РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2016Справа №910/17016/16

За позовом: комунального підприємства "Київський метрополітен"

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення 76 475,12 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Ковтун Т.О. - представник за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом комунального підприємства "Київський метрополітен" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 76 475,12 грн., з яких 63 472,57 грн - сума основного боргу, 11 965,69 грн - пеня, 1 036,86 грн - 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 року порушено провадження у справі №910/17016/16.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування орендованого нерухомого майна №В-122-10 від 16.07.2010 року.

В судовому засіданні 25.10.16р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2010 між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (балансоутримувач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування орендованого нерухомого майна №В-122-10 від 16.07.2010 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору балансоутримувач забезпечує утримання об'єктів оренди відповідно до переліку, який є невід'ємною частиною Договору (додаток №1) за цінами, визначеними в узагальненому розрахунку щомісячних витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування орендованого нерухомого майна, а Орендар відшкодовує балансоутримувачу зазначені витрати.

Згідно з п.2.1. Договору облік та розрахунки здійснюються у безготівковій формі поквартально.

Відповідно до п.3.2.1 Договору орендар зобов'язується до 5 числа місяця, наступного за звітним кварталом самостійно отримувати рахунок (розрахунок) по відшкодуванню витрат та не пізніше 20 числа здійснювати платіж на поточний рахунок балансоутримувача.

Згідно з п.2.3. Договору розмір відшкодування витрат з утримання об'єктів оренди визначається відповідно до затвердженого узагальненого розрахунку витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування орендованого нерухомого майна, який є невід'ємною частиною цього Договору, і який переглядається балансоутримувачем у випадку офіційних змін цін, тарифів, заробітної плати, тощо та загальної площі об'єктів оренди, вказаній в додатку №1 до цього договору і фактичного використання Орендарем об'єктів оренди.

На момент укладання цього договору розмір відшкодування витрат із врахуванням ПДВ складає 6381,11 грн.

Відповідно до п. 6.1 Договору цей договір укладено строком на календарний рік і діє по 31 грудня 2010 включно.

Згідно з п. 6.4 Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що у період з січня 2015 року по 15.06.2016 року відповідачем не здійснювалась оплата витрат позивача на утримання об'єктів оренди у відповідності до умов Договору, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 63 472,57 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання в силу ст. 525 Цивільного кодексу України не допускається.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачем виставлялися відповідачу рахунки на оплату витрат балансоутримувача на утримання об'єктів оренди №РТУ00003083 від 31.03.2015 року на суму 15 868,14 грн за 1 квартал 2015 року, №3550 від 31.12.2015 року за 2, 3 та 4 квартал 2015 року на загальну суму 47 604,43 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів погашення заборгованості за договором, не спростовано наявність заборгованості, контррозрахунок не надано, в зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення 63 472,57 грн. витрат балансоутримувача на утримання об'єкта оренди за період з січня 2015 року по грудень 2015 року підлягають задоволенню.

Внаслідок невиконання відповідачем грошових зобов'язань по оплаті спожитих послуг позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1036,86 грн. та пеню в розмірі 11 965,69 грн.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок 3 % річних за загальний період з 01.07.2015 року по 15.06.2016 року у зв'язку чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних частково в розмірі 1032,95 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пені в розмірі 11 965,69 грн. за загальний період з 01.07.2015 року по 15.06.2016 року.

Відповідно до п.5.2. Договору за несвоєчасно перераховані платежі орендар сплачує на користь Балансоутримувача пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки, але не більше розміру встановленого законодавством України.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пеня є неустойкою, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових зобов'язань сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено, що за перший квартал 2015 року позивач повинен був оплатити витрати не пізніше 20.04.2015 року, а тому прострочення мало місце з 21.04.2015. Таким чином, позивач мав право на нарахування пені, з врахуванням ч.6 ст.232 ГК України за період з 21.04.2015 року по 21.10.2015 року.

Судом перераховано пеню, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, за прострочення оплати за перший квартал за період, зазначений позивачем в розрахунку в межах 6-ти місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, а саме з 01.07.2015 року по 21.10.2015 року, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 2 686,72 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені за прострочення оплати за 2, 3 та 4 квартали за загальний період з 21.01.2016 року по 15.06.2016 року задоволенню судом не підлягають, з огляду на наступне.

З врахуванням п.3.2.1 Договору строк оплати за другий квартал 2015 року настав 20.07.2015 року, за третій квартал 2015 року настав 21.10.2015 року, за четвертий квартал настав 20.01.2016 року.

Позивачем здійснено нарахування пені із загальної суми заборгованості 47 604,43 грн за три квартали за загальний період з 21.01.2016 року по 15.06.2016 року без врахування того, що нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мло бути виконано, в той час як суд не має можливості здійснити перерахунок пені, оскільки позивачем не зазначено суму заборгованості окремо за другий квартал 2015 року, третій квартал 2015 року та четвертий квартал 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03067, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м.Київ, проспект Перемоги, буд.35, ) 63 472 (шістдесят три тисячі чотириста сімдесят дві) грн 57 коп - суми основного боргу, 1032 (тисячу тридцять дві) грн 95 коп - 3 % річних, 2 686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) грн 72 коп - пені та 1210 (тисячу двісті десять) грн 73 коп - витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повний текст рішення складено: 26.10.2016р