УХВАЛА

24.10.2016№ 910/15793/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/6782/16

за позовом приватного акціонерного товариства "МТС Україна", м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Даванті", м. Київ,

про стягнення 5 956,41 грн.,

за участю представників:

позивача - Федорів І.Я. (довіреність від 22.01.2016 №0047/16);

відповідача - Слюсаренка О.А. (довіреність від 17.10.2016 №31),

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "МТС Україна" (далі - ПрАТ "МТС Україна") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Даванті" (далі - ТОВ "Даванті") 4 473,93 грн. заборгованості, яка утворилася у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору №50000ХХХ про надання телекомунікаційних послуг, та договорів про надання послуг мобільного зв'язку: від 28.02.2006 №2726341; від 28.02.2006 №2726343; від 28.02.2006 №2726346; від 28.02.2006 №2726351; від 28.02.2006 №2726351; від 28.02.2006 №2726391; від 28.02.2006 №5324114; від 13.03.2008 №5510456; від 20.11.2013 №6494561; 296,15 грн. збору до Пенсійного фонду України; 1 578,24 грн. договірної санкції, а всього 5 956,41 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.08.2016 порушено провадження у справі.

Позивач 24.10.2016 подав суду довідку про відсутність аналогічного спору.

24.10.2016 відповідач подав суду довідку про відсутність аналогічного спору та відзив на позовну заяву, в якому зазначив про таке: довідка про платежі та баланс абонента визначає, що за період з 01.03.2014 по 15.08.2016 ТОВ "Даванті" нараховано до сплати 10 490,59 грн. (в сумі послуги зв'язку, податок на додану вартість, податок до Пенсійного фонду України та штраф); відповідач сплатив 9 000 грн., при цьому, залишок заборгованості складає 5 876 грн.; для нарахування штрафу в сумі 1 105,92 грн. підстави відсутні; позивач не надає ні договору від 28.02.2006 № 2726343, ані додаткової угоди до нього; розрахунки заборгованості та докази обґрунтованості суми боргу ТОВ "Даванті" складені невідомою особою, не містять в собі дати їх складання, посади, підпису відповідальної особи та печатки позивача; довіреність, видана на ім'я представника ПрАТ "МТС Україна" - Федоріва І.Я., не надає останньому права складати та підписувати будь-які розрахунки; додана до позовної зави претензія не містить в собі відмітки про отримання її представником відповідача, крім того відсутні докази надіслання претензії рекомендованим або цінним листом.

Представник позивача у судовому засіданні 24.10.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача наголосив на доводах, викладених у відзиві на позовну заяву, долученого до матеріалів справи, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Разом з тим, представниками сторін подано суду клопотання про продовження строку розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 69 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, проте частиною третьою вказаної статті передбачено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Частиною третьою статті 77 ГПК України встановлено, що суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Судом в розгляді даної справи оголошено перерву до 14.11.2016 о 11 год. 10 хв.

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема «Іззетов проти України», «Пискал проти України», «Майстер проти України», «Субот проти України», «Крюков проти України», «Крат проти України», «Сокор проти України», «Кобченко проти України», «Шульга проти України», «Лагун проти України», «Буряк проти України», «ТОВ «ФПК «ГРОСС» проти України», «Гержик проти України» суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

Як зазначено в пункті 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення», оцінюючи поведінку заявника, а також осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу, слід брати до уваги факти невиконання ними процесуальних обов'язків, наприклад, ненадання чи надання з порушенням строку, передбаченого ЦПК України, доказів у справі; неодноразові неявки в судове засідання без поважних причин, якщо це призвело до порушення розумного строку судового розгляду.

Оцінюючи характер процесу та його значення для заявника, слід враховувати важливість предмета розгляду та ступінь ризику для заявника, наприклад, якщо йдеться про справи, що потребують оперативного прийняття рішення; трудові справи; справи, що пов'язані зі станом здоров'я заявника; справи щодо опіки над дітьми тощо.

Беручи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, характер процесу, клопотання представників Телекомпанії, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку розгляду справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 69, 77, 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи.

2. Продовжити строк розгляду спору.

Суддя О. Марченко