ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.10.16р. Справа № 904/8328/16
за позовом КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ТЕПЛОСЕРВІС" ВІЛЬНОГІРСЬКОЇ ОСОБА_1, м. Вільногірськ Дніпропетровська область

до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЖИЛСЕРВІС" ВІЛЬНОГІРСЬКОЇ ОСОБА_1, м. Вільногірськ Дніпропетровська область

про стягнення 190 219,10 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність від 18.10.16;

ОСОБА_3, довіреність від 18.10.16

від відповідача: ОСОБА_4 - довіреність №2 від 04.04.16.

СУТЬ СПОРУ:

КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ТЕПЛОСЕРВІС" ВІЛЬНОГІРСЬКОЇ ОСОБА_1 звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЖИЛСЕРВІС" ВІЛЬНОГІРСЬКОЇ ОСОБА_1 про стягнення 190 219,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов'язань за договором №92/У про надання поворотної фінансової допомоги від 15.07.13.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2016 порушено провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 19.10.2016.

Позивач у судове засідання зявився, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання зявився, проти позову заперечує, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 16.05.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника сторони, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (Позикодавець) та Відповідачем (Позичальник) укладено Договір № 92/У від 15.07.13 про надання поворотної фінансової допомоги (Договір). Відповідно до умов п.1.1 позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу у сумі 150 000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором. Відповідно до п. 2.1 Договору, поворотна фінансова допомога надається Позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. Згідно до п. 2.2 Договору, поворотна фінансова допомога надається шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позичальника. Згідно з п. 3.1 Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 01.10.2013 року. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позикодавця в установі банку (п. 3.2 Договору). Пунктом 8.1 Договору передбачено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами їх зобовязань за Договором. Договір може бути скасовано за домовленістю Сторін.

Позивач виконав зобовязання за договором та перерахував у 2013 році на рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 150 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №304 від 16.07.13. Частину вищезазначених коштів в розмірі 50 000,00 грн. відповідачем було повернуто у грудні 2014 року (платіжне доручення №1913 від 17.12.14). Сума неповернутих грошових коштів становить 100 000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначено вище, згідно з п. 3.1 Договору поворотна фінансова допомога підлягає поверненню до 01.10.13.

Однак, відповідач порушив свої зобов'язання за Договором, і не повернув суму позики в строк, встановлений Законом. Внаслідок цього, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на день подання позову, дорівнює 100 000,00 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 100 000,00 грн. є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

За загальним правилом, встановленим ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі цього, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 10 751,36 грн. за прострочення повернення фінансової допомоги від суми 150 000,00 грн. за період з 01.10.13 по 17.12.14; від суми 100 000,00 грн. за період з 17.12.14 по 19.09.16.

Розрахунок 3 % річних, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок. Тому, вимоги позивача про стягнення 3% річних є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

?, інфляційних втрат в розмірі 79 467,74 грн., згідно наступного розрахунку:

33 367,74 грн., від суми заборгованості 150 000,00 грн. за період з жовтня 2013 по грудень 2014;

46100,00 грн., від суми заборгованості 100 000,00 грн. за період з січня 2015 по серпень 2016.

Розрахунок втрат від інфляції, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди прострочки та періоди нарахувань, однак містить арифметичні помилки. За розрахунком суду інфляційні втрати за заявлений період позивачем складають 89 175,70 грн. Однак, позивач заявив до стягнення 79 467,74 грн.

Тому, позовні вимоги в частині стягнення втрат від інфляції в сумі 79 467,74 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 611, 612, 629, 625, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 49, 75 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс» Вільногірської міської ради (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Молодіжна, 53 код 36489096) на користь Комунального підприємства «Теплосервіс» Вільногірської міської ради (51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Центральна, 8, код 36489101) основний борг у розмірі 100 000 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 10 751,36 грн., інфляційні втрати у сумі 79 467,74 грн. та 2 853, 29 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 24.10.16.

Суддя М.О.Ніколенко