Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" жовтня 2016 р. Справа № 906/1312/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 19.09.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 - адвокат (посвідчення №309 від 08.10.2012);

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" (м. Київ)

до Публічного акціонерного товариства "Бердичівський м'ясокомбінат" (м. Бердичів Житомирська область)

про стягнення 2413249,31 грн.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 11.10.16 до 19.10.16.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 2413249,31грн. за неналежне виконання договору на відкриття кредитної лінії №129 від 25.07.2007 року, з яких: 1826686,71 грн. - загальна заборгованість за кредитом, у т.ч. строкова заборгованість за кредитом - 1 686 686,71 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 140 000,00 грн.; 422 189,84 грн. - загальна заборгованість процентів за користування кредитом, у т.ч. прострочені проценти - 334 108,49 грн., поточні проценти - 88 081,35 грн.; 24 978,63 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 85 854,82 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту (перенесена на кінець терміну дії договору); 53 539,31 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

11.10.2016 на адресу суду від ПАТ "Енергобанк" надійшла заява про зменшення позовних вимог (а.с.106-107 т.2), відповідно до якої просить стягнути з відповідача 2395455,07грн., з яких: 1826686,71 грн. - основного боргу; 568768,36 грн. - відсотків за користування кредитом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви від 11.10.2016.

Згідно ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Подана позивачем заява про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду, оскільки в даному випадку, як вбачається із матеріалів справи та характеру відносин, які склались між сторонами, дії позивача стосовно зменшення позовних вимог не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У разі зменшення позовних вимог, якщо заяву прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, в даному випадку - це сума 2395455,07грн.

Суд розглядає справу з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні позов в частині заборгованості за кредитом та заборгованості за процентами за користування кредитом визнав з підстав, зазначених у відзиві від 15.09.2016 (а.с.91-92 т.2).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Матеріалами справи підтверджується, що 25.07.2007 між Акціонерним банком "Енергобанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Енергобанк" (банк/позивач) та Відкритим акціонерним товариством "Бердичівський м'ясокомбінат", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Бердичівський м'ясокомбінат" (позичальник/відповідач), було укладено договір на відкриття кредитної лінії №129 (а.с.13-14 т.1), за умовами якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію в сумі 2 500 000 гривень на строк з 25 липня 2007 р. по 24 липня 2010 р. включно, для ведення поточної господарської діяльності (п.1.1 договору).

В період з 01.07.2008 року по 09.12.2014 року між банком та позичальником були підписані додаткові договори від 01.07.2008, від 16.03.2009, від 15.02.2010, від 26.03.2010, від 27.12.2010, №129/6 від 16.02.2011, №129/7 від 09.06.2011, №129/8 від 05.04.2012, №129/9 від 26.12.2012, №129/10 від 29.03.2013, №129/11 від 07.11.2013, №129/11-1 від 07.11.2013, №129/12 від 13.03.2014, №129/13 від 03.04.2014, №129/13 від 07.05.2014, №129/14 від 09.07.2014, №129/15 від 09.12.2014 про внесення змін до договору на відкриття кредитної лінії №129 від 25.07.2007 (а.с.15-38 т.1).

Зокрема, додатковим договором №129/15 від 09.12.2014 сторони внесли зміни до п.п. 1.1, 3.1 Кредитного договору та графіку зменшення ліміту кредитування, якими були змінені сума, термін користування кредитом, процентна ставка за користування кредитом та графік зменшення ліміту кредитування, а саме:

"1.1. Банк відкриває Позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію в сумі:

- 2 500 000 (два мільйони п'ятсот тисяч) грн.. на строк з 25 липня 2007 року по 04 квітня 2012 року;

- 1 939 994 (один мільйон дев'ятсот тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 74 коп.;

- 2 296 686 (два мільйони двісті дев'яносто шість тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 71 коп. на строк з 25 грудня 2012 року по 08 грудня 2014 року, з них - 393970 (триста дев'яносто три тисячі дев'ятсот сімдесят) грн. 65 коп. для рефінансування заборгованості, яка існує у Позичальника згідно Договору про надання овердрафту № 45/18-2 від 12.04.2012 року; 43929 (сорок три тисячі дев'ятсот двадцять дев'ять) грн. 05 коп. для поповнення обігових коштів;

- 1 856 686 (один мільйон вісімсот п'ятдесят шість тисяч шістсот вісімдесят шість) грн. 71 коп. на строк з 09 грудня 2014 року по 23 жовтня 2015 року.

Позичальник сплачує Банку за користування Кредитом: 28,0% (двадцять вісім) процентів річних, починаючи з 01.12.2014 (п. 3.1 Договору кредиту)".

Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору (в редакції додаткового договору №129/9 від 26.12.2012), у випадку виникнення простроченої заборгованості за Договором, Банк щоденно нараховує відсотки із розрахунку 40% (сорок відсотків) річних за кожний день прострочки на всю суму заборгованості за кредитом.

На виконання умов Кредитного договору позивач надав відповідачеві в межах відновлювальної відкличної кредитної лінії кредитні кошти. Факт надання кредитних коштів Позичальнику підтверджується виписками по рахункам Позичальника: № 01; №401; №401; №401.

Пунктом 3.4 Кредитного договору з урахуванням змін, що внесені додатковим договором №129/10 від 29.03.2013, передбачено, що Банк нараховує відсотки, виходячи із розрахунку встановленої у Договорі процентної ставки і фактичного залишку заборгованості не рідше одного разу на місяць, а Позичальник сплачує проценти щомісячно до 15-го числа (включно) наступного за звітним місяця, при цьому датою сплати процентів вважається дата зарахування сплаченої суми на рахунок Банку. При нарахуванні процентів Банк використовує метод «факт/факт», тобто приймається фактична кількість днів у місяці та фактична кількість днів у році.

Пунктом 3.5 Кредитного договору з урахуванням змін, що внесені додатковим договором №129/7 від 09.06.2011, передбачено, що Позичальник здійснює погашення кредитної лінії шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Банку № 37397911, відповідно до графіку зменшення ліміту кредитування, який наведено у додатковому договорі №129/15 від 09.12.2014 до Кредитного договору. При цьому датою повернення кредиту вважається дата фактичного зарахування коштів на вказаний рахунок Банку.

Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору Позичальник зобов'язується забезпечити своєчасне повернення кредиту згідно п.п.1.1 та 3.5 Кредитного договору і сплату комісійної плати та відсотків за користування кредитом.

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту виконав частково, внаслідок чого станом на день розгляду справи в суді у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по тілу кредиту в сумі 1826686,71 грн. та по нарахованим відсоткам в сумі 568768,36 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст. 173 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 Господарського кодексу України, згідно якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 1826686,71 грн. основного боргу та 568768,36 грн. відсотків за користування кредитом обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір, від сплати якого позивач звільнений у встановленому порядку, за нормою ст.49 ГПК України стягується з відповідача в доход бюджету.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Бердичівський м'ясокомбінат" (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, 82, )

- на користь Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" (04071, м. Київ, вул.Воздвиженська, 56, )

- 1 826 686,71 грн. - основного боргу;

- 568 768,36 грн. - відсотків за користування кредитом.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Бердичівський м'ясокомбінат" (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, 82, )

- в доход Державного бюджету України - 35 931,83грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21 жовтня 2016 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу