номер провадження справи 5/70/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016 Справа № 908/2430/16

За позовом: Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "МТМ" Дніпровського району (69091, Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137; фактична адреса: 69065, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2 - а)

До відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; фактична адреса: АДРЕСА_2)

про стягнення 18 496, 85 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: Пустова А.Л., довіреність № 243/20-19 від 11.07.2016

Від відповідача: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

15.09.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну "Міські теплові мережі" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 18 496, 85 грн.

Ухвалою суду від 15.09.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/2430/16, справі присвоєно номер провадження - 5/70/16, розгляд якої призначено на 17.10.2016. У судовому засіданні 17.10.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За письмовим клопотанням представника позивача розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач повністю підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, відповідно до яких: 01.04.2008 між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Концерном "Міські теплові мережі" було укладено договір № 101976 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до якого теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами. У період з жовтня 2015 по квітень 2016 позивач поставив відповідачу теплову енергію в гарячій воді на суму 15 011,02 грн. Відповідач не здійснив оплату отриманої теплової енергії в повному обсязі. Позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу за спірний період у розмірі 15 011,02 грн., 2700,20 грн. пені, 239,45грн. - 3% річних, 546,18 грн. інфляційних втрат. Просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання 17.10.2016 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву та документи, витребувані ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.09.2016 відповідачем не надано. Про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18) місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").

В п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 зазначено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвала господарського суду Запорізької області про порушення провадження у справі від 15.09.2016 № 908/2430/16, направлена відповідачу Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 на адреси АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, повернулась на адресу суду із відміткою пошти: "за зазначеною адресою не проживає" та "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 57-60).

В матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 17.10.2016, відповідно до якого місцезнаходженням Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1 (а.с. 62-63).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Надання відзиву та документів, що підтверджують заперечення проти позову, є не обов'язком, а правом відповідача, в чому вбачається прояв принципу диспозитивності.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони мають право брати участь у господарських засіданнях. Оскільки зміст норми не передбачає обов'язку сторін брати участь в судових засіданнях, нез'явлення повноважних представників сторін в судові засідання є реалізацією процесуального права сторони.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2008 між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі - споживач) та Концерном "Міські теплові мережі" (далі - енергопостачальна організація) було укладено договір № 101976 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді (далі - договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до якого теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.1 Договору та п. 1 Додатку №1 до Договору, Теплопостачальна організація відпускає споживачу в період з 01.04.2008 р. по 01.04.2009 р. теплову енергію в гарячій воді на об'єкти: викуплені нежитлові приміщення №7 і №11 першого поверху для розміщення магазину непродовольчих товарів по вул. Перемоги, 18.

Згідно з п. 3.2.1. Договору Споживач зобов'язався виконувати умови цього договору.

Пунктом 3.2.6. договору передбачено, що споживач зобов'язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах та терміни, які передбачені договором.

Теплопостачальна організація відповідно до п. 4.1.1 Договору, зобов'язана відпускати теплову енергію в гарячій воді за договором купівлі - продажу.

Відповідно до п. 5.1. договору облік теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Згідно п.п. 6.1. - 6.7.2. договору розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (додаток № 5) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом.

Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Споживач зобов'язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату.

При наявності приладів комерційного обліку - обсяги спожитої теплової енергії визначаються за фактичними показниками приладів обліку.

Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) робити тепловикористовуючого обладнання споживача у розрахунковому періоді.

При перерахуванні коштів за теплову енергію у платіжному документі споживач повинен зазначати район міста, номер та дату даного договору. За наявності заборгованості за даним договором теплопостачальна організація зараховує кошти, що надійшли від споживача, як погашення заборгованості за теплову енергію, відпущену у минулі періоди.

Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ).

Отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі п'яти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним - дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом - дата за зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів.

У разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений п. 6.7.1. договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті споживач зобов'язаний надати теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений п. 6.7.1. договору строк. При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в Акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений споживачем у Господарському суді.

Відповідно до п. 6.7.3. Договору сторони щоквартально, (по мірі необхідності), з ініціативи Теплопостачальної організації, проводять звірку взаємних розрахунків за фактично спожиту теплову енергію з підписанням акту звірки.

Приписами п. 7.2.8. Договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно терміну, встановленого у пункті 6.4 цього Договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Відповідно до п. 10.1 Договір набирає чинності з 01.04.2008 р. і діє до 01.04.2009 р.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін за місяць до закінчення строку дії даного договору, відповідно до вимог чинного Законодавства, не заявила про його розірвання (п. 10.4 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, у період з жовтня 2015 по квітень 2016 позивач поставив відповідачу теплову енергію в гарячій воді на суму 15 011,02 грн., що підтверджується виставленими рахунками на оплату, реєстрами на відправлення рахунків, актами приймання-передачі, які містяться в матеріалах справи (а.с. 29 - 49).

В свою чергу відповідач свої зобов'язання за договором щодо своєчасної та повної оплати отриманої теплової енергії не виконав, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 15 011,02 грн.

Всупереч умовам договору, відповідач підписані акти приймання-передачі теплової енергії за період з жовтня 2015 р. по квітень 2016 р., на адресу Теплопостачальної організації не направив, заперечень щодо причин їх не підписання не надав.

Необґрунтована відмова від підпису актів не звільняє Споживача від сплати за надані послуги з постачання теплової енергії у вказані в Договорі строки. В актах приймання-передачі теплової енергії зазначено, що в разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень про підписання акту в установлені Договором терміни, акт вважається погодженим, тобто, відповідач фактичного погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з нарахованими позивачем сумами до сплати.

06.10.2016 позивач направив на адресу відповідача Акт звірки взаєморозрахунків на суму 15 011,02 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 64 - 66). Відповіді позивач не отримав.

Доказів сплати суми боргу у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

Таким чином, сума основного боргу у розмірі 15 011,02 грн. підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім вимоги про стягнення основного боргу, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2700,20 грн. пені, 239,45 грн. - 3% річних, 546,18 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов'язання", вбачається, що кредитор вправі вимагати, в т.ч. в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, як разом зі сплатою суми боргу, так і окремо від неї.

Згідно з розрахунками позивача відповідачу нараховано 3 % річних за період з 20.11.2015 по 22.08.2016 у розмірі 239,45 грн. та втрати від інфляції за період з жовтня 2015 по квітень 2016 у розмірі 546,18 грн. Розрахунки втрат від інфляції та 3% річних, надані позивачем, є вірними та відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до п. 7.2.8. договору споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію - пеня в розмірі 0, 5 % від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно з розрахунком позивача відповідачу нараховано пеню у розмірі 2700,20 грн.

Судом встановлено, що нарахування пені за актами приймання-передачі теплової енергії за жовтень 2015 р., листопад 2015 р., грудень 2015 р. та січень 2016 р. здійснено позивачем більше ніж за 180 днів, в порушення п. 6 ст. 232 ГК України, в якому передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом здійснено власний перерахунок пені за 180 днів, за допомогою комп'ютерної програми "Законодавство", стягненню підлягає пеня за період з 20.11.2015 по 22.08.2016 р. на загальну суму 2687,66 грн., з відмовою у стягненні 12,54 грн.

За таких обставин, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відносяться на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; фактична адреса: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "МТМ" Дніпровського району (юридична адреса: 69091, Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137; фактична адреса: 69065, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2-а, п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у філії - ЗОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) основний борг у розмірі 15011 (п'ятнадцять тисяч одинадцять) грн. 02 коп. Видати наказ.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; фактична адреса: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну "МТМ" Дніпровського району (юридична адреса: 69091, Запорізька область, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, 137; фактична адреса: 69065, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Щаслива, 2-а, п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у філії - ЗОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ), п/р 1951 у філії ЗОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) пеню у розмірі 2687 (дві тисячі шістсот вісімдесят сім) грн. 66 коп., 3 % річних у розмірі 239 (двісті тридцять дев'ять) грн. 45 коп., інфляційні втрати у розмірі 546 (п'ятсот сорок шість) грн. 18 коп., судовий збір у розмірі 1377 (одна тисяча триста сімдесят сім) грн. 06 коп. Видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 24.10.2016.