ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016 року Справа № 904/7099/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),

судді: Березкіна О.В., Подобєд І.М.,

секретар судового засідання Логвиненко І.Г.,

за участю сторін:

від ТОВ ФК "Пальміра": Кірічко Т.Л., довіреність б/н від 10.08.2016 р.; Дробот Д.М., довіреність б/н від 21.12.2015 р.;

арбітражний керуючий: Гусак Ю.М., посвідчення №136 від 04.02.2013 р.;

від ТОВ "РУШ": Кузьміченко С.В., довіреність б/н від 14.06.2016 р.;

від ПАТ "Укрсоцбанк": Кучерявий Д.В., довіреність №02-36/3198 від 18.12.2015 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2016р. у справі № 904/7099/15

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Пальміра",

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка"

про визнання грошових вимог на суму 196 856 362, 13 грн. та судового збору у розмірі 2436,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2016 р. у справі №904/7099/15 (суддя Калиниченко Л.М.) визнано грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" на суму 196 856 362, 13 грн., що віднесено до 4 черги задоволення вимог кредиторів та судовий збір у розмірі 2436,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів.

Згадана ухвала обґрунтована посиланням на те, що судом перевірено грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» та визнано їх обґрунтованими.

Не погодившись з даною ухвалою, публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить ухвалу господарського суду скасувати, прийняти нове рішення про відхилення грошових вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» у повному обсязі.

На думку скаржника, на день укладення договорів поруки зобов'язання щодо повернення коштів за кредитними договорами було простроченим, а тому укладення договорів поруки носить фіктивний характер. Отже, є наслідки вважати про недійсність поруки за даними договорами.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не було встановлено на підставі належних та допустимих доказів факту оплати коштів за договором факторингу з боку товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра».

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор просить ухвалу господарського суду скасувати, прийняти нове рішення, яким грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» відхилити в повному обсязі.

Публічне акціонерне товариство «Евелін Косметікс Дистрибуція» у відзиві на апеляційну скаргу просить повністю скасувати ухвалу господарського суду та прийняти нове рішення про відхилення грошових вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» у повному обсязі, оскільки судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, а саме ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін. Вважає, ухвалу господарського суду законною, а доводи апеляційної скарги такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи таке.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" відповідно до процедури, передбаченої ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду від 27.08.2015 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 4 місяці, до 27.12.2015р. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гладія Олександра Васильовича; кандидатури арбітражних керуючих Ткаченко Д.В., Андросової В.Є., Бєлової О.А., Ткачук О.В., Гусака Ю.М. та Штельманчука М.С. на участь у справі в якості ліквідатора відхилено.

28.08.2015 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення про визнання товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 р. згадана постанова суду першої інстанції скасована в частині призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гладія О.В. та відхилення кандидатури арбітражного керуючого Гусака Ю.М.; прийнято в цій частині нове рішення про призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Гусака Ю.М.; кандидатуру арбітражного керуючого Гладія О.В. відхилено.

Відповідно до ч.3 ст.95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

22.09.2015 р. товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Пальміра" звернулось до господарського суду з заявою, в якій просило визнати грошові вимоги на суму 196 856 362, 13 грн. - основний борг та 2 436,00 грн. - судовий збір.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для визнання заявлених товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Пальміра" грошових вимог, колегія суддів враховує наступне.

Згідно ч.2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 626, 627 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Відповідно до ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.1078 ЦК України).

Сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст.1079 ЦК України).

Відповідно до ст.553 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Статтею 544 ЦК України визначено, що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці

Отже, відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України порука - це забезпечувальне зобов'язання, яке виникає внаслідок невиконання боржником основного зобов'язання і у цьому випадку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України, в разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, сутність солідарного обов'язку полягає в тому, що у випадку невиконання боржником грошового зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор має право вимагати виконання цього грошового зобов'язання одночасно як від боржника, так і від поручителя.

Матеріалами справи підтверджено, що 14.12.2006 р. між публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та приватним підприємством "Саньсун" укладено кредитний договір № 0, відповідно до п.1.1. якого банк зобов'язався надавати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у формі кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 12 435 000 доларів США.

Відповідно до додаткової угоди № 15 від 02.11.2011 р. до кредитного договору від 14.12.2006 р. сторони домовилися встановити кредитний ліміт у розмірі 104 266 842,15 грн.

В подальшому сума кредиту та дата повернення кредитних коштів змінювалась укладеними між сторонами додатковими угодами до кредитного договору.

24.06.2011 р. між публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та приватним підприємством "Саньсун" укладено кредитний договір № 0, згідно п.1.1. якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти у розмірі 32 665 974,00 грн.

Надалі сума кредиту та дата повернення кредитних коштів змінювалася укладеними між сторонами додатковими угодами до кредитного договору від 24.06.2016 р.

В підтвердження факту видачі кредитних коштів за згаданими кредитними договорами, а також наявності заборгованості за цими договорами, заявником надано відповідні виписки по кредитному договору, довідки публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк».

Так, за кредитним договором від 14.12.2006 р. розмір заборгованості за основним боргом складає 103 538 684, 40 грн., по відсоткам - 21 956 913,81 грн. та комісії - 1 589 465,59 грн.

За кредитним договором від 24.06.2011 р. основний борг становить 30 653 764,70 грн., відсотки - 8 051 722,17 грн.

28.11.2013 р. між публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Фінанс" укладено договір № 53/FАА про відступлення права вимоги, за умовами якого, первісний кредитор відступив новому кредитору в повному обсязі право вимоги по кредитному договору № 0 від 14.12.2006 р. та по кредитному договору №0 від 24.06.2011 р.

Пунктом 1.2. договору № 53/FАА від 28.11.2013 р. сторони погодили про відступлення суми заборгованості боржника за кредитним договором, яка складається із основної суми кредиту, суми процентів за користування кредитом, комісій, тощо, яка станом на день підписання цього договору становить 165 780 550,67 грн.

Відповідно до п.1.3. договору № 53/FАА від 28.11.2013 р. моментом переходу права вимоги первісного кредитора за кредитним договором до нового кредитора вважається момент надходження суми вартості відступленого права, передбаченої пунктом 2.1. цього договору, в повному обсязі на рахунок первісного кредитора. До нового кредитора переходить право вимоги в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та зазначені у п.1.2. цього договору.

Вартість відступленого права вимоги за кредитними договорами складає 62 000 000,00 грн. (п.2.1. договору № 53/FАА від 28.11.2013 р.).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» сплатило публічному акціонерному товариству "УкрСиббанк" вартість відступленого права по договору № 53/FАА від 28.11.2013 р., що підтверджується виписками по рахунку.

Таким чином, до товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» перейшло право грошової вимоги до приватного підприємства «Саньсун» по кредитному договору № 0 від 14.12.2006 р. та по кредитному договору №0 від 24.06.2011 р.

28.11.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Пальміра" укладено договір № 28/11 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор, в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством, за плату, передбачену даним договором, в повному обсязі відступає, а новий кредитор набуває в повному обсязі право грошових вимог, яке виникне в майбутньому у первісного кредиторами за кредитними договорами № 0 від 14.12.2006р. та № 0 від 24.06.2011р.

Згідно цього договору відступається сума заборгованості боржника за кредитним договором, яка складається із основної суми кредиту, суми процентів за користування кредитом, комісій, тощо, яка станом на день підписання цього договору становить 165 780 550,67 грн. (п.1.2 договору № 28/11 від 28.11.2013 р.).

Відповідно до п.1.3 договору № 28/11 від 28.11.2013 р. моментом переходу права вимоги первісного кредитора за кредитним договором до нового кредитора вважається момент надходження суми вартості відступленого права, передбаченої п.2.1. цього договору, в повному обсязі на рахунок первісного кредитора. До нового кредитора переходить право вимоги переходить право вимоги в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав та зазначені у п.1.2. цього договору.

Вартість відступленого права вимоги по кредитним договорам складає 65 200 000,00 грн. (п.2.1. договору № 28/11 від 28.11.2013 р.).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Пальміра" сплатило товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» вартість відступленого права по договору № 28/11 від 28.11.2013 р. в розмірі 65 200 000,00 грн., що підтверджується відповідними виписками по рахунку.

Отже, до товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Пальміра" перейшло право вимоги до приватного підприємства «Саньсун» за кредитними договорами № 0 від 14.12.2006 р. та № 0 від 24.06.2011 р.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків з 22.01.2014 р. по 31.07.2015 р., підписаному між товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Пальміра" та приватним підприємством «Саньсун», заборгованість за кредитними договорами № 0 від 14.12.2006 року та № 0 від 24.06.2011 року становить 146 699 774,13 грн.

19.12.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Слобожанка» укладено договір поруки №» 19/12, відповідно до п.1.1. якого поручитель поручається перед кредитором за виконання приватним підприємством «Саньсун» усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору № 0 від 14.12.2006 р. та кредитного договору № 0 від 24.06.2011 р., існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому згідно умов основних договорів.

11.05.2011 р. між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд-С» укладеного договір про відкриття кредитної лінії №3811.

Згідно п.1.1. договору № 3811 від 11.05.2011 р. банк відкриває позичальнику кредитну лінію у національній валюті та на підставі додаткових угод до цього договору окремими частинами надає позичальнику кредит на умовах і порядку, визначених цим договором.

В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди до договору № 3811 від 11.05.2011 р.

На виконання умов договору № 3811 від 11.05.2011 р. банк надав позичальнику окремими траншами кредит на загальну суму 93 989 156,79 грн., що підтверджується виписками по рахунку.

Відповідно до умов договору № 38-Ф/13 від 24.12.2013 р., укладеному між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надбання» та товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра», клієнт відступив фактору право грошової вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-С», що належить первісному кредитору згідно договору про відкриття кредитної лінії № 38/11 від 11.05.2011р.

У пункті 1.2. договору № 38-Ф/13 від 24.12.2013 р. сторони дійшли згоди, що за основним договором відступається право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту отриманою боржником відповідно до основного договору в сумі 87048 684,19грн.

Права грошової вимоги вважаються відступленими фактору в день отримання клієнтом грошових коштів від фактора у строки та порядку, передбаченими п.3.2. цього договору. Додаткового оформлення відступлення прав вимоги не вимагається. Після переходу прав вимоги до фактора, останній стає кредитором по відношенню до боржника та набуває відповідні права вимоги. Таке відступлення не потребує вчинення будь-яких додаткових дій з боку фактора або клієнта або підписання будь-яких документів (п.1.3. договору № 38-Ф/13 від 24.12.2013 р.).

За п.3.2. договору № 38-Ф/13 від 24.12.2013 р. фактор зобов'язаний передати в розпорядження клієнта грошові кошти у розмірі 52 000 000,00 грн.

Випискою по рахунку підтверджено факт перерахуванням товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» грошових коштів у розмірі 52000000,00 грн. товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надбання».

Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» набуло право вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-С» щодо повернення заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії № 38/11 від 11.05.2011 р.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків з 24.12.2013 р. по 31.07.2015 р., складеному та підписаному товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд-С» заборгованість за договором факторингу № 38-Ф/13 від 24.12.2013 р. складає суму 50 456 588,00 грн., з урахуванням часткового погашення заборгованості у сумі 36 892 096,19 грн.

15.01.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Слобожанка» укладено договір поруки № 15/01.

Згідно п.1.1. договору поручитель поручається перед кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд-С» усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про відкриття кредитної лінії № 38/11 від 11.05.2013 р., існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому згідно умов основного договору. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржника за основним договором.

З урахуванням наведеного, право вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальмира» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Слобожанка» виникло на підставі кредитних договорів №0 від 14.12.2006р., № 0 від 24.06.2011 р. та договорів поруки №19/12 від 19.12.2013 р., № 15/01 від 15.01.2014 р.

Згідно положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у процедурі банкрутства при розгляді заяв з грошовими вимогами до боржника, суд не вирішує спір по суті, а лише встановлює розмір грошових вимог кредиторів та вчиняє інші дії, передбачені вказаним Законом. Тому суд, при розгляді кредиторських вимог може в залежності від наявності чи відсутності доказів, що підтверджують заборгованість боржника, визнати або відхилити грошові вимоги на підставі норм чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Пальміра» до банкрута підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому обґрунтовано визнані господарським судом.

Посилання скаржника щодо фіктивності спірних договорів поруки, судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки в даному випадку, суд не вирішує спір по суті, у зв'язку з чим відсутня можливість встановити факт фіктивності зазначених договорів.

Враховуючи викладене, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2016р. у справі №904/7099/15 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 21.10.16р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя О.В. Березкіна

Суддя І.М. Подобєд