РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016Справа №910/14287/16
За позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія"

Про відшкодування шкоди 948 708,00 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Галагуз М.О.

від відповідача: Журба М.В. (дов. Від 16.09.2016)

Часник С.А. (дов. Від 16.09.2016)

В судовому засіданні 19.10.2016 судом на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

04.08.2016 до Господарського суд м. Києва надійшла позовна заява № 2500/2 від 29.07.2016 Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (надалі - позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія" (надалі - відповідач) 948 708,00 грн.

Ухвалою від 05.08.2016 було порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд в засіданні на 29.08.2016.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребувані ухвалою суду документи не надіслав, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відео конференції.

29.08.2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 14.09.2016.

14.09.2016 представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребувані ухвалою суду документи не надіслав, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

14.09.2016 представник позивача в судове засідання з'явився, заявив клопотання про відкладення розгляду справи та проведення судового засідання в режимі відео конференції.

14.09.2016 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 05.10.2016.

В судове засідання, призначене на 05.10.2016, з'явились представники сторін та надали пояснення по справі.

Представник відповідача заявив клопотання про продовження строків розгляду справи.

05.10.2016 ухвалою суду продовжено строк розгляду справи та відкладено судове засідання на 19.10.2016.

В судове засідання, призначене на 19.10.2016, з'явились представники сторін та надали пояснення по справі.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

В своїй позовній заяві позивач посилається на висновки планової перевірки, згідно якої Позивачем в період з 07.08.2012 р по 06.08.2015 р нібито незаконно було забрано з підземного водоносного горизонту (свердловин) 332880,0 м3 води згідно довідки № 30 від 06.08.2015 р. наданою Позивачем. Єдиним доводом Позивача є відсутність у Відповідача спеціального дозволу на користування надрами.

Судом встановлено, ТОВ «Українська водна компанія» здійснює централізоване водопостачання в селах Семенівка, Обільне, Рівне, Тамбовка, що входять до складу Семенівської сільської ради, Мелітопольського району Запорізької області, на підставі чотирьох Концесійних договорів на об'єкти централізованого водопостачання укладеного з Семенівською сільською радою (далі - Сільрада) перший укладений 12.08.2011 р., інші три 17.02.2012 р.

Згідно п. 1.1. вищевказаних концесійних договорів та актів приймання-передачі до них Сільрада передала Відповідачу на 49 років 11 місяців виключне право здійснювати управління об'єктом концесії, до складу якого входять: артезіанські свердловини (№№ 14, 8, ЗО, 17, 25 (законсервована), 5, 1), насоси, башти, водопровід та інші засоби. Відповідно до п. 1.4., призначення об'єкта концесії - за безпечення послугами з централізованого водопостачання усіх категорій споживачів.

В концесії було передано 7 свердловин, 6 з яких використовуються для здійснення централізованого водопостачання.

Відповідно пунктів 7.2. та 7.3. концесійних договорів Відповідач зобов'язаний за власний рахунок одержати ліцензію на здійснення господарської діяльності з надання послуг з централізованого водопостачання та отримати всі інші необхідні дозволи і не приступати до надання послуг з водопостачання без необхідних дозвільних документів.

На виконання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення затверджених Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 14 лютого 2001 року N 35/3430.08.2011 року Відповідач отримав Ліцензію на централізоване водопостачання та водовідведення, видану Запорізькою обласною державною адміністрацію № 12-л.

Порядок погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. N 321, Відповідач отримав Дозвіл на спеціальне водокористування № Укр. 5934/3ап., термін дії якого з 02.04.2012 року по 31.12.2015 року.

У Дозволі на спеціальне водокористування зазначено, що ліміт забору води з підземних вод встановлюється на рівні 812 м3 на добу.

В акті перевірки Позивача зазначено, що Відповідач: дотримується умов дозволу на спеціальне водокористування; вода (водні об'єкти) використовуються відповідно до цілей та умов їх надання; ліміт забору води дотримується; ліміти використання води дотримуються; облік забору води здійснюється; облік використання води здійснюється;

Відповідно до частини 2 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі» від 08.12.2015 р. № 867-УІІІ, Землевласники і землекористувачі, які на момент набрання чинності цим Законом розпочали відповідно до вимог законодавства процес отримання спеціальних дозволів та гірничого відводу, не потребують з моменту набрання чинності цим Законом таких спеціальних дозволів та гірничого відводу для видобування підземних вод (крім мінеральних), а також не несуть відповідальності за видобування до набрання чинності цим Законом підземних вод (крім мінеральних) без таких спеціальних дозволів та гірничого відводу у разі, якщо таке видобування здійснювалося в обсягах, передбачених частиною першою статті 23 Кодексу України про надра.

Статтею 23 Кодексу України про надра, передбачено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Відповідно до зафіксованої в акті перевірки кількості кубічних метрів води добутої з підземних водоносних горизонтів за період з 07.08.2012 по 06.08.2015 рр. (332880 куб. метрів /1095 днів), жоден з шести об'єктів водозабору, що обслуговуються ТОВ «Українська водна компанія», та знаходяться у власності Семенівської сільської ради з розташуванням на належних їй землях, не перевищує продуктивності водозаборів підземних вод понад 300 кубічних метрів на добу, що є підставою для здійснення видобутку питної води без спеціального дозволу. Отже, з кожного з водозаборів у середньому видобувається близько 50,66 куб. метрів на добу, тобто у 6 разів менше встановленої норми.

Згідно п. 6.5. концесійних договорів, передача об'єктів у концесію не припиняє права комунальної власності територіальної громади Семенівської сільської ради, Мелітопольського району, Запорізької області на об'єкти концесії та не є підставою для переходу права власності на об'єкти концесії до Концесіонера (Відповідача). Отже, власником та землевласником об'єкту концесії є Семенівська сільська рада, Мелітопольського району, Запорізької області.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокуратури є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судовий збір відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська водна компанія" про відшкодування шкоди 948 708,00 грн. - відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 21.10.2016

Суддя М.О. Лиськов