ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"18" жовтня 2016 р. Справа № 911/4472/13

за заявою ліквідатора ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 20.06.2016 № 02-06/214 (вх. № 12914/16)

до відповідача гр. ОСОБА_3, Київська обл., м. Тетіїв

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - гр. ОСОБА_4, Київська обл., Володарський р-н, с. Косівка

про визнання права власності на майно та вилучення його на користь Банкрута

у справі № 911/4472/13

за заявою Публічного акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп», Київська обл., Тетіївський р-н, с. Кашперівка () - Кредитор

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., м. Тетіїв (ідентифікаційний номер) - Боржник/Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

учасники у справі про банкрутство згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/4472/13 за заявою ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» до боржника ФОП ОСОБА_1 про банкрутство, порушена ухвалою від 19.12.2013 з урахуванням приписів ст. 90-92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Постановою господарського суду Київської області від 30.01.2014 визнано банкрутом ФОП ОСОБА_1 та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2; вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.11.2015 справу № 911/4472/13 прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.12.2015 у справі № 911/4472/13, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2016, зокрема, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 17.05.2013, укладений ОСОБА_1 з громадянином ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 (реєстраційний № 339) з продажу квартири АДРЕСА_1.

До господарського суду Київської області від ліквідатора Банкрута надійшла заява № 02-06/214 від 20.06.2016 (вх. № 12914/16) про визнання права власності на майно та витребування його на користь Банкрута.

Ухвалою суду від 12.07.2016 вказану заяву прийнято у межах провадження у справі № 911/4472/13 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.08.2016.

09.08.2016 за допомогою електронної пошти суду від ОСОБА_4 надійшла заява б/№ від 09.08.2016 (вх. № 16501/16) про зобовязання ліквідатора Банкрута надати рахунок на оплату 37161,00 грн. для проведення відшкодування вартості квартири в грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення Договору купівлі-продажу квартири від 17.05.2013, та віднесення погашення боргу в першу чергу в процесі банкрутства.

Ухвалою суду від 10.08.2016 розгляд поданої ліквідатором Банкрута заяви відкладено на 07.09.2016.

07.09.2016 через канцелярію суду надійшли додаткові письмові пояснення ліквідатора Банкрута від 07.09.2016 № 02-06/222 (вх. № 18218/16) по суті справи.

Ухвалою суду від 07.09.2016 розгляд поданої ліквідатором Банкрута заяви відкладено на 18.10.2016; залучено гр. ОСОБА_3 до участі у даній справі при розгляді заяви ліквідатора, в якості відповідача; залучено гр. ОСОБА_4 до участі у даній справі при розгляді заяви ліквідатора, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; витребувано додаткові докази від приватного нотаріуса ОСОБА_5

19.09.2016 через канцелярію суду надійшов лист приватного нотаріуса Тетіївського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 від 16.09.2016 № 85/01-16 (вх. № 19229/16) з витребуваними документами.

03.10.2016 через канцелярію суду надійшов лист ліквідатора Банкрута від 03.10.2016 № 02-06/228 (вх. № 20346/16) з доданими додатковими документами.

18.10.2016 через канцелярію суду надійшов лист ліквідатора Банкрута від 18.10.2016 № 02-06/229 (вх. № 21629/16) з доданими додатковими документами.

18.10.2016 у судове засідання зявились представник Кредитора та ліквідатор Банкрута і надали пояснення у справі. Інші учасники у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Детально дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників у справі про банкрутство суд зазначає таке.

У своїй заяві ліквідатор Банкрута на підставі ч. 2 ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також на підставі загальних норм цивільного законодавства (ст. 203, 215, 216, 330, 388 ЦК України), просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на майно: квартиру № 12, що у будинку № 3 по вулиці Вишневій в місті Тетієві Київської області та вилучити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) квартиру № 12, що у будинку № 3 по вулиці Вишневій в місті Тетієві Київської області.

В обґрунтування поданої заяви ліквідатор посилається на те, що в межах даної справи визнано недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири від 17.05.2013, укладений ОСОБА_1 з громадянином ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_5 (реєстраційний № 339) з продажу квартири АДРЕСА_1, отже вказане майно повинно бути повернуто в ліквідаційну масу.

В той же час станом на 07.06.2016 спірне майно - квартира № 12, що у будинку № 3 по вул. Вишневій у місті Тетієві Київської області, належить на праві власності ОСОБА_3, про що суду в якості доказу надано копію Інформаційної довідки від 07.06.2016 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо № 60869398.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Поряд з викладеним вище суд зазначає, що під час провадження у справі про банкрутство норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» превалюють над іншими нормами цивільного законодавства.

При цьому, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, від 17.05.2013 за реєстровим номером 339, укладений ОСОБА_1 з громадянином ОСОБА_4, було визнано судом недійсним саме в порядку ст. 20 Закону про банкрутство.

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону про банкрутство, у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Таким чином згідно приписів ст. 20 Закону про банкрутство, наслідком визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, від 17.05.2013 за реєстровим номером 339, укладеного ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_4 може бути або повернення гр. ОСОБА_4 в ліквідаційну масу майна, отриманого за вказаним недійсним договором, або, у разі неможливості повернення майна, відшкодування гр. ОСОБА_4 вартості вказаного майна у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину.

Судом встановлено, що заява ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 20.06.2016 № 02-06/214 (вх. № 12914/16) про визнання права власності на майно та вилучення його на користь Банкрута не містить жодних вимог до гр. ОСОБА_4, щодо повернення майна, отриманого за недійсним договором чи відшкодування його ринкової вартості згідно ст. 20 Закону про банкрутство.

Підстави для визнання права власності на квартиру, що придбала гр. ОСОБА_3 та вилучення її на користь Банкрута відповідно до ст. 20 Закону про банкрутство відсутні.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що подана ліквідатором Банкрута заява про визнання права власності на майно та вилучення його на користь Банкрута не підлягає задоволенню, оскільки майно на даний час не перебуває у власності гр. ОСОБА_4, договір з яким визнано судом недійсним.

Судові витрати за розгляд заяви покладаються на заявника арбітражного керуючого ОСОБА_2

Керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора ФОП ОСОБА_1 арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 20.06.2016 № 02-06/214 (вх. № 12914/16) про визнання права власності на майно та вилучення його на користь Банкрута.

2. Копію ухвали надіслати учасниками у справі.

Повний текст ухвали підписано 20.10.2016

Суддя С.Ю. Наріжний