ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 жовтня 2016 року Справа № 914/909/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівКартере В.І. Козир Т.П.
розглянувши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області
на рішення від та на постанову відГосподарського суду Львівської області 14.06.2016 Львівського апеляційного господарського суду 20.09.2016
у справі№ 914/909/16
Господарського судуЛьвівської області
за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
доГоловного управління Державної фіскальної служби у Львівській області
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю "Глобус"
простягнення коштів
ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 14.06.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 у справі № 914/909/16.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на наступне.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Згідно із ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні (сторонам) у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

У пункті 61 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 24.10.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Тому якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, то така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом (пункт 3 частини першої статті 1113 ГПК).

Вищий господарський суд України встановив, що скаржником не надано доказів надсилання копії касаційної скарги третій особі у даній справі - Товариству з додатковою відповідальністю "Глобус", що є підставою, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, для неприйняття касаційної скарги до розгляду та повернення її скаржникові.

Крім того, Вищий господарський суд України звертає увагу скаржника на те, що додана до касаційної скарги копія фіскального чеку № 3384 від 07.10.2016 не може підтверджувати факт надсилання копій касаційної скарги позивачу у справі, оскільки вона, в порушення вимог ст. 36 ГПК України, не засвідчена належним чином.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на рішення Господарського суду Львівської області від 14.06.2016 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 у справі № 914/909/16 підлягає поверненню скаржнику відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Не приймати до розгляду та повернути Головному управлінню Державної фіскальної служби у Львівській області касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами на рішення Господарського суду Львівської області від 14.06.2016 та на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.09.2016 у справі № 914/909/16.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО
СуддіВ.І. КАРТЕРЕ
Т.П. КОЗИР