ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2016 р.Справа № 924/1993/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

до 1) Управління комунального майна Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

2) виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області, м. Хмельницький

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про стягнення 100 298,74 грн. витрат, понесених на проведення капітального ремонту орендованого приміщення

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1; ОСОБА_2 - за довіреністю від 11.01.2016р.

відповідача 1: ОСОБА_3 - довіреність №444 від 10.05.16р.

відповідача 2: ОСОБА_4 - довіреність №02-15-1674 від 27.11.2015р.

третьої особи: не з'явився

Повне рішення складено 17.10.2016р.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 06.04.16р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.2016р., позов задоволено частково та стягнуто з Управління комунального майна Хмельницької міської ради на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 70364,00 грн. витрат, понесених на проведення капітального ремонту, 1 055, 46 грн. витрат по оплаті судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.07.2016р. рішення господарського суду Хмельницької області від 06.04.2016р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.2016р. у справі №924/1993/15 скасовано, вищевказану справу направлено на новий розгляд господарському суду Хмельницької області

Суть спору: позивач - ФОП ОСОБА_1, м. Хмельницький звернувся з позовом до господарського суду про стягнення 100 298,74 грн. витрат, понесених на проведення капітального ремонту орендованого приміщення.

В обґрунтування позову посилається на укладений між сторонами договір оренди від 15.02.2006р. індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до комунальної власності. Згідно цього договору позивачу передано в оренду нежитлове приміщення площею 102,9 кв.м., розміщеного за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 50.

Позивач стверджує, що за погодженням з Управлінням житлово-комунального господарства, здійснив капітальний ремонт орендованого приміщення за власні кошти. Загальна вартість проведених ремонтних робіт з капітального ремонту підвального приміщення склала 100298,74грн.

Однак, в подальшому Управління комунального майна відмовило у погодженні Акту №1 відшкодування коштів, витрачених на ремонт приміщення, посилаючись на те, що останнє не надавало згоду на проведення ремонту орендованого приміщення, що розташоване за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 50.

За таких обставин, враховуючи проведені ремонтні роботи з капітального ремонту орендованого приміщення, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з Управління комунального майна Хмельницької міської ради 100298,74 грн. понесених витрат. В підтвердження своєї позиції посилається на положення ст.776 Цивільного кодексу України, ст. 283 Господарського кодексу України, ст. 18-1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Представник позивача в судове засідання з'явився, на задоволені позову наполягає. В письмових поясненнях від 19.09.2016р. зазначає, що для підприємств, що виконують роботи з поточного ремонту господарським способом, складання актів форми №КБ-2в, №КБ-3 не є обов'язковим. Отже, позивач стверджує, що акт приймання виконаних підрядних робіт та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, що були надані суду, є належними доказами виконання та прийняття робіт, оскільки відповідають вимогам встановленим у Наказі Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 21.06.2002р. №237/5 "Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві". Крім того, позивач пояснює, що квитанціями до прибуткових касових ордерів ФОП ОСОБА_1 сплатив грошові кошти в сумі 100 298,74 грн. на користь ПП "Євробілдінг" на підставі договору підряду, що підтверджує виконання в орендованому приміщенні капітального ремонту.

Також, позивач наголошує, що відповідачами не надано жодних доказів щодо спростування проведення ремонту в орендованому приміщенні по вул. Кам'янецька, 50 в м. Хмельницькому.

Представником позивача в судове засідання 03.10.2016р. надано клопотання про залучення відповідача міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності. В обґрунтування даної заяви посилається на те, що управління комунального майна Хмельницької міської ради виступає орендодавцем та не відкрито банківського рахунку, а на момент звернення з позовом до суду саме дане комунальне підприємство є балансоутримувачем, а тому обов'язок сплатити витрат покладається саме на останнього.

Крім того, позивачем надано письмові пояснення від 17.10.2016 р. в яких останній вказує на укладення між підприємцем та управлінням комунального майна Хмельницької міської ради договору оренди. З посиланням на ст. 785 ЦК України, ст. 764 ЦК України, ч.2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013 р., позивач звертає увагу суду що в період з 16.01.2007 р. по 21.03.2007 р. продовжував діяти договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності від 15.02.2006 р.

На думку приватного підприємця, зважаючи на погодження кошторису третьою особою та відповідачем, призюмується надання згоди на проведення капітального ремонту.

Додатково заявником стверджується про проведення саме капітального ремонту та наголошується, з посиланням акт приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт, про проведення капітального ремонту на загальну суму 100298,74 грн.

Як стверджує приватний підприємець належним доказом орендодавця та отримувача коштів є погоджений сторонами локальний кошторис.

В підтвердження позиції позивач посилається на ст. 776 ЦК України, ст. 18-1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна, ст.ст. 651,652,654 ЦК України, п. 10.2 договору оренди від 15.02.2006 р. та від 22.03.2007 р. зазначаючи, що листи відповідача та третьої особи не є належним доказом проведення капітального ремонту саме за власні кошти орендаря, оскільки сторони в договорі оренди не передбачали такої форми внесення змін до договору як обмін листами.

Також у даних поясненнях позивач додатково обгрунтовує необхідність залучення іншого відповідача ОСОБА_5 комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, оскільки один з відповідачів є юридичною особою без розрахункових рахунків в установах банку.

В задоволенні даного клопотання суд відмовляє, з огляду на те, що суд не вбачає підстав до прийняття рішення по справі залучати іншого відповідача - ОСОБА_5 комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності, як того вимагають приписи статті 24 ГПК України. Так, з огляду на зміст договору від 15.02.2006 р. останній не є стороною даного договору, не погоджував кошторис, та за договором від 12.02.2006 р. та від 22.03.2007 р. не є орендодавцем, а отже вказане підприємство у даних правовідносинах не виступає та не може виступати як зобов'язана сторона, про що також зазначено у п. 1.3 Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. Окрім того, до даної особи позивачем не пред'являлося жодних вимог у позовній заяві, а заміна неналежного відповідача здійснюється лише за згодою позивача, при цьому така згода відсутня.

Представник відповідача 1 - Управління комунального майна Хмельницької міської ради в судове засідання з'явився проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень наголошував на положеннях п. 6.3 договору оренди приміщення та статті 778 Цивільного кодексу України, вказуючи на необхідність отримання позивачем згоди від управління комунального майна та управління ЖКГ на початок ремонтних робіт. Проте, за твердженням відповідача, ні управлінням комунального майна, ні міським комунальним підприємством по утриманню нежитлових приміщень такий дозвіл не надавався.

Повноважний представник відповідача 2 - виконавчого комітету Хмельницької міської ради Хмельницької області в судове засідання з'явився, проти позову заперечив. Зазначив, що оскільки Управлінням комунального майна Хмельницької міської ради, як орендодавцем, дозвіл на проведення ремонтних робіт не надавався, відсутні підстави для стягнення 100 298,74 грн. витрат, понесених на проведення капітального ремонту орендованого приміщення.

Третя особа - Управління ЖКГ Хмельницької міської ради в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Відповідно до Положення про управління комунального майна Хмельницької міської ради, затвердженого рішенням 11 сесії Хмельницької міської ради №25 від 21.05.2003 року, зі змінами, внесеними рішенням 13 сесії Хмельницької міської ради №6 від 17.09.2003 року "Про затвердження Положення про управління комунального майна Хмельницької міської ради", Управління комунального майна виступає орендодавцем індивідуально визначеного (нерухомого та іншого) майна відповідно до рішень виконавчого комітету (п. 3.1. Положення).

15 лютого 2006 року між Управлінням комунального майна Хмельницької міської ради (орендодавець), приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар) та Управлінням житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради (отримувач коштів) укладено договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності (далі договір), згідно п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно нежитлове приміщення площею 102,9 кв.м., в тому числі підвал 102,9 кв.м., розміщене за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 50, на 5 поверсі, вартість встановлена за результатами проведення незалежної оцінки (експертним шляхом) і становить відповідно до Звіту про оцінку майна 78 430,00 грн. станом на 31.01.2006 року.

Майно передається в оренду під фітнес-центр терміном на 11 місяців з 15.02.2006 року по 15.01.2007 року.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не пізніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна з балансоутримувачем (п. 2.1. договору).

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням міської ради №11 від 28.12.1999 року, №6 від 24.06.2003 року. Згідно з розрахунком за перший місяць оренди: - вартість орендованого майна, встановлена за результатами проведення незалежної оцінки (експертним шляхом) 78 430,00 грн.; орендна ставка нерухомого майна 15%; сума нарахованої орендної плати за перший місяць оренди без ПДВ 980,38 грн. (без врахування індексу інфляції за лютий).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством і становить за перший місяць оренди 196,07 грн. Сума орендної плати за перший місяць оренди 1 176,45 грн. (без врахування індексу інфляції за лютий 2006 року). Орендна плата за перший місяць оренди, що підлягає до оплати коригується на індекс інфляції за лютий 2006 року. Звіт про оцінку майна, який містить висновки про вартість орендованого майна, розглядається органом, уповноваженим управляти майном (п. 3.1. договору).

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.2. договору).

Орендна плата перераховується отримувачу коштів щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем на обумовлений договором рахунок (п.3.3. договору).

У пункті 6.3. договору погоджено право орендаря за погодженням орендодавця та отримувача коштів вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переобладнання та капітальний ремонт.

Орендодавець, в свою чергу, зобов'язується забезпечити відшкодування орендарю вартість зроблених останнім невідокремлюваних приміщень орендованого майна, за наявності погодження орендодавця та отримувача коштів на такі поліпшення в межах суми природної вартості орендованого майна в результаті таких поліпшень (п.7.3. договору).

У разі припинення або розірвання договору поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна не завдаючи йому шкоди, визнаються власністю орендаря, а невідокремлені поліпшення - власністю територіальної громади міста. Питання компенсації отримувачем коштів збільшення вартості орендованого майна в результаті зазначених невідокремлюваних поліпшень вирішується відповідно до умов цього договору та чинного законодавства (п.10.4. договору).

Дія договору може бути продовжена лише за заявою орендаря шляхом укладення нового договору на підставі рішення міськвиконкому при умові відсутності заборгованості по орендній платі (п. 10.5. договору).

Договір оренди підписано представниками сторін договору та скріплено печатками орендодавця та отримувача коштів.

Згідно акту приймання-передачі від 14.02.2006 року, представниками ТОВ фірма „ЖЕК-1 здано, а орендарем ПП Кравцем ОСОБА_6 прийнято орендоване на підставі рішення виконкому від 22.12.2005 року №905 приміщення по вул. Кам'янецька, 50, загальною площею 102, 9 кв.м.

Акт підписано представниками ЖЕК-1 та орендарем.

В подальшому між управлінням комунального майна Хмельницької міської ради, як орендодавецем, позивачем, як орендарем та управлінням ЖКГ Хмельницької міської ради, як отримувачем коштів, було укладено Договори оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна від 22.07.2007 року строком до 11.01.2010 року, від 30.01.2010 року строком до 30.01.2012 року, від 02.02.2012 року строком до 02.01.2015 року та від 27.02.2014 року строком до 27.01.2017 року.

При цьому в матеріалах справи наявний акт приймання-передачі від 27.02.2014 р., згідно якого міське комунальне підприємство по утриманню нежитлових приміщень комунальної власності передало позивачу приміщення по вул. Кам'янецька 50, загал. площею 100,2 кв.м.

30 березня 2006 року, управління ЖКГ, як отримувач коштів за Договором оренди, листом №12-0730-02-08П повідомило позивача, що управління не заперечує проти проведення капітального ремонту приміщення за власні кошти орендаря після погодження кошторису на виконання робіт в управлінні ЖКГ та в управлінні комунального майна. (а.с.24).

Листом від 07.04.2006р. Управління ЖКГ повідомило, що при комісійному обстеженні орендованого приміщення (по вул. Кам'янецька, 50), останнє потребує капітального ремонту.

22 травня 2006 року, управління комунального майна листом №234 повідомило позивача, що за результатами розгляду акта обстеження орендованого нежитлового приміщення, що був наданий управлінням ЖКГ, управління комунального майна не заперечує проти проведення ремонтних робіт, зазначених в акті, за кошти орендаря (Ваші власні) (а.с.27)

18 березня 2007 року, було складено локальний кошторис 2-1-1 на капітальний ремонт орендованого підвального приміщення, на загальну суму 70 364,00 грн. та відомість ресурсів до локального кошторису 2-1-1 на капітальний ремонт орендованого підвального приміщення, погоджений та підписаний начальником управління комунального майна та начальником управління житлово-комунальних послуг (а.с.33-39).

07 березня 2008 року, управління комунального майна листом №К/2680, у відповідь на звернення позивача до міського голови щодо перевірки та погодження актів виконаних робіт по ремонту орендованого приміщення, повідомило, що для вирішення зазначеного питання необхідно подати в управління комунального майна оригінали документів про надання дозволу на проведення ремонтних робіт в орендованому приміщенні, а саме: акт обстеження, дозволи на проведення ремонту від орендодавця та отримувача коштів (відповідно до пункту 6.3 Договору оренди 22 березня 2007 року), погоджену проектно-кошторисну документацію (а.с.28).

30 січня 2009 року, згідно акта №1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2009 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за січень 2009 року, позивачем прийнято, а генпідрядником - ПП "Євробілдінг" здано роботи по проведенню капітального ремонту орендованого підвального приміщення, на загальну суму 100 298,74 грн. (а.с.40-44).

Квитанціями до прибуткових касових ордерів №141 від 18.02.2009 року, №149 від 19.02.2009 року, №163 від 25.02.2009 року, №165 від 26.02.2009 року, №167 від 27.03.2009 року, №176 від 03.03.2009 року, №172 від 02.03.2009 року, №223 від 09.04.2008 року, №231 від 10.04.2008 року, №217 від 08.04.2008 року, №215 від 07.04.2008 року підтверджується, що ПП "Євробілдінг" прийнято від ФОП ОСОБА_1 10 000, 00 грн., 10 000, 00 грн., 10 000, 00 грн., 10 000, 00 грн., 10 000, 00 грн., 2298, 74 грн., 8 000,00 грн., 10 000, 00 грн., 10 000, 00 грн., 10 000, 00 грн., 10 000, 00 грн. відповідно; на загальну суму 100 298, 74 грн.

При цьому, згідно усних пояснень позивача вказані роботи щодо проведення капітального ремонту були виконані ПП "Євробілдінг" на підставі акта №1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2009 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за січень 2009 року, не укладаючи письмового договору підряду.

19 травня 2015 року, управління комунального майна Хмельницької міської ради листом №К-4338, у відповідь на звернення щодо погодження актів виконаних робіт по ремонту орендованого приміщення по вул. Кам'янецька, 50, повідомило позивача, що управлінням не надавалася згода на проведення ремонтних робіт орендованого приміщення по вул. Кам'янецька, 50, тому підстави для погодження актів виконаних робіт відсутні. (а.с.30).

27 серпня 2015 року, управління комунального майна листом №822 знову відмовило у погодженні актів виконаних робіт та звернуло увагу на Порядок надання орендарю нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що належить до комунальної власності територіальної громади м. Хмельницького, затверджений 17 грудня 2008 року рішенням сесії Хмельницької міської ради №19. (а.с.31).

02 вересня 2015 року, управління ЖКГ Хмельницької міської ради, листом №14-14-1052, повідомило позивача, що для вирішення питання про погодження копії акта приймання виконаних будівельних робіт та копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт за січень 2009 року від 28 серпня 2015 року, що відповідно до рішення Хмельницької міської ради №8 від 23 грудня 2009 року із Положення про управління ЖКГ виключено повноваження щодо передачі в оренду нежитлових приміщень, які перебувають на балансі житлово-експлуатаційних контор, слід звернутися до управління комунального майна Хмельницької міської ради. (а.с.32, 68-70)

Враховуючи вищенаведене, позивач, вважаючи відмову Управління комунального майна Хмельницької міської ради неправомірною, звернувся до суду із даним позовом, у якому просить суд стягнути 100 298,74 грн. витрат, понесених на проведення капітального ремонту приміщення.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобов'язань і є обов'язковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення зобов'язання у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зобов'язанням, відповідно до ст.509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Такі ж правила встановлює і ст.174 ГК України.

Предметом даного спору є відшкодування витрат, понесених на проведення капітального ремонту орендованого приміщення.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (орендарем) та відповідачем 1 Управлінням комунального майна, існували відносини оренди нежитлового приміщення площею 102, 9 кв.м., що розміщене за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 50, згідно договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності від 15.02.2006 року.

Статтею 1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що цей Закон зокрема регулює майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

Згідно зі ст. 776 ЦК України та ст. 18-1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" поточний ремонт майна, переданого в оренду, проводиться орендарем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором. Капітальний ремонт речі переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт проводиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором, або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або відшкодування вартості ремонту; 2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

За приписами ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Статтею 778 ЦК України визначено, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Аналогічні положення обумовлені і пунктами 6.3. (право орендаря за погодженням орендодавця та отримувача коштів вносити зміни до складу орендованого майна, проводити його реконструкцію, технічне переобладнання та капітальний ремонт) та 7.3. (орендодавець зобов'язується забезпечити відшкодування орендарю вартість зроблених останнім невідокремлюваних поліпшень орендованого майна, за наявності погодження орендодавця та отримувача коштів на такі поліпшення) договорів оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності.

Невід'ємні поліпшення орендованого майна, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження методики оцінки майна" від 10.12.2003р. №1891, це здійснені орендарем заходи, спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого майна та (або) його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості; статтею 778 ЦК України, в свою чергу, встановлено право наймача поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Так, основна відмінність капітального ремонту та поліпшення орендованого майна полягає в тому, що капітальний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, без проведення якого приміщення неможливо використовувати за призначенням. В свою чергу, поліпшення орендованого майна передбачає не просто здійснення відновлення належного стану об'єкта (як при ремонті), а наявність витрат у зв'язку з модернізацією, модифікацією, дообладнанням цього об'єкта, що зумовлює збільшення майбутніх вигод, які отримуються від використання такого майна. Тобто, при ремонті відбувається відновлення стану об'єкту оренди, його корисних властивостей, а при поліпшенні зміна майна.

Враховуючи зазначені положення законодавства, визначальною для компенсації витрат орендаря є попередня згода орендодавця на здійснення невід'ємних поліпшень та/або капітального ремонту.

За роз'ясненням, що наведене в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 30.04.2003 р. №7/7-401, капітальний ремонт будівлі - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає заміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель в зв'язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також покращання планування будівлі і благоустрою території без зміни будівельних габаритів об'єкта. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації будівлі в цілому або її частин (за умови їх автономності).

При цьому, згідно вказаного листа, поточний ремонт - це комплекс ремонтно-будівельних робіт, який передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Якщо будівля в цілому не підлягає капітальному ремонту, комплекс робіт поточного ремонту може враховувати окремі роботи, які класифікуються як такі, що відносяться до капітального ремонту (крім робіт, які передбачають заміну та модернізацію конструктивних елементів будівлі). Поточний ремонт повинен провадитись з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію будівлі або об'єкта з моменту завершення його будівництва (капітального ремонту) до моменту постановки на черговий капітальний ремонт.

На виконання постанови Вищого господарського суду України від 26.07.2016 р. по справі №924/1993/15, судом встановлено, що зі змісту акта №1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2009 року, довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за січень 2009 року та локального кошторису 2-1-1вбачається, що ПП "Євробілдінг" на замовлення ПП ОСОБА_1 мало намір провести саме капітальний ремонт орендованого підвального приміщення, розташованого по вул. Кам'янецька, 50, оскільки дані документи складаються саме під час проведення капітального ремонту.

Як вбачаться з матеріалів справи, з метою приведення орендованого приміщення у придатний для використання стан позивач звернувся із відповідним листом до Управління житлово-комунального господарства, на що отримав дозвіл від останнього на проведення капітального ремонту (лист №12-0730-02-08П від 30.03.2006 року). В подальшому, за результатами комісійного обстеження об'єкта оренди та звернення Управління житлово-комунальних послуг до Управління комунального майна з листом про необхідність проведення капітального ремонту у орендованому приміщенні за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 50, відповідачем 1 орендодавцем майна, у листі №234 від 22.05.2006 року надано згоду на проведення ремонтних робіт, вказаних в акті обстеження (зокрема, ремонт стін, перегородок, стелі, підлоги, заміни електричних, сантехнічних мереж і дверей).

При цьому, судом враховується, що зі змісту вказаних вище листів вбачається, що, як Управління житлово-комунального господарства, так і Управління комунального майна, не заперечують проти проведення капітального ремонту приміщення саме за власні кошти орендаря та після погодження кошторису, про що також звернуто увагу (підкреслено) у постанові Вищого господарського суду України від 26.07.2016 р. по справі №924/1993/15.

Звертається увага, що норми ст. 776 ЦК України та ст. 18-1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачають можливість проведення капітального ремонту саме за рахунок наймодавця.

З огляду на викладене, Управління житлово-комунального господарства і Управління комунального майна, не заперечуючи проти проведення капітального ремонту приміщення по вул. Кам'янецькій, 50, звернули увагу позивача на вчинення вказаних дій саме за власні кошти (зміст листів).

Чинний, на час видачі листів, укладений між сторонами договір оренди від 15.02.2006 р. (п.6.3 та п.7.3) не встановлює інший порядок проведення капітального ремонту, в тому числі відшкодування витрат понесених на проведення капітального ремонту. Так, п. 6.3 договору свідчить про можливість розпочати проведення самого капітального ремонту позивачем, як орендарем приміщення, лише за погодженням з орендодавцем та отримувачем коштів.

Зміст пункту 7.3 договору регулює відшкодування вартості зроблених позивачем невідокремлених поліпшень орендованого майна, а тому вказаний пункт договору не регулює необхідність відшкодування орендодавцем чи отримувачем коштів витрат понесених на проведення капітального ремонту орендованого нежитлового приміщення, у разі надання згоди на проведення капітального ремонту саме за власні кошти (свій рахунок) позивача.

Зміст вказаних вище листів Управління житлово-комунального господарства і Управління комунального майна та норми ст. 776 ЦК України та ст. 18-1 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", не свідчить про можливість в подальшому відшкодування відповідачами витрат, понесених на проведення капітального ремонту орендованого приміщення.

Погоджений в подальшому (18.03.2007 р.) відповідачами локальний кошторис не є свідченням протилежного, оскільки погоджуючи даний кошторис відповідачі лише зафіксували об'єм робіт, дозвіл на проведення яких надано позивачу для здійснення капітального ремонту за власні кошти. З огляду на викладене підписання відповідачами кошторису не розцінюється судом як погодження орендодавцем та отримувачем коштів сплати вартості капітального ремонту.

При цьому, вказаний локальний кошторис складений 18.03.2007 р., в період коли між сторонами не існувало договірних відносин, стосовно оренди нежитлового приміщення площею 102,9 кв.м., розташованого по вул. Кам'янецька, 50. Так, договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності від 15.02.2006 р. припинив свою дію 15.01.2007 р. з огляду на п. 10.6 та п. 1.1 даного договору. Договір оренди від 22.03.2007 р. набув чинності 22 березня 2007 року (п.1.1 договору).

Таким чином в період складення локального кошторису позивач не мав статусу орендаря, як і не мали статусу орендодавця та отримувача коштів відповідачі, в розумінні договірних відносин. Окрім того, відповідач, виконавчий комітет Хмельницької міської ради, взагалі не є стороною договорів оренди майна від 15.02.2006 р. та 22.03.2006 р., та є незрозумілим яким чином дана юридична особа порушує права за законні інтереси позивача (п. 1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу судами першої інстанції №18 від 26.12.2011 року).

Звертається увага, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права та обов'язки відповідно до договору (ст. 631 ЦК України), отже в період з 16.01.2007 р. (закінчення дії договору від 15.02.2006 р. ) по 22.03.2007 р. (початок дії договору від 22.03.2007 р.) договірних орендних відносин між сторонами не існувало. При цьому, п. 10.5 договору від 15.02.2006 р. протилежного не спростовує, оскільки в період дії даного договору новий договір оренди не був укладений.

Також, Договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору (с. 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"), а не прийняття рішень міськвиконкомом.

Отже, суд в даному випадку не погоджується з позицією позивача про застосування до даних правовідносин с.2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", при цьому, враховується, що договори оренди від 15.02.2006 р. та від 22.03.2007 р. не є ідентичними за своїм змістом, зважаючи на різну істотну умову договору - оренду плату, звіту про оцінку мана, тощо.

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Під належністю доказу розуміється наявність об'єктивного зв'язку між змістом судових доказів і фактами, що є об'єктом судового дослідження. Належними слід визнавати докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Окрім того, позивачем не надано будь-який договір підряду укладений між позивачем та ПП "Євробілдінг" від 2009 р., останнє в свою чергу свідчить про не доведення приватним підприємцем самого факту виконаних робіт та їх оплати підрядній організації, оскільки частина наявних у справі прибуткових касових ордерів датовані 2008 роком, тоді як договір та акт виконаних робіт містить посилання на договір від 2009 року. Так, наданий в матеріали справи договір підряду датований 2007 року, тоді як в акті виконаних робіт є посилання на договір саме 2009 р.

Крім того, враховуються заперечення відповідачів щодо непогодження акту приймання виконаних робіт, як це передбачено п. 8 Порядку надання орендарю нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень), що належить до комунальної власності територіальної громади м. Хмельницького, згоди на здійснення невід'ємних поліпшень орендованого нерухомого майна, затвердженого рішенням 22 сесії Хмельницької міської ради №19 від 17.12.2008 року.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності, приймаючи до уваги встановлені судом факти, враховуючи наявність згоди відповідачів на проведення капітального ремонту приміщення саме за рахунок наймодавця, позовні вимоги пред'явлені не обгрутовано, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому у їх задоволенні належить відмовити.

При прийнятті рішення судом враховується, що в матеріалах справи відсутні жодні докази які б могли свідчити про наявність в 2006 році перешкод для використання відповідної орендованої речі (приміщення по вул. Кам'янецькій 50) за призначенням. При цьому акт обстеження приміщення не встановлює вказане вище, а лише є свідченням виявлення в приміщенні потреби ремонту стін, перегородок, стелі, підлоги, заміни електричний, санітарних мереж та дверей. Окрім того, з 2006-по 2009 рік (час складання акту виконаних робіт) позивач використовував орендоване майно відповідно до призначення як нежитлове приміщення, зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів, які спростовують останнє твердження (листи, повідомлення приватного підприємця, сплата позивачем орендної плати тощо).

Звертається увага, що в акті приймання передачі від 14.02.2006 р. орендованого за договором 2006 року приміщення, вбачається що нежитлове приміщення по вул. Кам'янецька 50 площею 102,9 кв.м. знаходиться в задовільному стані і придатне для користування, що виключає можливість застосування в даному випадку вимог ч.3 ст. 776 ЦК України.

Таким чином відповідачі не зобов'язані відшкодовувати позивачу витрати пов'язані з проведенням останнім капітального ремонту приміщення, ремонт якого був зроблений для подальшої більш ефективної підприємницької діяльності позивача.

23.03.2016 року від виконавчого комітету Хмельницької міської ради надійшла заява №02-15-255 від 23.03.2016 року про застосування позовної давності у справі №924/1993/15, у якій відповідач 2 вказує, що, оскільки роботи по ремонту орендованого приміщення за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, 50, були проведені у 2008 році, то, відповідно, ще з цього часу позивачу стало відомо про порушення свого права. Тому вважає, що позивачем пропущений загальний строк позовної давності для захисту свого права, який згідно ст. 257 ЦК України становить три роки.

05 квітня 2016 року від відповідача 1 - Управління комунального майна Хмельницької міської ради надійшла заява про застосування строку позовної давності у справі №924/1993/15, у якій відповідач 1 вказує, що оскільки Управління відмовило позивачу ще у 2008 році, то, відповідно, останнім пропущено строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом, який в силу положень ст. 257 ЦК України становить три роки.

У зв'язку з наведеним виконавчий комітет Хмельницької міської ради та Управління комунального майна Хмельницької міської ради просять суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності та відмовити в позові.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому, стаття 786 ЦК України встановлює спеціальну позовну давність до вимог про відшкодування збитків у зв'язку з пошкодженням речі, яка була передана у користування наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі, яка становить один рік. А також передбачає, що перебіг позовної давності щодо вимог наймодавця починається з моменту повернення речі наймачем, а щодо вимог наймача - з моменту припинення договору найму.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 р.).

Враховуючи те, що судом відмовлено у задоволенні позову з підстав його необгрутованості, у задоволенні вказаних вище заяв виконавчого комітету Хмельницької міської ради та Управління комунального майна Хмельницької міської ради також належить відмовити.

Однак, судом враховується, що в даному випадку позовна давність сплила, оскільки як встановлено судом в період з 16 лютого 2007 року по 21 березня 2007 року між сторонами не існувало жодних договорів оренди, а чинність договору оренди від 15.02.2006 р. припинена 16.01.2007 р., також про укладення нових договорів та припинення попередніх договорів найму свідчать не тільки змісти даних договорів, але й наявні у справі акти приймання-передачі наданого в оренду приміщення. Зокрема, до договору оренди від 27.02.2014 р. сторонами складено самостійний акт приймання-передачі від 27.02.2014 р.

З огляду на викладене, є неможливим застосувати до даних правовідносин ч. 2 ст. 786 ГПК України, а зміст рішень міськвиконкому, на підставі яких укладались договори оренди, не можуть спростовувати самі договори та норми Цивільного кодексу України стосовно строку дії договорів. При цьому Договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору (с. 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна"), а не прийняття рішень міськвиконкомом.

Витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача, в зв'язку з відмовою у позові.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 33, 34, 43, 49, 82, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу, (м. Хмельницький, проїзд Фельштинського, буд. 8),

3 - відповідачу 1, (м. Хмельницький, вул. Кам'янецька, буд. 2),

4 - відповідачу 2, (м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3),

5 - третій особі, ( м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 1) рекоменд.