КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2016 р. справа№ 910/4997/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

секретар: Ковальчук Р.Ю.

за участю представників: позивача - ОСОБА_2

відповідача-1 - не з'явились

відповідача-2 - Дудко О.В.

третьої особи - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Оазіс»

на рішення Господарського суду м. Києва від 29.06.2016 р.

у справі № 910/4997/16 (суддя - Босий В.П.)

за позовом ОСОБА_4

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2004»

2. Дочірнього підприємства «Оазіс»

третя особа Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

про визнання недійсним рішення загальних зборів, наказу та скасування державної реєстрації змін

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2004» (далі - відповідач-1) та Дочірнього підприємства «Оазіс» (далі - відповідач-2) про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Прогрес-2004», оформленного протоколом № 9 позачергових загальних зборів учасників від 06.09.2006 р.; визнання недійсним наказу № 240913-к від 24.09.2013 р. про призначення особи, уповноваженої представляти інтереси ТОВ «Прогресс-2004» без довіреності на підставі протоколу № 9 позачегових зборів учасників ТОВ «Прогресс-2004» від 06.09.2006 р.; скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, зміна складу підписантів та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «Прогресс-2004», проведених державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві починаючи з 30.04.2014 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.03.2016 р. було залучено до участі у справі у якості третьої особи на стороні відповідачів - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.06.2016 р. у справі № 910/4997/16 позовні вимоги задоволено частково; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Прогресс-2004», оформлене протоколом № 9 від 06.09.2006 р.; скасовано проведену 30.04.2014 р. державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві державну реєстрацію змін до відомостей про ТОВ «Прогресс-2004» та включення ОСОБА_5 до складу осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності; припинено провадження у справі в частині визнання недійсним наказу № 240913-к від 24.09.2013 р. про призначення особи, уповноваженої представляти інтереси ТОВ «Прогресс-2004» без довіреності на підставі протоколу № 9 позачергових загальних зборів учасників від 06.09.2006 р.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 29.06.2016 р., Дочірнє підприємство «Оазіс» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про повну відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач-2 посилається на відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки наданий позивачем висновок судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0002862 № 2-3556/15, від 28.12.2015 р. не є належним доказом при розгляді даної справи, оскільки свідоцтво експерта ОСОБА_6, яка здійснювала цю експертизу, було недійсним станом на дату складення вказаного висновку.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2016 р. апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Оазіс» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.09.2016 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2016 р. було відкладено до 06.10.2016 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2016 р. було продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи до 20.10.2016 р.

В засідання суду, призначене на 20.10.2016 р., представники відповідача-1 та третьої особи не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

ОСОБА_4 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2004» з часткою в статутному капіталі у розмірі 50%, що підтверджується статутом вказаного товариства в редакції, затвердженій рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Прогрес-2004» від 30.03.2006 р., та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 04.02.2016 р.

06.09.2006 р. відбулися загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2004», на яких були прийняті рішення, оформлені протоколом № 9, про:

- зміну місцезнаходження ТОВ «Прогрес-2004»;

- уповноваження директора ТОВ «Прогрес-2004» на вчинення дій з питань, які належать до виключної компетенції учасників цього товариства з приводу діяльності, реорганізації, збільшення статутного капіталу, внесення змін, продажу товариства;

- уповноваження на підписання нової редакції статуту ТОВ «Прогрес-2004» ОСОБА_7, як директора цього товариства, уповноваження на вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією змін до установчих документів товариства, ОСОБА_8, як директора товариства, з правом передоручення цих повноважень іншим особам, та ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 без права передоручення, покладених на них повноважень іншим особам. Доручення ОСОБА_8 видати від імені підприємства довіреність ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією змін до установчих документів підприємства.

24.09.2013 р., на підставі протоколу № 9 від 06.09.2006 р., директором ТОВ «Прогрес-2004» був виданий наказ № 240913-к, яким було призначено ОСОБА_5 на посаду заступника директора ТОВ «Прогрес-2004» з 24.04.2014 р., надано йому повноваження на вчинення необхідних юридично значимих дій і підписання необхідних документів.

30.04.2014 р. державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві було проведено державну реєстрацію змін до відомостей про ТОВ «Прогрес-2004» та включено ОСОБА_5 до складу осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що, на думку позивача, вона не брала участі в оспорюваних загальних зборах ТОВ «Прогрес-2004», підпис ОСОБА_4, як учасника ТОВ «Прогрес-2004», на протоколі загальних зборів № 9 від 06.09.2006 р. є підробленим, а відтак прийняте на таких загальних зборах рішення є недійсним.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Право на вільне розпорядження належними учаснику корпоративними правами є невід'ємним. Корпоративні правовідносини існують безстроково і припиняються внаслідок настання обставин, передбачених законом.

Згідно зі статутом відповідача, в редакції, затвердженій рішенням позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Прогрес-2004» від 30.03.2006 р., учасниками товариства з рівними частками в статутному капіталі у розмірі 50 % є ОСОБА_4 та ОСОБА_12.

Як передбачено ст. 58 Закону України «Про господарські товариства», вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному фонді.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори. Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду (ст. 98 ЦК України).

Як зазначено вище, 06.09.2006 р. відбулися загальні збори учасників ТОВ «Прогрес-2004», у яких взяли участь ОСОБА_12 та ОСОБА_4, тобто учасники, яким належать частки, що в сукупності становлять 100% статутного капіталу ТОВ «Прогрес-2004».

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів. Будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. У випадках, передбачених установчими документами або затвердженими товариством правилами процедури, допускається прийняття рішення методом опитування. У цьому разі проект рішення або питання для голосування надсилається учасникам, які повинні у письмовій формі сповістити щодо нього свою думку. Протягом 10 днів з моменту одержання повідомлення від останнього учасника голосування всі вони повинні бути проінформовані головою про прийняте рішення. Голова зборів товариства організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів.

Згідно з п. 11.6 статуту ТОВ «Прогрес-2004», в редакції, затвердженій рішенням позачергових загальних зборів учасників від 30.03.2006 р., загальні збори учасників товариства є правомочними, якщо на них присутні учасники товариства, які володіють в сукупності більш як 60% голосів.

Таким чином, вимоги чинного законодавства України та статуту Товариства визначають кворум для проведення загальних зборів - наявність учасників, які володіють більш як 60% голосів.

Задовольняючи позовні вимоги частково, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_4 участі у загальних зборах не брала, і протокол позачергових загальних зборів учасників товариства № 9 від 06.09.2006 р. не підписувала, а її підпис на такому протоколі є підробленим, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи №1554 від 28.12.2015 р. Оскільки позивач у даній справі володіє часткою статутного капіталу у розмірі 50% товариства, проведення позачергових загальних зборів учасників товариства 06.09.2006 р. відбулося за її відсутності, а отже за відсутності кворуму для повноважності загальних зборів, передбаченого Законом України «Про господарські товариства».

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Вбачається, що на підставі постанови про призначення судово-почеркознавчої експертизи слідчого СВ Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві від 21.12.2015 р. за кримінальним провадженням № 0002862, експертом ОСОБА_6 ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» було проведено судово-почеркознавчу експертизу, за результатами якої складено висновок № 1554 від 28.12.2015 р.

У вказаному висновку зазначено, що підпис від імені ОСОБА_4, зображення якого міститься в графі: «ОСОБА_4» в електрофотокопії протоколу № 9 позачергових загальних зборів учасників товариства від 06.09.2006 р., виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_4.

Однак, відповідно до листа Міністерства юстиції України від 29.07.2016 р. № 26375-2090-0-33-16/9 ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» не належить до державних спеціалізованих установ, що здійснюють судово-експертну діяльність згідно із законом та не наділена повноваженнями на проведення почеркознавчої експертизи.

Також, відповідно до витягу з Реєстру атестованих судових експертів, станом на час складення вищевказаного висновку (28.12.2015 р.), свідоцтво судового експерта ОСОБА_6 було недійсним.

Так, згідно з відомостями картки ОСОБА_6, розміщеної на сайті Міністерства юстиції України, їй видавалися наступні документи, що підтверджують кваліфікацію судового експерта:

- свідоцтво НОМЕР_2, видане на підставі рішення Експертно-кваліфікаційної комісії МВС України від 26.02.1993 р., закінчило строк дії 31.12.1998 р.

- свідоцтво НОМЕР_3, видане на підставі рішення Експертно-кваліфікаційної комісії МВС України від 25.10.2000 р., закінчило строк дії 31.12.2005 р.

- свідоцтво НОМЕР_4, видане на підставі рішення Експертно-кваліфікаційної комісії МВС України від 06.10.2008 р., недійсне з 29.03.2010 р. на підставі наказу № 558 від 29.03.2010 р.

- свідоцтво НОМЕР_5 (номер змінено на НОМЕР_6), видане на підставі рішення Експертно-кваліфікаційної комісії Київського НДІСЕ від 30.03.2011 р. №2 (1), недійсне з 06.06.2012 р. на підставі наказу № 158/12-3871 від 08.06.2012р.

Крім того, відсутні відомості щодо видачі ОСОБА_6 свідоцтв, які підтверджують її кваліфікацію судового експерта після 06.06.2012 р. у Реєстрі атестованих судових експертів.

Таким чином, станом на день складення висновку судово-почеркознавчої експертизи (28.12.2015 р.) ОСОБА_6 не мала кваліфікації судового експерта, зокрема, по експертній спеціальності «1.1 Дослідження почерку і підписів», визначену у Додатку № 6 до Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 № 301/5, що є обов'язковою умовою для проведення експертом почеркознавчої експертизи.

Отже, у зв'язку із скасуванням дії кваліфікаційних документів, що надають право ОСОБА_6 здійснювати експертну діяльність, а саме: свідоцтва експерта-криміналіста від 06.10.2008 р. та свідоцтва експерта-криміналіста від 30.03.2011 р., наданий нею висновок судово-почеркознавчої експертизи від 28.12.2015 р.. є неналежним доказом в розумінні Закону України «Про судову експертизу», та в матеріалах даної справи відсутні будь-які інші докази, які підтверджують підроблення підпису учасника ТОВ «Прогрес-2004» у протоколі № 9 позачергових загальних зборів учасників від 06.09.2006 р.

Відтак, проведення судової експертизи можливо доручати лише особам, яких атестовано відповідно до Закону України «Про судову експертизу» і включено до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України.

Як передбачено ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судову експертизу», особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів.

Крім того, як вбачається з висновку судово-почеркознавчої експертизи, ОСОБА_6 проводила експертне дослідження підпису ОСОБА_4 у протоколі на підставі його фотокопії, що є порушенням вимог п. 3.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а також п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, якими передбачається проведення почеркознавчих досліджень за оригіналами документів.

У зв'язку з тим, що оригінал протоколу № 9 позачергових загальних зборів учасників від 06.09.2006 р. відсутній у матеріалах справи, а також останній відсутній і у сторін та третьої особи, судова колегія позбавлена можливості в апеляційній інстанції призначити повторну судову почеркознавчу експертизу зразку підпису ОСОБА_4

Відповідно до п. 1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, почеркознавча експертиза відноситься до категорії криміналістичних експертиз.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов'язана з проведенням криміналістичних експертиз.

Як передбачено ч. 3 ст. 10 Закону України «Про судову експертизу», до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим законом.

Враховуючи вказані норми законодавства, проведення криміналістичних експертиз державними спеціалізованими установами є імперативною нормою права, що виключає можливість для осіб, які призначають проведення судової почеркознавчої експертизи на власний розсуд обирати експертну установу.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» до державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров'я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Так, єдиним доводом на підтвердження підроблення підпису ОСОБА_4 у протоколі № 9 позачергових зборів учасників ТОВ «Прогрес-2004» від 06.09.2006 р. є висновок, наданий експертом ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа», тобто, господарський товариством, яке не наділене повноваженнями щодо проведення криміналістичних експертиз, до яких належить почеркознавча експертиза.

Отже, висновок судово-почеркознавчої експертизи за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0002862 від 28.12.2015 р., № 1554 здійснений в порушення вимог ст. 41 ГПК України, ст. ст. 7-9 Закону України «Про судову експертизу» та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, оскільки складений особою, яка згідно з Реєстром атестованих судових експертів не має відповідного дозволу на проведення почеркознавчої експертизи, а також проведено господарським товариством, яке не наділено повноваженнями на здійснення почеркознавчої експертизи.

Враховуючи викладене та наявні в справі матеріали, колегія суддів дійшла висновку про те, що 06.09.2006 р. відбулись позачергові загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-2004», які були проведені за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_12, тобто за наявності кворуму, наведене підтверджується протоколом № 9 від 06.09.2006 р. Інших належних та допустимих переконливих доказів суду не надано.

Відтак, вимога позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Прогрес-2004», оформленного протоколом № 9 позачергових загальних зборів учасників від 06.09.2006 р., є необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Інша вимога позивача про скасування державної реєстрації змін до відомостей, про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, зміна складу підписантів та до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «Прогресс-2004», проведених державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві починаючи з 30.04.2014 р. також задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від основної позовної вимоги.

Стосовно позовної вимоги про визнання недійсним наказу № 240913-к від 24.09.2013 р. про призначення особи, уповноваженої представляти інтереси товариства без довіреності на підставі протоколу № 9 позачергових загальних зборів учасників товариства від 06.09.2006 р., судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до абз. 4 п. 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25.02.2016 р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», якщо в позовній заяві об'єднано вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів про обрання, звільнення, відкликання, поновлення на посаді тощо керівників чи інших посадових осіб юридичної особи з підстав порушення норм ЦК України, ГК України, Закону України «Про господарські товариства», Закону України «Про акціонерні товариства», інших норм цивільного та господарського законодавства, статуту товариства з вимогами скасувати наказ про призначення (звільнення, відкликання) керівника чи іншої посадової особи або розірвати трудовий контракт, укладений з керівником чи іншими посадовими особами, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК України відмовляє у прийнятті позовної заяви в частині вимог, які стосуються відповідного наказу або трудового контракту, а у разі помилкового порушення провадження у справі щодо наведених вимог - припиняє провадження в частині цих вимог на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що спір в частині визнання недійсним наказу № 240913-к від 24.09.2013 р. про призначення особи, уповноваженої переставляти інтереси товариства без довіреності на підставі протоколу № 9 позачергових загальних зборів учасників товариства від 06.09.2006 р., не підлягає вирішенню в господарських судах України, а тому провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведених обставин, судом першої інстанції при прийнятті рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції від 29.06.2016 р. у справі № 910/4997/16 в частині задоволених позовних вимог підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині, а в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Стосовно витрат скаржника за подання апеляційної скарги, то відповідно до ст. 49 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Оазіс» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 29.06.2016 р. у справі № 910/4997/16 скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

3. Викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції:

«1. Припинити провадження у справі в частині визнання недійсним наказу № 240913-к від 24.09.2013 р. про призначення особи, уповноваженої представляти інтереси ТОВ «Прогресс-2004» без довіреності на підставі протоколу № 9 позачергових зборів учасників ТОВ «Прогресс-2004» від 06.09.2006 р.

2. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити».

4. Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Дочірнього підприємства «Оазіс» (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15, літ. «А», приміщення № 17, ) 3 031,(три тисячі тридцять одна),60 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання данної постанови суду.

6. Матеріали справи № 910/4997/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Копію постанови надіслати сторонам та третій особі.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран