страхувальник), був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-0101-14-00607 (далі по тексту - договір), відповідно до якого застраховано майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом та додатковим обладнанням, відшкодуванням страхувальником шкоди, заподіяної майну третіх осіб застрахованим транспортним засобом, життям, здоров'ям та/або працездатністю застрахованих осіб.

Строк дії договору встановлений з 12.11.2014 до 11.11.2015 (п. 8 частини 1 договору).

15.12.2014 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу Mitsubishi Pajero, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_6, під керуванням останньої та транспортного засобу Ho Mitsubishi Pajero, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1, під керуванням останнього.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.12.2014 у справі № 760/27398/14-п ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований у позивача ТЗ отримав механічні пошкодження.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Згідно з рахунків-фактури від 16.12.2014 № 00001447 ТОВ «НІКО ЦЕНТ КИЇВ» вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 3 716, 93 грн.

На підставі страхових актів від 22.12.2014 № ДККА-41778 та від 22.01.2015 № ДККА-41778/1 на рахунок ТОВ «НІКО ЦЕНТ КИЇВ» було перераховано 3 716, 93 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 22.12.2014 № 30642 на суму 3 531, 08 та від 23.01.2016 № 1255 на суму 185, 85 грн. Належним чином засвідчені копії вказаних документів містяться в матеріалах справи, а оригінали оглянуто судом у судовому засіданні

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником в повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 3 716, 93 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у Бюро є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Основними завданнями відповідача, зокрема, є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом; управління централізованими страховими резервними фондами, що створюються при Бюро для забезпечення виконання покладених на нього функцій (пункти 39.2.1, 39.2.2 Закону).

Відповідно до підпункту "а" пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Статтею 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають, що Бюро відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної незабезпеченому транспортному засобу.

Як вбачається з довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9476768, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи, станом на дату настання ДТП 15.12.2014 особа, винна у настанні ДТП мала поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3453362 терміном дії до 13.08.2015, що виданий приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія».

В той час, згідно з даними, що містяться в централізованій базі даних Моторного (транспортного) страхового бюро України поліс № АІ/3453362 значиться як втрачений.

Інформація про втрату бланку полісу вноситься страховиком в базу даних МТСБУ самостійно в одноособовому порядку. При цьому МТСБУ не здійснює контроль за достовірністю наданої інформації та не вимагає підтверджень того, що усі вищеперераховані дії страховиком були здійснені.

Таким чином, лише наявність в ЦБ МТСБУ відомостей про втрату бланку полісу не може бути підтвердженням того, що бланк дійсно втрачено та він є недійсним.

З огляду на викладене, суд зазначає, що за відсутності в матеріалах справи доказів та обставин втрати полісу № АІ/3453362, не доводить, що поліс не був укладений.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що підтвердили б втрату полісу № АІ/3453362, зокрема постанови суду.

Враховуючи викладене, з урахуванням обмеження щодо виплат, що міститься в п. 36.4. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", положення якого виключає можливість компенсації МТСБУ витрат страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, за шкоду заподіяну з вини осіб, поліс яких був втрачений, вказані витрати повинна компенсувати особа винна у вчиненні ДТП.

Зазначене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог страховика до МТСБУ щодо стягнення регламентної виплати за збитки, завдані особою цивільно-правова відповідальність якої не застрахована.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 24 жовтня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань