КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р. Справа№ 910/8424/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Зеленіна В.О.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кулачок О.А.,

від позивача ОСОБА_2, дов. б/н від 22.01.16,

від відповідача ОСОБА_3, дов.№679 від 11.07.16,

від третьої особи : не зявився,

розглянувши апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Енергоімпекс»

на рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2016

у справі №910/8424/16 (суддя Комарова О.С.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю

«Торгова компанія «Енергоімпекс»

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю «НАН Метал»,

про стягнення страхового відшкодування в сумі 699055,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ТОВ «Торгова компанія «Енергоімпекс» (далі позивач) подало до господарського суду міста Києва позовну заяву до ПАТ «Страхова компанія «Уніка» (далі відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 699055,04 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на наявність у відповідача обовязку здійснити на його користь виплату страхового відшкодування в сумі 699055,04 грн. згідно укладеного між сторонами договору добровільного страхування вантажів №027002/2701/0000117 від 17.09.2015 у звязку з настанням страхового випадку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.05.2016 до участі у справі №910/8424/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено ТОВ «НАН Метал» (далі третя особа).

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.07.2016 у справі №910/8424/16 в задоволенні позову відмовлено. При прийнятті рішення місцевий господарський суд дійшов до висновку про те, що позивач, всупереч п. 11.2.8.3. договору страхування, не вчинив саме негайного повідомлення відповідача про настання страхового випадку.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ «Торгова компанія «Енергоімпекс» подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2016 у справі №910/8424/16 , прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на ті ж самі обставини та підстави, що і в позовній заяві. Додатково, скаржник вважає помилковим визначення датою настання страхового випадку 18.10.2015.

У своїх поясненнях щодо апеляційної скарги, поданих суду 11.08.2016 та долучених до матеріалів справи, відповідач заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає спірне судове рішення законним та обґрунтованим, просить суд залишити його без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2016 у справі №910/8424/16 апеляційну скаргу ТОВ «Торгова компанія «Енергоімпекс» на рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2016 у справі №910/8424/16 прийнято до провадження, розгляд справи №910/8424/16 призначений на 16.08.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2016 розгляд справи №910/8424/16 відкладено на 22.08.2016.

22.08.2016 розгляд справи №910/8424/16 не відбувся у звязку з перебування головуючого судді на лікарняному.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2016 розгляд справи №910/8424/16 призначено на 05.09.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2016 розгляд справи №910/8424/16 відкладено на 18.10.2016.

Згідно службової записки головуючого судді у справі №910/8424/16 від 17.10.2016, розпорядження від 17.10.2016 щодо призначення повторного автоматичного розподілу судової справи №910/8424/16 та протоколу автоматичної зміни складу суду від 17.10.2016 у справі №910/8424/16 визначено наступний склад суду для розгляду даної справи: головуючий суддя Пашкіна С.А., судді Баранець О.М., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2016 справу №910/8424/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Пашкіна С.А., судді Баранець О.М., Зеленін В.О.

В судове засідання представник третьої особи не вявився, про час розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, про причини неявки представник суд не повідомлений, а тому судова колегія дійшла висновку про розгляд справи по суті у відсутність представника третьої особи.

В судовому засіданні 18.10.2016 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.10.2016 заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у своїх поясненнях, просив спірне судове рішення залишити в силі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, заслухавши представників сторін дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2015 між ТОВ «Торгова компанія «Енергоімпекс» (страхувальник) та ПАТ «Страхова компанія «Уніка» (страховик) було укладено договір добровільного страхування вантажів №027002/2701/0000117 (далі договір, а.с. 9-13), згідно п. 1.1. якого страховик зобовязується у разі настання страхового випадку виплатити страхове відшкодування страхувальнику або вигодонабувачу, якщо останній призначений страхувальником та вказаний в цьому договорі, а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі в розмірі та в порядку, що передбачені цим договором, та виконувати інші умови цього договору.

Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням вантажем, що зазначений в п. 2.2. договору та відповідає всім нижче переліченим ознакам: вартість вантажу 3563720,16 грн., документ який підтверджує вартість вантажу - договір №ЕП/11-09, упаковка вантажу - металеві турнікети, звязки з дроту, маса вантажу/обсяг 21,271 тонн (п. 2.2. договору).

Згідно п.п. 2.3.1., 2.3.2. договору вантаж перевозиться автомобільним транспортним засобом - тентовий/вкритий брезентом.

Пунктами 2.3.3.1., 2.3.3.2. договору визначено, що пункт відправлення вантажу - Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Єгорова, 93, Завод металевих конструкцій «Обєднання Дніпроенергобудпром»; пункт призначення вантажу - Запорізька область, м. Енергодар, ВП «Запорізька АЕС».

Відповідно до п.п. 2.3.5., 2.3.6., 2.3.8. договору відправником вантажу є ТДВ «Обєднання Дніпроенергобудпром», одержувач вантажу - ТОВ «Торгова компанія «Енергоімпекс», перевізник/експедитор ТОВ «НАН Метал».

Пункт 3.2. договору встановлює, що безумовна франшиза (частина збитку, що не відшкодовується страховиком) по будь-якому та кожному випадку становить 1% від страхової суми по кожному страховому випадку.

Положеннями п.п. 5.1., 5.2., 5.3. договору визначено, що початок строку дії договору: 18.09.2015; закінчення строку дії договору: 25.09.2015; договір вважається укладеним і набуває чинності з 00 годин 00 хвилин (за Київським часом) дати, наступної за датою сплати страхового платежу у повному обсязі, але не раніше дати початку строку дії договору.

Додатковою угодою №1 від 25.09.2015 до договору №027002/2701/0000117 від 17.09.2015 внесено зміни у п. 5.2. договору та продовжено строк дії договору до 30.10.2015 (а.с. 14).

Пунктом 9.1. договору визначено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно умов цього договору на підставі заяви страхувальника (або вигодонабувача) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

При настанні страхового випадку, страховик відшкодовує в межах страхової суми, зазначеної в договорі збитки, понесені страхувальником (вигодонабувачем) внаслідок втрати або пошкодження застрахованого вантажу (п.п. 9.2., 9.2.1. договору).

У відповідності до п. 9.3. договору розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті визначається страховиком (або його представником) на підставі документів, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків.

Згідно з п.п. 9.5., 9.5.2. договору розмір збитків, понесених страхувальником (вигодонабувачем) при настанні страхового випадку внаслідок втрати або пошкодження застрахованого вантажу, визначається страховиком при втраті частини вантажу - у розмірі вартості втраченої частини вантажу.

Відповідно до п. 9.17. договору виплата страхового відшкодування здійснюється після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитків, але не пізніше, ніж через 10 (десять) календарних днів після складення страхового акту (прийняття рішення про виплату страхового відшкодування).

Рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування має бути прийняте страховиком не пізніше ніж через 15 (пятнадцять) календарних днів після того, як страховиком будуть отримані всі необхідні документи та повністю встановлені причини та розмір збитків (п. 9.19. договору).

За змістом п. 11.2.8.2. договору страхувальник зобовязаний протягом 48 (сорока восьми) годин з моменту настання події, яка має ознаки страхового випадку, не враховуючи святкові, неробочі та вихідні дні, надіслати страховику або факсимільним звязком, або поштовим звязком, або телеграфом, або електронною поштою належним чином оформлене повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку.

Страхувальник зобовязаний негайно сповістити про подію, яка має ознаки страхового випадку, уповноважені органи (органи внутрішніх справ, органи з надзвичайних ситуацій тощо), вимагати від них оформлення та надання документів щодо встановлення факту, причин та наслідків такої події (п. 11.2.8.3. договору).

Також, матеріали справи свідчать, що 11.09.2015 між позивачем (клієнт) та ТОВ «НАН Метал» (експедитор) було укладено договір №ЕП/11-09 на транспортно-експедиторське обслуговування при організації перевезення вантажів автотранспортом (далі договір перевезення, а.с. 15-19), за умовами якого клієнт доручає, а експедитор від свого імені та за рахунок клієнта зобовязується організувати та виконати транспортно-експедиторське обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, що визначається у товарно-транспортних накладних, актах наданих послуг, на території України та міжнародного сполучення згідно із узгодженими сторонами специфікаціями, які є невідємними частинами даного договору.

Відповідно до заявки №5 від 16.10.2015 до договору №ЕП/11-09 від 11.09.2015, експедитор взяв на себе зобовязання по перевезенню металоконструкцій електричних порталів комплектно з метизами, згідно креслень ЦУА-134-1136-КМ проекту «Розширення ВРУ-750 кВ для підключення ПЛ-750 «Запорізька АЕС - Каховська» (а.с. 21).

Також, у заявці №5 від 16.10.2015 до договору №ЕП/11-09 від 11.09.2015 було визначено маршрут руху транспортного засобу з вантажем на напівпричепі, дату та час подачі транспортного засобу під завантаження та розвантаження.

17.10.2015 майно було завантажене на заводі металевих конструкцій ТДВ «Обєднання Дніпроенергобудпром» за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Єгорова, 93, розвантаження транспортного засобу повинно було відбутись 18.10.2015 в період з 8 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, ВП «Запорізька АЕС».

Матеріалами справи підтверджується, що 17.10.2015 о 10 год. 00 хв. транспортний засіб марки РЕНО, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом, реєстраційний номер НОМЕР_2, вирушив до пункту призначення для розвантаження, однак у визначений для цього час автотранспортний засіб з вантажем в пункт призначення не прибув (товарно-транспортні накладні від 17.10.2015, а.с. 51та 52).

Позивач стверджує, що представники позивача звязалися з водієм автотранспортного засобу, який перевозив вантаж, який повідомив, що вантаж буде доставлений до місця розвантаження не пізніше 20.10.2015, затримка повязана з поломкою транспортного засобу, що здійснював перевезення вантажу.

20.10.2015 об 11 год. 51 хв. у звязку з неприбуттям вантажу до пункту призначення позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку шляхом звернення до цілодобового контактного центру за телефоном гарячої лінії: 0 800 600 600, що підтверджується відповідачем в листі №8437 від 30.12.2015 (а.с. 46-47).

В подальшому, 21.10.2015 позивачем було подано до відділу №4 ПАТ «Страхова компанія «Уніка», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 12/3, належним чином оформлену заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 22), а також заяву про кримінальне правопорушення до Приморського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області.

У відповідності до листа №Е-15/94 від 27.10.2015 позивачем було надано відповідачу належним чином завірені копії документів, необхідних для повного зясування обставин виникнення страхового випадку (а.с. 26).

Листом №У-1511/100 від 02.11.2015 позивач надав відповідачу детальні пояснення та розрахунок вартості вкрадених металовиробів (а.с. 27).

Також, листом №135 від 16.12.2015 позивачем було надано відповідачу оригінали документів, що підтверджують розмір збитків, а саме вартість вкрадених металоконструкцій та факт їх перевезення (акт приймання - передачі документів від 16.12.2015, а.с. 28-30).

Як зазначає позивач, ним листом №Е-1512/152 від 30.12.2016 (а.с. 31) було надано відповідачу письмові пояснення з питань, що були задані представнику позивача в телефонному режимі працівниками цілодобового інформаційного центру відповідача, та оригінал витягу з кримінального провадження №0009687 станом на 25.12.2015 (а.с. 32), що свідчить про внесення 22.10.2015 до Єдиного реєстру кримінальних розслідувань заяви позивача про кримінальне правопорушення від 21.10.2015, яка кваліфікована за ч. 5 ст. 185 Кримінального кодексу України (крадіжка).

Підставами для звернення до суду із позовом у даній справі стало, на думку позивача, невиконання відповідачем свого обовязку виплати на користь позивача страхового відшкодування в сумі 699055,04 грн. внаслідок настання страхового випадку на підставі договору добровільного страхування вантажів №027002/2701/0000117 від 17.09.2015.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні вимог позивача, послався на те, що позивач, всупереч п. 11.2.8.3. договору страхування, не вчинив саме негайного повідомлення відповідача про настання страхового випадку. На переконання місцевого господарського суду та згідно доводів відповідача, датою настання страхового випадку є 18.10.2015, оскільки розвантаження транспортного засобу з товаром позивача повинно було відбутись 18.10.2015 в період з 8 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., а позивач звернувся до відповідача лише 20.10.2015 об 11 год. 51 хв.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України «Про страхування» передбачено підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, зокрема, у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Однак, з аналізу п. 5 ч. 1 ст. 989 ЦК України, яким на страхувальника покладено обовязок повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, та ст. 991 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про страхування» випливає, що правове значення має повідомлення страховика про настання страхового випадку в строк, який дає страховику можливість дослідити обставини випадку і дійти висновку про визнання його страховим випадком чи про відмову в цьому.

Тобто, виходячи зі змісту цих норм, можна зробити висновок, що коли виникає страховий випадок, страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись окремо у кожному випадку.

При цьому, згідно п. 10.1.6. договору підставою для відмови страховика у здійсненні виплати страхового відшкодування є, зокрема, неповідомлення страхувальником страховика протягом 48 годин про настання страхового випадку без поважних на це причин.

Датою настання страхового випадку є 18.10.2015, оскільки розвантаження транспортного засобу з товаром позивача повинно було відбутись 18.10.2015 в період з 8 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., а позивач звернувся до відповідача 20.10.2015 об 11 год. 51 хв., тобто протягом 48 годин (до 18 год. 00 хв. 20.10.2015), як то передбачено п. 10.1.6. договору.

За наведених обставин, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову на підставі п. 11.2.8.3. договору страхування, оскільки позивач не вчинив саме негайного повідомлення про настання страхового випадку, є необґрунтованим.

Натомість, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 8 Закону України «Про страхування» визначено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про страхування» визначено, що страхувальник зобовязаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

За приписами частини першої ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Матеріали справи свідчать, що позивачем своєчасно повідомлено відповідача про настання страхового випадку, що підтверджується відповідачем в листі №8437 від 30.12.2015 (а.с. 46-47), а також 21.10.2015 позивачем було подано до відділу №4 ПАТ «Страхова компанія «Уніка» заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 22).

Крім цього, матеріали справи свідчать, що позивачем були надані відповідачу належним чином завірені копії документів, необхідних для повного зясування обставин виникнення страхового випадку (а.с. 26), розрахунок вартості вкрадених металовиробів (а.с. 27), оригінали документів, що підтверджують розмір збитків, а саме вартість вкрадених металоконструкцій та факт їх перевезення (акт приймання - передачі документів від 16.12.2015, а.с. 28-30).

Також, позивач подав відповідачеві оригінал витягу з кримінального провадження №0009687 станом на 25.12.2015 (а.с. 32), що свідчить про внесення 22.10.2015 до Єдиного реєстру кримінальних розслідувань заяви позивача про кримінальне правопорушення від 21.10.2015, яка кваліфікована за ч. 5 ст. 185 Кримінального кодексу України (крадіжка), як то передбачено сторонами спору в п. 9.23.2 договору страхування.

Отже, на переконання колегії суддів, позивачем вчасно та належним чином повідомлено відповідача та підтверджено визначеними договором документами факт настання страхового випадку, і з настанням якого у відповідача виник обовязок здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) позивачеві в сумі 699055,04 грн.

Натомість, всупереч вимогам п. 9.17., п. 9.19. договору страхування, відповідачем у встановлені строки не складено страхового акту (не прийнято рішення про виплату страхового відшкодування) та у встановлені строки не здійснено виплату страхового відшкодування на користь позивача в сумі 699055,04 грн., чим допущено порушення прав позивача та умов укладено між сторонами спору договору.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів, керуючись ст.ст. 103, 104 ГПК України, скасовує рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2016 у справі №910/8424/16 повністю та приймає нове рішення суду про задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Енергоімпекс» на рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2016 у справі №910/8424/16 задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2016 у справі №910/8424/16 скасувати повністю.

3. Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А, ідентифікаційний код 20033533) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Енергоімпекс» (65062, м. Одеса, вул. Педагогічна, 25/48, ідентифікаційний код 36043232) 699055,04 грн. страхового відшкодування, 10485,85 грн. судового збору за подання позову, 11534,41 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

5. Справу №910/8424/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді В.О. Зеленін

ОСОБА_1