Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Р І Ш Е Н Н Я
27 жовтня 2016 року справа №927/935/16
за позовом: Міністерства оборони України,
Суддя Фетисова І.А.
Представники сторін:
від позивача: Полтєв Є.О., довіреність № 220/833/д від 30.12.2015,
від відповідача: Котловська В.В., довіреність №б/н від 19.10.2016.
Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні 20.10.2016 року перерви, відповідно до ст.77 ГПК України

Міністерством оборони України подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Картонно-паперова компанія «РІКО» про стягнення 11328,00 грн. пені за порушення умов договору від 07.10.2015 №286/3/15/449.

07.10.2016 р. до початку розгляду справи представник відповідача подав до суду клопотання про перенесення дати розгляду справи у зв`язку з перебуванням директора товариства у службовому відрядженні та відзив на позов в якому просив задовольнити позов частково в сумі 8496,00 грн., тобто частково визнав позов.

11.10.2016 року представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки інформації, витребуваної ухвалою суду від 04.10.2016 р.

В судове засідання 12.10.2016 року представники сторін не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в справі поштові повідомлення від 10.10.2016 р. та 17.10.2016 р. Суд задовольнив клопотання сторін та відклав розгляд справи до 20.10.2016 р.

В судове засідання 20.10.2016 р. з`явились представники сторін. Представник відповідача подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів. Суд клопотання задовольнив, долучив документи до матеріалів справи.

Після оголошеної судової перерви в засідання 27.10.2016 р з`явились представники сторін.

Представник позивача подав клопотання про доручення до матеріалів справи документів. Суд задовольнив клопотання, долучив документи до справи.

Представник відповідача подав клопотання про доручення до матеріалів справи документів. Суд задовольнив клопотання, долучив документи до справи.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши представників позивача та відповідача, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

07.10.2015 між позивачем (замовник) та відповідачем (постачальник) укладено договір про поставку для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) №286/3/15/449 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується у 2015 році поставити замовнику одяг дитячий, спортивні костюми та інший одяг, аксесуари та деталі одягу, трикотажні (рукавички трикотажні) (далі товар), а замовник забезпечити приймання та оплату товару в асортименті, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі.

Згідно з специфікацією (п. 1.2 договору) загальна вартість товару з ПДВ складає 849 600,00 грн.

Відповідно до п. 2.3 договору приймальний контроль (якості) товару у постачальника проводиться військовим представництвом Міністерства оборони України (далі ВП МОУ) в присутності представника підприємства, відповідального за якість з перевіркою сертифікату відповідності, висновків державної санітарно-епідеміологічної експертизи Міністерства охорони здоров`я України, кількості, комплектності та ростовки, відповідності затвердженому зразку, наявності іншої супровідної документації. У разі, якщо на підприємстві не створено ВП МОУ, замовник направляє до цього підприємства представників ВП МОУ для приймання товарів військового призначення.

Пунктами 2.7 та 2.8 договору передбачено, що приймання товару оформляється актом приймального контролю (якості), який повинен бути складений військовим представництвом Міністерства оборони України. Належним чином оформлений і підписаний акт є підтвердженням приймання товару по якості та направляється замовнику після відправки товару разом з рахунком-фактурою.

Пунктом 3.1 договору передбачена ціна договору, яка становить 849 600,00 грн.

Згідно з п. 5.3 договору датою поставки товару вважається дата, вказана одержувачем замовника у акті приймального контролю якості товару та видатковій накладній постачальника.

Відповідно до п.п. 6.1.2 п. 6.1 договору замовник зобов`язаний прийняти поставлений товар згідно з належним чином оформленим і підписаним актом приймального контролю якості товару.

Підпунктом 6.3.3 п. 6.3 договору передбачено, що постачальник зобов`язаний письмово, не пізніше ніж за 2 робочі дні, повідомити представника замовника про дату, коли товар буде наданий для приймання по якості.

До договору від 07.10.2015 року № 286/3/15/449 сторонами підписано та скріплено печатками 3 додаткові угоди: - Додатковою угодою № 1 внесено зміни до додатку 2 договору (ростовка Міністерства оборони України за Специфікацією) ; - Додатковою угодою № 2 викладено в новій редакції п. 10.1 розділу 10, щодо набрання чинності договору з дати його підписання і дії його до 31.03.2016 р. (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення; - Додатковою угодою № 3 доповнено п. 1.2 розділу 1 специфікацією на 2016 р., ціна договору у зв`язку з цим складає 169 920,00 грн., викладено в новій редакції п. 3.1 розділу 3 договору та доповнено п. 12.1 розділу 12. До договору додаються два додатки: рознарядка Міністерства оборони України за специфікацією на 2016 рік та ростовка Міністерства оборони України за Специфікацією на 2016 рік.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з рознарядки Міністерства оборони України за Специфікацією, яка є додатком 1 до договору від 07.10.2015 №286/3/15/449, відповідачу сплановано відвантажити у строк до 30.10.2015 включно 30 000 пар рукавичок трикотажних.

30 жовтня 2015року відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру № СФ-0000015 з найменуванням товару: рукавички трикотажні 20 000 пар на загальну суму 566 400,00 грн. з ПДВ. Відповідно до платіжного доручення № 286/3/3641 05 листопада 2015 року позивач сплатив відповідачу 566 400,00 грн. з призначенням платежу за отримане речове майно (рукавички трикотажні) для забезпечення АТО ВН № РН-0000015 від 30.10.15 та по рах. № СФ-0000015 від 30.10.15 за договором №м 286/3/15/449 від 07.10.15, д/у № 1 від 28.10.15 р.

03 листопада 2015 року відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру № СФ-0000016 з найменуванням товару: рукавички трикотажні 10 000 пар на загальну суму 283 200,00 грн. з ПДВ. Відповідно до платіжного доручення № 286/3/3740 12 листопада 2015 року позивач сплатив відповідачу 283 200,00 грн. з призначенням платежу за отримане речове майно (рукавички трикотажні) для забезпечення АТО ВН № РН-0000016 від 03.11.15 та по рах. № СФ-0000016 від 03.11.15 за договором № 286/3/15/449 від 07.10.15, д/у № 1 від 28.10.15 р.

Відповідно до акту приймального контролю (якості) №1 від 29.10.2015 (оголошення №1 від 27.10.2015) представник замовника № 1395 Кужель Р.Н. 29.10.2015 виконав приймальний контроль (якості) продукції і прийняв 20 000 пар рукавичок трикотажних, що відповідають ГОСТ 5007-87 та зразку-еталону. Відповідно до повідомлення - підтвердження № 1026 матеріальні цінності отримані, прийняті на відповідальне зберігання та оприбуткуванні за бухгалтерським обліком військової частини НОМЕР_1 (229 ОЦЗ) м. Київ.

Відповідно до акту приймального контролю (якості) №2 від 03.11.2015 (оголошення №2 від 03.11.2015) представник замовника №1363 Барановський В.В 03.11.2015 виконав приймальний контроль (якості) продукції і прийняв 10 000 пар рукавичок трикотажних, що відповідають ГОСТ 5007-87 та зразку-еталону.

В акті приймального контролю (якості) зазначено, що зазначену кількість прийнятих виробів отримав на відповідальне зберігання 03.11.2015 р. завідуючий складом підприємства Шарико О.М.

Як вбачається з посвідчення № 892, зазначений в акті приймального контролю (якості) № 2 вироби завезені на в/склад (в/ частину) 03.11.2015 року.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що представником замовника приймання товару відповідно до договору № 286/3/15/449 від 07.10.2015, пред`явленого за оголошеннями № 2 від 03.11.2015, фактично було здійснено 03.11.2015, що підтверджується актом приймального контролю (якості) №2.

Так, вказана позивачем партія рукавичок трикотажних була передана 03.11.2015 для приймання, в порушення п.1.2 договору, в якому встановлений строк виконання поставки рукавичок трикотажних до 30.10.2015 включно.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 7.3.4 договору за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує пеню в розмірі 1 відсотка від вартості непоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 10 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості договору.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Так, позивач вважає, що відповідач порушив строки поставки товару, відповідно до акту приймального контролю (якості) №2 від 03.11.2015 , а тому повинен сплатити пеню у розмірі 1% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожну добу затримки, яка згідно розрахунку становить 11328,00 грн. за період 31.10.2016 по 03.11.2016.

09.11.2015 року позивач склав претензію на суму 11 328,00 грн., в якій просив відповідача перерахувати вказану суму на розрахунковий рахунок Міністерства оборони України.

У відповідь на претензію відповідач склав лист (вих. 118 від 18.11.2015 р.) в якій не погоджувався з періодом нарахування пені та вважає, що термін поставки прострочений на 3 дні, а не на 4, у зв`язку з чим, розмір пені, на їх думку, складає 8496,00 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що з наявних первинних бухгалтерських документів вбачається, що постачальник поставив замовнику товар (рукавички трикотажні) двома партіями, а саме 30 жовтня 2015 року у кількості 20000 пар на суму 566400,00 грн. з урахуванням ПДВ та 03 листопада 2015 року у кількості 10000 пар на суму 283200,00 грн. з урахуванням ПДВ. Постачальник вважає що ним порушено термін постачання на 3 доби (31 жовтня, 1-2 листопада 2015 року), а не 4 доби, як зазначено позивачем у позовній заяві, в зв`язку з чим відповідач визнає позов частково та просить його задовольнити частково у сумі 8496,00 грн.

Перевіривши розрахунок нарахування пені, суд погоджується з запереченнями відповідача та приходить до висновку, що позивачем не вірно визначена дата прострочення поставки товару (акту приймального контролю (якості) №2 від 03.11.2015) та, відповідно, невірно розраховано розмір пені, оскільки поставка товару фактично відбулася 03.11.2016, що підтверджується відповідними доказами, а тому пеня за 1 день (03.11.2015 року) нарахована позивачем неправомірно.

Здійснивши перевірку розрахунку заявлених вимог та встановивши дату поставки по акту №2 саме 03.11.2015 року, суд доходить висновку, що відповідач прострочив виконання зобов`язання на три дні з 31.10.2015 по 02.11.2015 включно, а тому розмір пені за період з 31.10.2015 по 02.11.2015 становить 8496,00 грн. та є обґрунтованим позивачем та таким, що підлягає стягненню. В той же час, заявлена сума пені в розмірі 2832,00 грн. є необґрунтованою, безпідставно заявленою позивачем до стягнення з відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абз. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 8496,00 грн., в решті позовних вимог в сумі 2832,00 грн. слід відмовити.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин судовий збір покладається на відповідача у розмірі 1033,50 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 612, 627, 712 Цивільного кодексу України, ст. 230 господарського суду Чернігівської області, ст.ст.1. 22, 33, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:
1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Картонно-паперова компанія «РІКО» (14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, 1-Б, , р/р НОМЕР_2 в ЧРУ ПАТ КБ «Приватбанк», м. Чернігів, МФО 353586) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, , р/р 8611 в Державній казначейській службі України, МФО 820172) 8496,00 грн. пені та 1033,50 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. В решті позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 2832,00 грн. відмовити.

Суддя І.А.Фетисова