ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 року Справа № 912/1941/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1.В., посвідчення №63 від 25.09.2014 р., представник;

інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Світанок" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 15.07.2016 року у справі № 912/1941/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Світанок", с. Тишківка, Добровеличківський район, Кіровоградська область

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м. Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 районної державної адміністрації Кіровоградської області, смт. Добровеличківка, Кіровоградська область

про визнання поновленим договору та визнання укладеною додаткову угоду,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 15.07.2016 року у справі № 912/1941/16 (суддя Тимошевська В.В.) в задоволені позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивач не надав належних доказів на підтвердження юридичного факту поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, як і того факту, що його право на укладення додаткової угоди про пролонгацію договору на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі є порушеним, оскільки з такою пропозицією позивач до відповідача не звертався, а навпаки просив змінити таку істотну умову договору як строк його дії та орендну плату.

Не погодившись з рішенням господарського суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга мотивована неналежною оцінкою судом доказів по справі, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що суд встановив належне використання позивачем орендованої земельної ділянки, дотримання ним строків та процедури повідомлення відповідача про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди, відсутність повідомлення відповідача про відмову поновити договір оренди, однак зазначив лише формальні підстави для відмови в позові.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задовольнити

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач спростовує доводи апелянта, просить залишити оскаржуване рішення без змін як законне та обгрунтоване, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, просив суд провести розгляд справи за його відсутності.

Третя особа відзив на апеляційну скаргу не надала, участь представника у судове засідання не забезпечила.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. за №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту вищезазначеної постанови.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з'явилися, оскільки матеріали справи дозволяють визначитись щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, а правова позиція відповідача висловлена письмово.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (орендар) та ОСОБА_2 РДА (орендодавець) 01.03.2010 року укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,96 га (рілля), яка знаходиться на території Тишківської сільської ради (далі - договір).

Договір зареєстровано у ОСОБА_2 районному відділі КРФ ДП "Центр ДЗК", про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 17.03.2010 року за № 02.

За актом передачі-приймання б/н та дати здійснено фактичну передачу відповідної земельної ділянки в користування орендаря.

ОСОБА_3 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.10.2015, кадастровий номер земельної ділянки, що отримана ТОВ "Агрофірма "Світанок" в оренду за договором - :02:001:9105.

Відповідно з пунктом 8 договору він укладений на шість років. Передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

З матеріалів справи слідує, що 20.10.2015 року ТОВ "Агрофірма "Світанок" звернувся через Центр надання адміністративних послуг у ОСОБА_2 районі до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого від 17.03.2010 року за № 02, загальною площею 7,96 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, а саме:

1. до п. 8 договору від 17.03.2010 року за № 02 слова "строком на 6 років" замінити на "строком на 21 рік";

2. до п. 9 договору від 17.03.2010 року за № 02 змінивши "3,0% від грошової оцінки земель" на "7,0% від нормативної грошової оцінки землі"

До вказаної заяви додано: копію договору оренди, копії правовстановлюючих документів, проект додаткової угоди про внесення змін до договору з висновком-погодження внесення змін та довідкою виконавчого комітету Тишківської сільської ради про відсутність заборгованості по сплаті орендної плати, ОСОБА_3 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

ОСОБА_3 ст. 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до частини 4 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

У відповідності до змін, внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №5, повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.

Наказом Держгеокадастру України № 20 від 03.03.2015 року затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, серед повноважень якого передбачено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Кіровоградської області.

Відповідно до положень ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Отже, за наведеними вище нормами орендодавцем землі, що отримана ТОВ "Агрофірма "Світанок" в оренду за договором від 01.03.2010 року, стало Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Вказана зміна не є підставою для припинення дії відповідного Договору.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.

ОСОБА_3 з частиною першою статтею 19 Закону строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Одночасно, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено можливість поновлення договору оренди землі.

Так, за наведеною нормою по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч. 1).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. (ч. 2).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч. 3).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. (ч. 4).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. (ч. 5).

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). (ч. 6).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (ч. 7).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (ч. 8).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (ч. 9).

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч. 10).

Таким чином, ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у ч. 1 регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а в ч. 6 підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.

При цьому, переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Як слідує з поданого позову, матеріально-правовою підставою позовних вимог позивач визначив ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка передбачає поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендар належним чином виконує свої обовязки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 25.02.2015 року у справі № 6-219цс14 та у справі № 6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 року у справі № 6-3цс15 та у справі № 6-4цс15.

При цьому, згідно позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 13.04.2016 року у справі № 6-2027цс15, для поновлення договору оренди землі з підстави, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендар має повідомити орендодавця про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк до закінчення строку дії договору в установлений строк і до такого листа-повідомлення додати проект додаткової угоди.

У даній справі судом встановлено, що ТОВ "Агрофірма "Світанок" звернулось до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 20.10.2015 року (майже за п'ять місяців до закінчення строку дії договору) із заявою, в якій просило внести зміни до договору оренди землі в частині зміни його строку з 6 років на 21 рік та змінити розмір орендної плати з 3% від грошової оцінки земель на 7%. До вказаної заяви позивачем додано проект угоди про внесення змін до договору, в якій позивач, посилаючись на п. 36 договору, запропонував внести зазначені вище зміни щодо строку дії договору і розміру орендної плати.

Виходячи з наведеного змісту заяви та проекту додаткової угоди, в якій міститься посилання на п. 36 договору, який визначає порядок внесення змін до договору, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що вказане звернення є пропозицією орендаря змінити умови діючого договору та не є повідомленням орендаря згідно ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

На зазначену вище пропозицію позивача змінити умови договору, відповідач в листі від 09.12.2015 року № ДС-27-11-0.31-9924/22-15 навів положення ч.ч. 1, 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та запропонував позивачу звернутися в установленому порядку і строки, надавши документи, що підтверджують належне виконання обов'язків за умовами договору, зокрема, визначених пунктами 17, 28.

На вказаний лист позивач подав Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області, зокрема, в зміненій редакції проект угоди про внесення змін до договору листом від 28.12.2015 року. Копія вказаного проекту угоди була надана відповідачем до справи.

Як встановив суд першої інстанції, за своїм змістом наданий у справу проект стосується іншого договору оренди землі (реєстраційний номер 05) та в ньому запропонованому продовжити договір на сім років і змінити розмір орендної плати з 3% до 7% від грошової оцінки.

Листом від 24.03.2016 року № Т-1027/0-2174/0/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило ТОВ "Агрофірма "Світанок", що не має підстав для задоволення заяви та запропонувало привести подані документи у відповідність до вимог законів і подати установчі документи товариства.

При направленні установчих документів згідно листа від 25.03.2016 року № 124 будь-які інші проекти додаткової угоди позивачем не надсилались.

Судом встановлено, що ТОВ "Агрофірма "Світанок" по закінченню строку дії договору оренди продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендну плату. ОСОБА_3 довідок Голованівської ОДП (ОСОБА_2 відділення) від 23.05.2016 року № 1061/10/25-0, від 07.06.2016 року № 1218/10-25-0 заборгованість зі сплати податків, зборів, платежів відсутня.

Відповідно до інформації виконавчого комітету Тишківської сільської ради та ОСОБА_2 РДА, викладеної в листах від 23.05.2016 року, 23.05.2016 року, 30.06.2016 року ТОВ "Агрофірма "Світанок" істотні умови договору оренди виконувалися належним чином та в повному обсязі, порушень умов договору не було, заборгованість по сплаті орендної плати відсутня.

Однак зазначені обставини, на які звертає увагу апелянт, а також той факт, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, що була предметом договору оренди, не є визначальними у вирішенні спору щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Як передбачено в ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" договір є поновленим якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і відсутні протягом місяця після закінчення строку договору заперечення орендодавця. При цьому, за наведеною нормою договір може бути поновленим на той самий строк і на тих самих умовах. В силу приписів ч.ч. 7-9 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у місячний строк обовязково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору.

Разом з цим, як встановлено вище, позивач не звертався до відповідача з пропозицією поновити договір на той самий строк та на тих самих умовах і така додаткова угода в місячний строк після закінчення строку дії договору укладена не була.

ОСОБА_3 заяви від 20.10.2015 року з проектом додаткової угоди позивач просив внести зміни до договору щодо строку його дії і розміру орендної плати.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що вказана заява за своїм змістом не оцінюється судом як повідомлення орендаря в порядку ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Лист-повідомлення від 28.12.2015 року направлено відповідачу з порушенням строку повідомлення, встановленого п. 8 договору, та доданий до листа проект додаткової угоди також стосується внесення змін до договору щодо строку його дії і розміру орендної плати.

З матеріалів справи слідує, що позивач з проектом додаткової угоди про поновлення договору на той же самий строк і на тих самих умовах, у тому числі з проектом додаткової угоди, що є предметом спору, до відповідача не звертався.

Враховуючи викладене, колегія суддів поділяє висновок оскаржуваного судового рішення про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження юридичного факту поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах, як і того факту, що його право на укладення додаткової угоди про пролонгацію договору на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі є порушеним, оскільки з такою пропозицією позивач до відповідача не звертався, а навпаки просив змінити таку істотну умову договору як строк його дії та орендну плату.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України захисту у судовому порядку підлягає порушене або оспорювань право позивача.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 Господарського процесуального кодексу України). Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведеності їх переконливості.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ст.34 Господарського процесуального кодексу України).

ОСОБА_3 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Оскільки апелянт висновки, що покладені в основу оскаржуваного рішення не спростував, апеляційна скарга не доведена, факт порушення прав позивача судом не встановлений, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 15.07.2016 року у справі № 912/1941/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.М. Білецька

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному обсязі 18.10.2016 року.