РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа № 906/773/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Мельник О.В. ,

судді Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційні скарги ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області на рішення господарського суду Житомирської області від 30.06.16 р. у справі № 906/773/15 (суддя Лозинська І.В.)

за позовом відкритого акціонерного товариства "Гарантбуд" (м. Новоград-Волинський, Житомирська область)

до: 1) державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України (м.Київ); 2) відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області (м. Новоград-Волинський, Житомирська область);

3) Головного територіального управління юстиції в Житомирській області в особі Управління державної виконавчої служби (м. Житомир); 4) комунального підприємства "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" (м. Новоград-Волинський)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 1) ОСОБА_1 (м. Новоград-Волинський, Житомирська область); 2) публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (м. Київ); 3) ОСОБА_2 (Житомирська область, м.Новоград-Волинський); 4) приватного підприємства "Україна-Експерт-Центр" (м. Житомир)

про визнання недійсними електронних торгів, оформлених протоколом № 81635 від 18.05.2015р.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_3, представник за довіреністю №21 від 10.03.2016р.;

відповідач-1 - не з'явився;

відповідач-2 - Кошман Л.А., представник за довіреністю від 21.07.2016р.;

відповідач-3 - не з'явився;

відповідач-4 - не з'явився;

третьої особи ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" - Горай І.С., представник за довіреністю від 23.12.2015р. №09-32/713;

інші треті особи (їх представники) в судове засідання не з'явились;

Судом роз`яснено представникам права та обов`язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Гарантбуд" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання недійсними електронних торгів, оформлених протоколом № 81635 від 18.05.2015р.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 08.07.2015р., яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.09.2015р. у справі №906/773/15 визнано недійсними електронні торги, оформлені протоколом №81635 від 18.05.2015р.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.11.2015р. скасовані рішення господарського суду Житомирської області від 08.07.2015р. та постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 25.09.2015р. у справі №906/773/15; справу передано на новий розгляд до господарського суду Житомирської області.

За результатами нового розгляду справи, рішенням господарського суду Житомирської області від 30.06.2016р. позов задоволено; визнано недійсними електронні торги, оформлені протоколом № 81635 від 18.05.2015р. проведення електронних торгів з реалізації комплексу будівель, загальною площею 2960,7 кв.м за адресою АДРЕСА_1, реєстраційний номер лота 63594.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Житомирської області від 30.06.2016р., ОСОБА_1 звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позов послався на ч. 5 ст. 58 ЗУ "Про виконавче провадження" вказавши, що звіт про оцінку нерухомого майна від 07.11.2014р. був чинний протягом тільки 6-ти місяців - до 07.05.2015р., повторну оцінку майна після 07.05.2015р. не проведено. Проте, в п. 1 розділу V Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Мінюста від 16.04.2014р. №656/6 вказано, що передачею майна на реалізацію вважається момент внесення інформації про лот у Систему і вартість майна, переданого на реалізацію, є дійсною на період реалізації майна; в даному випадку перше повідомлення внесено до Системи 12.02.2015р., а майно було передане на реалізацію 02.02.2015р. Як зазначено в рішенні суду першої інстанції, реалізоване 18.05.2015р. на електронних торгах нерухоме майно знаходилось в іпотеці, відповідно до абз. 2 п. З розділу II Тимчасового порядку (редакція від 08.08.14р.) державний виконавець не направив заявку на публікацію повідомлення щодо підготовки, організації та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки, тому відповідно до ст. 49 ЗУ "Про іпотеку" державний виконавець мав би протягом 10-ти днів після перших електронних торгів, що не відбулись - 16.03.2015р. запропонувати придбати майно за початковою ціною шляхом заліку своїх вимог іпотекодержателю та іншим кредиторам. Однак, як вказує скаржник, 04.04.2013р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №37302905 на виконання рішення господарського суду Житомирської області від 25.02.2013р. по справі №906/142/13-г, яким стягнуто з ПАТ "Гарантбуд" на користь ПАТ "АК ПІБ" 2370969,86 грн., тобто, відповідач-2 вказаний наказ суду виконував на загальних підставах, оскільки відповідно до ч. З ст. 33 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Скаржник вказує, що ОСОБА_1 не замовляв та не отримував від КП "Новоград-Волинське МБТІ" довідку про інвентаризацію нерухомого майна в м.Новоград-Волинському по вул. Герцена, 10 станом на 16.06.2015р.; відповідно до акту приймання-передачі, який підписаний представниками відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ - ОСОБА_1 тільки 15.07.2015р. отримав доступ до придбаного майнового комплексу по АДРЕСА_1, до вказаного часу нерухомість знаходилась в користуванні позивача. При цьому, довідку від 16.06.2015р. не можна приймати як належний доказ у справі, оскільки вона ні ким не підписана та не посвідчена печаткою юридичної особи. Суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що державним виконавцем з порушенням своїх посадових обов`язків проводились електронні торги стосовно комплексу будівель загальною площею 2960,7 кв. м. по АДРЕСА_1 без врахування туалета, огорожі, прохідної, сарая, асфальтового покриття, автозаправочної станції, чим була зменшена вартість майнового комплексу, що не дало позивачу змоги повністю погасити заборгованість перед кредиторами. Так, суд першої інстанції не вказує і не конкретизує, які саме посадові обов`язки порушив державний виконавець при підготовці та проведенні електронних торгів з посиланням на норми права.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.07.2016р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Житомирської області від 30.06.2016р., публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що законом встановлено спеціальну процедуру продажу майна, переданого в іпотеку, обов'язковою умовою при цьому є прийняття судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводяться на виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, тому і відсутні підстави для застосування положень Закону України "Про іпотеку". Скаржник вказує, що в даному випадку комплекс будівель продано в загальному порядку, з урахуванням черговості погашення, для задоволення вимог стягувача ПАТ "Промінвестбанк". Оскільки, стягувач одночасно є іпотекодержателем, згідно договору №713 від 30.11.2007р. то його права не порушені. Скаржник зазначає, що звертаючись з позовом, позивач вказував на те, що державним виконавцем були допущені порушення, які істотно вплинули на формування ціни лоту. Як вбачається з виконаного ПП "Україна-експерт-центр" звіту про оцінку майна/комплексу будівель ВАТ "Гарантбуд" від 07.11.2014р. початкова вартість об'єкта оцінки склала 1872620 грн. Згідно ч.5 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Таким чином, звіт про оцінку майна боржника, який складено 07.11.2014р. втратив чинність 07.05.2015р. Однак, суд першої інстанції не взяв до уваги, що процедура торгів розпочата передачею майна на реалізацію 02.02.2015р., тобто в період чинності звіту про оцінку майна. Скаржник звертає увагу суду на те, що станом на 16.04.2015р., коли державним виконавцем складено акт про повторну оцінку майна та внесено повідомлення до Системи електронних торгів, звіт про оцінку майна від 07.11.2014р. був чинним, а на момент продажу 18.05.2015р., майно було виставлено на торги не за ціною первинно визначеною звітом оцінювача, а після повторної уцінки державного виконавця. Таким чином, з огляду на відсутність покупців під час проведення перших та повторних торгів, можливостей системи електронних торгів арештованого майна "СЕТАМ", розповсюдження інформації про проведення реалізації майна, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення прав позивача взявши за основу лише недоведені припущення позивача щодо можливості реалізації майна за більшою ціною. Твердження суду першої інстанції про те, що в разі опублікування у двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про реалізацію майна було б повідомлено більше потенційних покупців є також припущенням, оскільки відсутність можливостей у осіб, які виявили бажання прийняти участь у торгах та їх право бути належним чином повідомленими про торги по оголошенням про торги і позбавлення можливості їх прийняти участь у торгах та порушення їх прав не обґрунтовує порушення прав власника майна та вплив таких порушень на інтереси власника майна, при цьому власник немає повноважень забезпечувати судовий захист таких третіх осіб щодо участі у торгах.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.07.2016р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Відділ державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що в рішенні судом першої інстанції зазначено, що норми Закону України "Про виконавче провадження" дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України "Про іпотеку". Однак, дане твердження суду на жодній нормі Закону України "Про виконавче провадження" не ґрунтується, відносно ПАТ "Гарантбуд" наявне зведене виконавче провадження про стягнення заборгованості не тільки на користь іпотекодержателя- ПАТ "Промінвестбанк", а й наявні інші стягувачі, що підтверджується обліковою карткою зведеного виконавчого провадження, яка знаходиться в матеріалах справи та проведено опис не тільки нерухомого майна, а й рухомого майна. При прийнятті рішення господарським судом порушено та не взято до уваги ст. 33 ЗУ "Про іпотеку", якою передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором є різними самостійними способами захисту порушених прав, тому їх ототожнювати не можна. Закон України "Про іпотеку" не містить згадки про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто не регулює ці правовідносини. Місцевим господарським судом при прийнятті рішення по справі, бралися з контексту певні норми (частинки ) ЗУ "Про іпотеку" та Тимчасового порядку, на які посилався позивач в даному позові, для того щоб задоволити позов, а не досліджувалися вказані нормативно-правові акти в повному обсязі та буквально, а саме як проводиться реалізація в цілому нерухомого майна на зальних підстав та як проводиться реалізація іпотеки, згідно ЗУ "Про іпотеку" на підставі рішення суду чи виконавчого напису про звернення, стягнення на предмет іпотеки. Місцевим господарським судом порушено норми ч. 3 ст. 35 ГПК України, оскільки судом досліджувалися ті підстави позову, які були вже досліджені, а саме для оскарження дій державного виконавця законом встановлено спеціальний порядок, який позивачем використано шляхом звернення до господарського суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою про визнання бездіяльності та дії посадових осіб відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції та Управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Житомирській області неправомірними, такими, що призвели до незаконного призначення проведення електронних торгів арештованого майна ВАТ "Гарантбуд". Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14.05.2015 року відмовлено у задоволенні скарги боржника. Суд першої інстанції порушив норми ст. 32 ГПК України та досліджував об'єкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою: м. Новоград-Волинський вул. Герцена 10, про які позивач в даному позові взагалі не згадує та які відношення до предмету спору не мають, що призвело з боку суду до зміни підстав позову. Скаржник зазначає, що довідку КП "Новоград-Волинське МБТІ" видану ОСОБА_1 за результатами проведення інвентаризації майна від 16.06.2015р. не можна приймати як належний доказ по справі, оскільки вона не стосується предмету та підстав позову, ні ким не підписана та не посвідчена печаткою юридичної особи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.09.2016р. апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.09.2016р. продовжено строк розгляду апеляційних скарг на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено.

Головне територіальне управління юстиції в Житомирській області в особі Управління державної виконавчої служби надіслало до суду пояснення (вх. №19976/16 від 28.07.2016р., вх. №2350/16 від 02.08.2016р.), в яких просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Відділ державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області подав до суду відзив на апеляційні скарги ОСОБА_1 та публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (вх. №23992/16 від 14.09.2016р.), в якому відповідач-2 підтримує доводи апеляційних скарг, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

ПАТ "Гарантбуд" надіслало до суду відзив на апеляційні скарги ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області (вх. №24575/16 від 20.09.2016р.), в якому позивач просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 11.10.2016р. підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просить її задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи - ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в судовому засіданні 11.10.2016р. підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просить її задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні 11.10.2016р. заперечив доводи апеляційної скарги, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Представники відповідачів-1,3,4 та інших третіх осіб в судове засідання 11.10.2016р. не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялись в установленому законом порядку.

Враховуючи положення ст.102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представників відповідачів-1,3,4 та інших третіх осіб за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представників, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, на забезпечення вимог іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 712 від 30.11.2007 року, 30.11.2007 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі керуючого філією "Відділення Промінвестбанку в м. Новоград-Волинський Житомирської області" та відкритим акціонерним товариством "Гарантбуд" було укладено договір іпотеки з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя № 713, предметом якого є комплекс, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 2 045,1 кв. м, який складається з наступних об'єктів: літера "А" - контора загальною площею 67,6 кв. м; літера "Г 1"- котельня загальною площею 290,0 кв. м; літера "Г" - гараж загальною площею 302,5 кв. м; літера "Д" - будівля БРУ загальною площею 177,2 кв. м; літера "В" - столярний цех загальною площею 588,0 кв. м; літера "Б" - стара будівля загальною площею 255,5 кв. м; літера "ЄЄ1є" - цех шлакоблоків загальною площею 351,7 кв. м; літера "ЛЛ1" - котельня загальною площею 12,6 кв.м. (т. 1, а.с. 30-32).

Відповідно до п. 1.3 договору предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності, що, підтверджується наказом № 111-ДП від 04.04.1996 року Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, Переліком нерухомого майна, переданого до статутного фонду відкритого акціонерного товариства "Гарантбуд" за № 04/3062 від 23.07.2007 року та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 26.11.2007 року.

Згідно п.1.4 договору сторони оцінюють предмет іпотеки у 1000000 грн.; балансова вартість предмету іпотеки складає 327814, 01 грн.; ринкова вартість складає 3192372,00 грн., звіт про оцінку майна від 15.11.2007р. ПП "Експерт-Сервіс-Консалт", оцінювач А.В. Жила.

Пунктом 5.2 договору сторони визначили, що звернення стягнення на предмет іпотеки може відбуватися будь-яким із таких способів на вибір іпотекодержателя:

1) шляхом позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі продажа іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 ЗУ "Про іпотеку", продажа іпотекодавцем (або за його дорученням, оформленим відповідною довіреністю - іпотекодержателем) предмету іпотеки третій особі на користь іпотекодержателя; передача іпотекодавцем іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором у порядку, передбаченому ст. 37 ЗУ "Про іпотеку". Договори про задоволення вимог іпотекодержателя є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Протягом 3-х днів з моменту переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, іпотекодавець зобов'язаний передати всю технічну та іншу документацію відносно предмета іпотеки, необхідну для здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки (п. 5.2.1 договору).

Шляхом звернення іпотекодержателем до нотаріуса для вчинення виконавчого напису або до господарського суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію (п. 5.2.2 договору).

Судом також встановлено, що рішенням господарського суду Житомирської області від 25.02.2013 року у справі №906/142/13-г стягнуто з відкритого акціонерного товариства "Гарантбуд" на користь публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 2 370 969,86 грн. заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 712 від 30.11.2007 року.

На виконання вказаного рішення господарським судом Житомирської області видано наказ № 906/142/13-г від 18.03.2013 року (т. 1, а.с. 60).

04.04.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинської міськрайонного управління юстиції Житомирської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 37302905 (т. 1, а.с. 61).

10.09.2014 року на підставі наказу господарського суду Житомирської області №906/142/13-г від 18.03.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області складено акт опису і арешту майна, згідно якого описано та арештовано комплекс нежитлових будівель, розташованих по вул. Герцена, 10, а саме: контора 2-х поверхова загальною площею 307,7 кв. м; будівля контори (стара) загальною площею 67,6 кв. м; склад матеріалів загальною площею 587,6 кв. м; котельня-гараж загальною площею 592,5 кв. м; столярний цех загальною площею 577,5 кв. м; стара будівля загальною площею 138,8 кв. м; пилорама загальною площею 208,0 кв. м; цех шлакоблоків загальною площею 351,7 кв. м; лісорама загальною площею 116,7 кв. м; котельня загальною площею 12,6 кв. м. (т. 1, а.с. 21-23).

Позивач, не погоджуючись з вказаним актом опису і арешту майна, подав начальнику ВДВС Новоград-Волинського МРУЮ скаргу від 20.09.2014 на дії державного виконавця під час виконання виконавчого провадження по опису і арешту майна з вимогою скасування даного акту із звільненням майна з-під арешту, оскільки описане та арештоване майно за своєю кількістю, найменуванням і площею не збігається з правовстановлюючими на нього документами станом на 31.10.2007 (т. 1, а. с. 24).

Листом від 13.10.2014р. вих. №23956 начальник відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ повідомив, що державний виконавець при складанні акту опису і арешту майна керувався відповіддю КП "Новоград-Волинське міжміське БТІ"; в даному акті зауважень не виявлено, а тому підстав для його скасування немає (а. с.25, т. 1)

13.10.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та призначено приватне підприємство "Україна-експерт-центр" в особі оцінювача Керової Н.А. для визначення вартості описаного майна (т. 1, а.с. 67).

Відповідно до звіту з оцінки майна від 07.11.2014 року ринкова вартість нерухомого майна позивача становить 1 872 620,00 грн. без врахування ПДВ (т. 1, а.с. 34).

Даний звіт листом від 19.11.2014 вих. №28184 направлено на ознайомлення сторонам виконавчого провадження, у тому числі, ВАТ "Гарантбуд" про що свідчить рекомендований лист з повідомленням, який отриманий позивачем 25.11.2014 згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 69, т.1).

Апеляційним судом встановлено, що рецензування звіту про оцінку майна жодною із сторін виконавчого провадження не проводилось та в судовому порядку звіт про оцінку майна не оскаржувався.

16.12.2014 року матеріали з реалізації нерухомого майна направлені до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області та були повернуті для усунення недоліків.

02.02.2015 року після усунення недоліків матеріали з реалізації нерухомого майна повторно направлені до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Житомирській області.

12.02.2015 розміщено оголошення про проведення електронних торгів по лоту №47168 в системі електронних торгів арештованого майна "СЕТАМ" на сайті ДП МУЮ "Інформаційний центр" (а. с. 36, т. 1).

Перші торги з реалізації арештованого нерухомого майна позивача, призначені на 16.03.2015 року, не відбулись у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

17.03.2015 року державним виконавцем складено акт уцінки майна та уцінено майно на 10%, вартість майна після уцінки становила 1 685 358,00 грн. (т. 1, а.с. 72)

Другі торги з реалізації вищезазначеного майна, призначені на 16.04.2015 року, не відбулись також у зв'язку з відсутністю допущених учасників торгів.

16.04.2015 року державним виконавцем складено акт уцінки майна та уцінено майно на 20% , вартість майна після уцінки становила 1 498 096,00 грн. (т. 1, а.с. 72).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 14.05.2015 у справі №906/142/13-г відмовлено боржнику ВАТ "Гарантбуд" в задоволенні скарги на дії ВДВС Новоград - Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області (а.с. 77,78, т. 1).

18.05.2015 року були проведені електронні торги з реалізації комплексу будівель загальною площею 2 960,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_1, за наслідками яких було складено протокол № 81635, згідно якого комплекс будівель реалізовано переможцю торгів - ОСОБА_1 за 1 498 096 грн. (т. 1, а.с. 56).

04.06.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області складено акт про проведені прилюдні торги, на підставі якого переможцю торгів 19.06.2015 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Житомирської області видано відповідне свідоцтво про право власності (т. 1, а.с. 118, 145).

Позивач посилається на те, що під час проведення прилюдних торгів та реалізації вказаного майна були порушені норми чинного законодавства, а саме абз. 2 п. 5 розділу ІІІ, п. 4 розділу VІІІ, п. 5 розділу VІІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 565/5, ч.5 ст.43 Закону України "Про іпотеку", ч.5, ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою Вищого господарського суду України від 26.11.2015р. рішення господарського суду від 08.07.2015р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.09.2015р. у справі №906/773/15 скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду Житомирської області .

При новому розгляді, як зазначено судом касаційної інстанції, суду необхідно виконати ряд вказівок, які згідно вимог ч. 1 ст. 111-12 ГПК України є обов'язковими для суду під час нового розгляду справи.

Так, суд касаційної інстанції зазначив, що при вирішенні спору про визнання прилюдних торгів недійсними слід встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати торгів; судами не досліджено, чи відбулось порушення приписів ч. 5 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" при уцінці майна позивача; дії державного виконавця щодо оцінки майна безпосередньо формують суттєві умови угод купівлі-продажу, а тому можливість їх окремого оскарження у порядку ст. 121-2 ГПК України не усуває тієї обставини, що незаконні дії державного виконавця можуть бути одночасно і підставою недійсності укладеного на прилюдних торгах правочину, у зв'язку з недодержанням в момент його вчинення вимог закону (правова позиція, викладена у постанові ВСУ від 24.06.2015 року у справі №914/2062/14).

На виконання вказаного, судом апеляційної інстанції зазначається наступне.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у статті 16 ЦК України, згідно п. 2 ч. 2 якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Загальний порядок звернення стягнення на майно боржника визначено у главі 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 1, 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 1, 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтями 36, 37, 38 вказаного Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, передбачений розділом V Закону України "Про іпотеку" та ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 39, 41 Закону України "Про іпотеку").

Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, вони регулюються загальними нормами Закону України "Про виконавче провадження", а не нормами спеціального Закону України "Про іпотеку".

Як встановлено апеляційним судом, державним виконавцем вчинялися дії з виконання судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема, на користь іпотекодержателя, а не з виконання судових рішень чи виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку".

Водночас, арешт та примусове звернення стягнення на предмет іпотеки повинно здійснюватись державним виконавцем відповідно до ч. 8 ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку", оскільки рішення судів про стягнення з боржника на користь стягувача коштів, на виконання яких відкрито виконавче провадження, не дає державному виконавцю права звертати стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки при відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки або виконавчого напису нотаріуса з цього приводу. У випадку, коли у боржника немає майна, на яке може бути звернуто стягнення при виконанні судових рішень про стягнення заборгованості, а наявне у боржника майно є предметом іпотеки, державний виконавець повертає стягувачу виконавчий лист з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, реалізація предмета іпотеки можлива лише у разі наявності відповідного рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса чи договору про задоволення вимог іпотекодержателя. У разі, якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно розділу ІІ Тимчасового порядку (в редакції, яка діяла на час передачі майна на реалізацію) державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна або у разі відсутності таких заперечень, готує для проведення реалізації майна документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 і направляє їх до відповідного структурного підрозділу головного управління юстиції у місті Києві та областях, які беруть участь в експерименті, що забезпечує реалізацію повноважень ДВС України.

Керівник регіонального органу державної виконавчої служби, начальник відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України після отримання документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до п'яти робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень надає доручення щодо їх усунення у строк до п'яти робочих днів (п. 3, розділ ІІ Тимчасового порядку).

Відповідно до абз.2 п. 3 розділу II Тимчасового порядку (в редакції, яка діяла під час передачі майна на реалізацію) у разі якщо реалізації підлягає предмет іпотеки, відповідальний працівник не пізніше наступного робочого дня направляє організатору заявку на публікацію повідомлення, зазначеного в п. 5 розділу III Порядку.

В письмових поясненнях державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України від 11.01.2016р. зазначило, що заявка на публікацію повідомлення від державного виконавця не надходила, а інформація про проведення електронних торгів вноситься у Систему відповідальним працівником державної виконавчої служби (т. 3, а. с. 88, 89).

Суд першої інстанції, в порядку ст. 30 ГПК України, зобов`язав Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надати письмові пояснення з приводу не направлення організатору заявки на публікацію повідомлення, у зв'язку з перебуванням майна в іпотеці та не внесення відповідної інформації (стосовно реалізації майна, яке перебуває в іпотеці) про проведення електронних торгів працівником Державної виконавчої служби.

Управлінням Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в письмових поясненнях від 02.02.2016р. вказано, що заявка на реалізацію арештованого майна боржника надійшла до управління 09.02.2015р., реалізація майна боржника проводилась відділом Державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції відповідно до вимог ЗУ "Про виконавче провадження" та Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Мін'юсту від 16.04.2014р. №656/5 - на загальних підставах, що не суперечить ст. 39 ЗУ "Про іпотеку" (т. 3, а.с. 122).

Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в письмових поясненнях зазначило, що обов'язок щодо виконання організатором електронних торгів вимог п. 5 Розділу 3 Тимчасового порядку в даному випадку є безпідставним, оскільки майно було передано на реалізацію на загальних підставах, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", а тому відповідальною особою Управління Державної виконавчої служби було перевірено заявку на реалізацію на предмет дотримання вимог при її підготовці; визначивши, що майно, яке передається на реалізацію не являється предметом іпотеки, відповідальна особа не зобов'язана була виконувати приписи абз. 2 п. 3 Розділу 2 Тимчасового порядку (а. с. 95 - 99, т. 4).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до Тимчасового порядку (у редакції наказу Міністерства юстиції України №1311/5 від 08.08.2014р.), державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України визначено організатором електронних торгів - особою уповноваженою відповідно до законодавства на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення Системи, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у Системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій передбачених Порядком.

03.03.2015 набули чинності зміни, внесені до Тимчасового порядку наказом Міністерства юстиції України №207/5 від 18.02.2015 "Про затвердження змін до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів", якими, зокрема було передбачено, що після перевірки керівником регіонального органу ДВС документів щодо передачі майна на реалізацію на відповідність вимогам чинного законодавства, документи передаються організатору для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему.

Таким чином, Тимчасовим порядком (у редакції від 08.08.2014р.) прямо не передбачено повноважень організатора електронних торгів вносити відомості про торги, тому відомості до системи фактично вносились уповноваженим державним виконавцем, з огляду на загальні положення ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" де передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку встановленому виконавчим документом та Законом.

Враховуючи вищевикладене, судом апеляційної інстанції встановлено, що державним виконавцем, всупереч вимогам абз. 2 п. 3 розділу II Тимчасового порядку (в редакції від 08.08.2014р., яка діяла під час передачі майна на реалізацію) не направлено заявку на публікацію повідомлення щодо підготовки, організації та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки.

При цьому, суд приймає до уваги те, що всупереч підп. 2, п. 6, розділу ІІІ Тимчасового порядку, яким визначено, що зміст інформаційного повідомлення про електронні торги повинен містити інформацію про майно (лот), що обов'язково включає відомості про обтяження майна, однак в розділі "інформація про лот" не зазначено, що майно є предметом іпотеки, що підтверджується витягом з електронної системи "СЕТАМ".

Відповідно до абз. 2 п. 5 розділу III Тимчасового порядку, організатор зобов'язаний не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, та інша необхідна інформація.

Згідно абз. 3 п. 5 розділу III Тимчасового порядку не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації організатор письмово повідомляє державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про іпотеку" організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 днів до дня початку прилюдних торгів публікує за місцезнаходженням предмета іпотеки принаймні в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію.

Відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів, відповідно до ст. ст. 33-34 ГПК України, виконання вказаних вимог абз. 2 п.5 розділу III Тимчасового порядку щодо опублікування в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення спірних електронних торгів з зазначенням в повідомленні відповідної інформації.

Також, слід зазначити, що відповідно до п. 1, 2 розділу VII Тимчасового порядку, у разі якщо електронні торги не відбулися, нереалізоване майно (лот), яке (який) виставлялося (виставлявся) на електронні торги, підлягає уцінці (повторній уцінці). Уцінка (повторна уцінка) майна проводиться відповідно до статті 62 Закону України "Про виконавче провадження", уцінка предмета іпотеки проводиться відповідно до статті 49 Закону України "Про іпотеку".

Згідно ч. 5 ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі не реалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про іпотеку" протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог, мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, визначеному ст. 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися.

Як встановлено апеляційним судом, перші торги з реалізації арештованого нерухомого майна позивача не відбулись у зв'язку відсутністю допущених учасників торгів. 17.03.2015 року державним виконавцем складено акт уцінки майна та уцінено майно на 10%, вартість майна після уцінки становила 1 685 358,00 грн., а 16.04.2015 року державним виконавцем складено акт уцінки майна та уцінено майно на 20%, вартість майна після уцінки становила 1 498 096,00 грн.

Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що державний виконавець здійснюючи виконання судового рішення за загальними нормами, не звернув увагу на те, що майно є предметом іпотеки та при його оцінці не врахував приписи ст. 49 Закону України "Про іпотеку"; в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що державний виконавець запропонував іпотекодержателю та іншим кредиторам боржника придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх вимог.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що норми Закону України "Про виконавче провадження" дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодаржателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов'язань виключно за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем та дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України "Про іпотеку".

Відповідач-2 не взяв до уваги те, що майновий комплекс ВАТ "Гарантбуд", за результатами електронних торгів 18.05.2015р. реалізовувався у зведеному виконавчому провадженні, де крім стягувача (іпотекодержателя) ПАТ "Промінвестбанк" були й інші кредитори, даний факт підтверджується обліковою карткою на зведене виконавче провадження №ЄДРВП 23042635 (т. 3, а.с. 60-67).

В процесі розгляду справи судом встановлено, що згідно довідки КП "Новоград-Волинське МБТІ", виданої ОСОБА_1 за результатами проведення інвентаризації майна станом на 16.06.2015р., обстежене майно відмінне за кількісними характеристиками від майна, придбаного вказаною особою на електронних торгах від 18.05.2015р. Разом з тим, довідка на запит відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ не в повній мірі відповідає матеріалам вказаної інвентаризаційної справи №13223.

Так, з копії матеріалів інвентаризаційної справи №13223 на будівлі по АДРЕСА_1 вбачається, що РВ ФДМУ по Житомирській області до статутного фонду позивача було передано такі об'єкти нерухомого майна (т. 4, а. с. 49):

1. Будівля контори. 2. Будівля 2-х поверхова.

3. Склад матеріалів. 4. Будівля котельні.

5. Будівля гаражу. 6. Будівля БРУ.

7. Будівля столярного цеху.

8. Будівля стара.

9. Пилорама.

10. Цех шлакоблоків.

11. Лісорама. 12. Котельня.

Листом від 10.05.2007 №56 позивач звернувся до Новоград - Волинського МБТІ з проханням щодо проведення обмірів будівель і споруд для проведення їх реєстрації.

В матеріалах інвентаризаційної справи №13223 є ескізи з технічними описами таких об'єктів:

1. Адмінбудівля - літери "А.а" - одноповерхова та двоповерхова (а. с. 21, т. 4).

2. Стара будівля - літера "Б" (а. с. 25, т. 4).

3. Столярний цех - літера "В" (а. с. 26, т. 4).

4. Гаражі і котельня - літери "Гі Г ' " (а. с. 27, т. 4).

5. Склади і РБУ - літери "Д, Д ', д" (а. с. 30, т. 4).

6. Склад шлакоблоків - літери "Е -е" (а. с. 34, т. 4).

7. Прохідна - літера "З" (а. с. 37, т. 4).

8. котельні - літери "Л, Л ' " (а. с. 45, т. 4)

Крім того, є поетажні плани таких об'єктів:

- адмінбудівлі - літери "А.А ' "" з експлікацією (а. с. 18-20, т. 4);

- лісорами - літера "Б ' ";

- пилорами - літера "В ' "

- гаражу - літера "Г";

- старої будівлі - літера "Б";

- столярного цеху - літера "В";

- котельні - літера "Г ' " з експлікацією (а. с. 22- 24, т. 4);

- складів та РБУ - літери "Д, Д ', д " з експлікацією (а. с. 28, 29, т. 4);

- складу шлакоблоків - літери "Е, Е ', е" з експлікацією (а. с. 31-33, т. 4);

- прохідної - літера "З" з експлікацією (а. с. 35, 36, т. 4);

- котельні - літера "Л" з експлікацією (а. с. 43, 44, т. 4).

У журналі зовнішніх обмірів на об'єкти по вул. Герцена, 10 у м. Новоград - Волинському, складеному станом на 21.05.2007, зазначено такі будівлі (а. с. 37, т. 4):

1. Контора одноповерхова - літера "А".

2. Контора двоповерхова, ганок - літери "А', а."

3. Лісорама - літера "Б ' ".

4. Стара будівля - літера "Б".

5. Столярний цех - літера "В".

6. Пилорама - літера" В ' ".

7. Гараж - літера "Г".

8. Котельня - літера "Г ' ".

9. Будівля БРУ - літера "Д".

10. Склад - літера "Д ' ".

11. Прибудова - літера "д".

12. Цех шлакоблоків - літери "Е, Е ', е".

13. Прохідна - літера - "З".

14. Сарай - літера "Ж".

15. Пропарочна сушильна камера - літера " К".

16. Котельня - літера "Л".

17. Котельня - літера "Л ' ".

Зовнішні розміри цих об'єктів також нанесено в абрис земельної ділянки по вул. Герцена у м. Новоград - Волинському (а. с. 38, т. 4).

Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Житомирській області в письмових поясненнях повідомило, що на звернення голови правління ВАТ "Гарантбуд" Журбенка О.І. від 04.04.2007р. №48, згідно з Положенням про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затвердженого наказом ФДМУ від 25.11.2003р. №2097, регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області був наданий перелік нерухомого майна, переданого до статутного фонду ВАТ "Гарантбуд". До вказаного переліку, на підставі наданих БМУ "Дезактиваціябуд" (ВАТ "Гарантбуд") до регіонального відділення документів, було включено: 12 об'єктів нерухомості. За даними інвентаризації (інвентаризаційні описи станом на 01.05.1996р.) такі об'єкти нерухомості, які були виявлені судом під час огляду інвентарної справи позивача, а саме: прохідна, сарай, пропарочно-сушильна камера на балансі підприємства під час приватизації не обліковувались, тому не увійшли до статутного капіталу підприємства та не були включені до переліку нерухомого майна (а. с. 145,148, т. 4).

Враховуючи викладене, апеляційний суд зазначає, що відповідно до розділу 2 п. 17 Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються (корпоратизуються), а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду (повертається після закінчення строку дії договору оренди або його розірвання), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.1993р. №158 при виявленні об'єктів, які не взяті на облік, а також тих, щодо яких в облікових регістрах відсутні або вказані неправильні дані, інвентаризаційна комісія повинна включити до інвентаризаційного опису відсутні або правильні відомості й технічні показники по цих об'єктах.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.06.1996р. наказом №215-АТ РВ ФДМУ по Житомирській області створено ВАТ "Гарантбуд" та передано йому цілісний майновий комплекс Новоград- Волинського будівельно-монтажного управління "Дезактиваціябуд".

Отже, як встановлено судом, при передачі майна до ВАТ "Гарантбуд" не було враховано вищевказані об'єкти, які мали б бути враховані під час проведення інвентаризації. Згідно наданих позивачем карток обліку основних засобів обліковується пропарочно-сушильна камера 1995 року побудови (а. с. 216, т. 3), яка на момент приватизації державного майна Новоград-Волинського будівельно-монтажного управління "Дезактиваціябуд" входила до цілісного майнового комплексу ВАТ "Гарантбуд". В інвентаризаційному описі №1 основних засобів будівельно-монтажного управління "Дезактиваціябуд", станом на 07.05.1996р., який є в матеріалах приватизації позивача, серед основних засобів під №11 є огорожа території та в розділі "Малоцінні предмети" є туалет (а.с. 9-11, т. 4).

Як встановлено судом першої інстанції, вказані основні засоби, як прохідна, сарай, пропарочно-сушильна камера, а також асфальтне покриття, автозаправочна станція (АЗС) до цього часу знаходяться за адресою: вул. Герцена, 10 у м. Новоград-Волинському, перебувають на балансі позивача, входили в його цілісний майновий комплекс, але не були враховані державним виконавцем під час опису та арешту майна.

Так, цілісним майновим комплексом, згідно ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" є господарський об'єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання. Національним стандартом №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003р. № 1440, передбачено, що цілісними майновими комплексами є об'єкти, сукупність активів яких дає змогу провадити певну господарську діяльність. Цілісними майновими комплексами є підприємства, а також їх структурні підрозділи (цехи, виробництва, дільниці тощо), які можуть бути виділені в установленому порядку в самостійні об'єкти з подальшим складанням відповідного балансу і можуть бути зареєстровані як самостійні суб'єкти господарської діяльності.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що державним виконавцем проводились електронні торги стосовно комплексу будівель загальною площею 2960,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, без врахування вищезазначених об'єктів, які знаходяться на території цілісного майнового комплексу ВАТ "Гарантбуд" та перебувають на його балансі.

За результатами проведених електронних торгів склалась ситуація, що новий власник придбаного майна вживає заходів до оформлення права власності, у тому числі і на об'єкти, які він не придбавав, тим самим, позбавляючи права позивача на реалізацію права власності щодо них. Реалізація на електронних торгах комплексу будівель, а не цілісного майнового комплексу, включаючи огорожу території та інші не враховані об'єкти, призвела до зменшення їх вартості.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що при проведенні прилюдних торгів з реалізації майна боржника мало місце порушення вимог Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014р. №656/5 та положень Закону України "Про іпотеку", оскільки без визначеної законом підстави та без встановленого законом порядку відбулась реалізація іпотечного майна, що є підставою для визнання недійсними електронних торгів, які оформлені протоколом №81635 від 18.05.2015р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржниками не надано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржників, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області на рішення господарського суду Житомирської області від 30.06.16 р. у справі №906/773/15 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.