ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 травня 2016 року Справа № 921/34/15-г/7
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Барицької Т.Л.,
Картере В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скаргиПублічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"
на рішення та постанову господарського суду Тернопільської області від 13.11.2015 Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016
у справі№ 921/34/15-г/7
господарського судуТернопільської області
за позовомПублічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"
доПриватного підприємства "Стім"
простягнення 452 523 грн. 81 коп.

В с т а н о в и В :

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою на рішення господарського суду Тернопільської області від 13.11.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 у справі № 921/34/15-г/7 господарського суду Тернопільської області.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно листа Головного управління Державного казначейства України у місті Києві від 07.02.2012 № 06-08/512-1512 та наказу Державної казначейської служби України від 14.01.2016 № 13 затверджено зміни до Довідника відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету, затвердженого наказом Державного казначейства України від 15.01.2007 року № 5 встановлено наступні реквізити рахунку для зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету "Судовий збір (Вищий господарський суд України, 070)":

- Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р - ні м. Києва;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897;

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Рахунок отримувача: 0007;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030104;

- Символ звітності банку: 254.

Однак, з доданого до касаційної скарги платіжного доручення № PROM9B7KIG від 29.03.2016 вбачається, що зазначені у ній платіжні реквізити не відповідають реквізитам для сплати судового збору за подання касаційної скарги. А саме, код класифікації доходів бюджету: 22030004.

Крім того, постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів, у тому числі платіжних доручень.

Згідно з п. 3.8 Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. При цьому, платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (пп. 2.21 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Скаржником у якості доказів сплати судового збору до касаційної скарги додано платіжне доручення № PROM9B7KIG від 29.03.2016 у графі "Призначення платежу" якої зазначено: Судовий збір Вищий господарський суд України, кас. скарга, ПП "Стім".

Таким чином, графа "Призначення платежу" вказаної квитанції не містить відомостей про номер справи та дати оскаржуваної постанови Львівського апеляційного господарського суду.

З огляду на викладене, платіжне доручення № PROM9B7KIG від 29.03.2016 надане скаржником, не може вважатися доказом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню заявнику.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України, скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.86, п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" на рішення господарського суду Тернопільської області від 13.11.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 у справі № 921/34/15-г/7 господарського суду Тернопільської області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: Т. Барицька

В. Картере