ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.10.16р. Справа № 904/9312/16

Суддя Воронько В.Д. , розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Веселе Нікопольского району Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі "Нікопольського району електричних мереж", м. Нікополь Дніпропетровської області

про визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі "Нікопольського району електричних мереж" (відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення.

Під час перевірки та підготовки даного позовного матеріалу до розгляду, судом встановлено, що позовна заява подана до господарського суду з порушенням правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), а тому вона підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

З позовних матеріалів слідує, що позивач пред'являє позов до ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі "Нікопольського району електричних мереж", поштову адресу при цьому зазначає лише структурної одиниці, а ідентифікаційний код - юридичної особи.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Враховуючи вказану правову норму, саме ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" є юридичною особою та відповідачем у справі, але в особі його структурної одиниці Нікопольського району електричних мереж. До позовної заяви не додано матеріалів, які б свідчили про обсяг повноважень філії, а саме про наявність права представляти інтереси юридичної особи в судових органах в якості відповідача. Таким чином у позові заявник мав вказати поштові адреси та ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності, як головного підприємства, так і його структурної одиниці, однак такі відомості позивачем вказані не в повній мірі, чим порушено вимоги чинного законодавства.

Пунктом 2 ст. 63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін.

Відповідно до ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, як підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів. За змістом ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VІ від 19.05.2011, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог ст.ст. 34, 56 ГПК України, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Так, у якості доказу позивач надав до позову опис вкладення від 11.10.2016 про надсилання копії позовної заяви з додатками на адресу структурної одиниці Нікопольського РЕМ. Проте слід зазначити, що в цьому описі в графі "найменування предметів" вказано: "позовна заява з додатками", через що суд не приймає зазначений поштовий опис від 11.10.2016 в якості належного доказу відправлення структурній одиниці Нікопольського РЕМ додатків до позову, оскільки зі змісту останнього неможливо встановити перелік документів (додатків), які були надіслані позивачем. До того ж поштовий опис вкладення про направлення позовної заяви з додатками до неї на адресу саме юридичної особи ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" взагалі відсутній, а отже підтвердити чи спростувати обізнаність відповідача про наявність поданого до нього позову у суду немає можливості.

Таким чином, враховуючи викладене, позивачем взагалі не надано до позовних матеріалів доказів направлення копії позовної заяви з додатком на адресу відповідача, а саме юридичної особи, оскільки структурна одиниця, позов якій надіслано, діє від імені головного підприємства та не є самостійною юридичною особою, а також не подано додатків до позову на адресу його структурної одиниці, що свідчить про порушення вимог вищецитованого законодавства та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за якою недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ в господарських судах України обмежений двохмісячним строком, враховуючи, що повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, якщо не надано доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України, господарський суд повертає позов без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Також, слід зазначити, що у порядку ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, але надані до позовної заяви документи взагалі не засвідчені, що протирічить чинному законодавству.

Крім того, суд вважає за доцільне надати роз'яснити щодо повернення сплачених сум судового збору.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до п. 2 ст. 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

За змістом правової позиції, викладеної у п.п. 5.2 п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, викладену від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається:

- в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або

- в ухвалі про припинення провадження у справі з підстав, наведених у статті 80 ГПК (крім випадків якщо провадження у справі припинено у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), або

- в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

Законом не передбачено граничного строку повернення сплаченої суми судового збору.

Отже, витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн, сплачені квитанцією № 1/291 від 05.10.2016, підлягають поверненню платнику на підставі Закону України "Про судовий збір" за умови подання його клопотання.

Керуючись п.п. 2, 6 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток (тільки заявнику): позовна заява з додатком на 20 арк, у т.ч. квитанція № 1/291 від 05.10.2016 про сплату судового збору у сумі 1378,00 грн, конверт.

Суддя ОСОБА_2