ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Справа № 916/4147/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства акціонерного банку "Порто-Франко" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко"
на ухвалуГосподарського суду Одеської області від 17.06.2016
та постановуОдеського апеляційного господарського суду від 28.07.2016
у справі№ 916/4147/14 Господарського суду Одеської області
за позовомНаціонального банку України в особі Управління Національного банку України в Одеській області
доПублічного акціонерного товариства акціонерного банку "Порто-Франко"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Топ Фінанс"; 2. ОСОБА_4; 3. Дочірнє підприємство "Формет"; 4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мерканте"; 5. Дочірнє підприємство "Дирекція єдиного замовника"; 6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Грааль"; 7. Товариство з обмеженою відповідальністю "Балтік Контрол ''Україна"; 8. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінвест Холдінг"; 9. Товариство з обмеженою відповідальністю "Профчс"; 10. Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Індастріал Технік"; 11. Товариство з обмеженою відповідальністю "Рибницька Ферма "Акватоп"; 12. Мале приватне підприємство "Віртус"; 13. Приватне підприємство "ТСН"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Партнерс"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору1. ОСОБА_5; 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський торговий дім"; 3. ОСОБА_6; 4. ОСОБА_7; 5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Юна-Сервіс"; 6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Горяц - Т"; 7. ОСОБА_8; 8. ОСОБА_9
за участюПрокуратури Одеської області
прозвернення стягнення на заставлені майнові права
за участю представників сторін:

позивача:не з'явилися
відповідача: не з'явилися
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з'явилися
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явилися
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:1. не з'явилися 2. Бондар Р.В. 3. не з'явилися 4. не з'явилися 5. не з'явилися 6. не з'явилися 7. не з'явилися 8. не з'явилися
прокуратури:Хорс К.Б.

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України в особі Управління Національного банку України в Одеській області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Порто-Франко" про звернення стягнення на заставлені майнові права, визнання кредитором та зобов'язання вчинити певні дії.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.05.2015 у справі № 916/4147/14, з урахуванням ухвали суду від 19.05.2015 про виправлення описки, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.08.2015, позов Національний банк України задоволено частково, зобов'язано здійснити реалізацію заставлених майнових прав шляхом переведення на Національний банк України заставлених майнових прав за договором застави майнових прав № 48 від 10.04.2014 та визнано Національний банк України кредитором за кредитними договорами, укладеними Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Порто-Франко" з наступними позичальниками:

- Кредитним договором № 80/1-13 від 05.02.2013, укладеним з ОСОБА_4, РНОК НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_2, виданий Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, 09.08.1996 з усіма додатковими угодами до нього;

- Кредитним договором № 135/3-13 від 22.02.2013, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "РИБНИЦЬКА ФЕРМА "АКВАТОП", з усіма додатковими угодами до нього;

- Кредитним договором № 180/1-13 від 11.03.2013, укладеним з Малим приватним підприємством "ВІРТУС", з усіма додатковими угодами до нього.

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Порто-Франко" передати Національному банку України оригінали зазначених кредитних договорів, а також всі матеріали кредитних справ та оригінали договорів забезпечення за цими договорами.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.11.2015 вказані рішення та постанова скасовані, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський торговий дім" звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову, в якій просило суд у забезпечення вимог Національного банку України накласти арешт до набрання законної сили рішенням у даній справі на нежилі приміщення 2 поверху, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 6994,4 кв.м., та належать заявнику на підставі свідоцтва про право власності (бланк серії НОМЕР_3), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 23.09.2004 року та перебувають в іпотеці за договором з Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Порто-Франко" від 28.12.2012.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Д'яченко Т.Г., судді Бездоля Ю.С., Малярчук І.А.), залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 (колегія суддів у складі: головуючого судді Разюк Г.П., суддів Принцевської Н.М., Діброви Г.І.), задоволено по суті заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський торговий дім" про забезпечення позову та накладено арешт на нежилі приміщення 2 поверху, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальної площею 6994,4 кв.м., та належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Одеський торговий дім" на підставі свідоцтва про право власності (бланк серії НОМЕР_3), виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради 23.09.2004 року, до набрання законної сили рішенням суду у справі № 916/4147/14 за позовом НБУ до ПАТ АБ "Порто-Франко" про звернення стягнення на заставлені майнові права.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про забезпечення позову та постановою суду апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Порто-Франко" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 про забезпечення позову та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 у справі № 916/4147/14, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що судом першої інстанції всупереч вимогам ст. 67 Господарського процесуального кодексу України накладено арешт на майно, яке не належить відповідачу, та на яке вже накладено арешт відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Сторони згідно з приписами статті 111-4 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак позивач, відповідач, треті особи на стороні позивача і відповідача не скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, предметом спору у цій справі є звернення стягнення на заставлені майнові права за договором застави майнових прав № 48 від 10.04.2014, укладеним між Національним банком України (кредитор) та ПАТ АБ "Порто-Франко", відповідно до умов якого відповідачем заставлено майнові права за 15 кредитними договорами, зобов'язання за якими забезпечені нерухомим майном, а саме: нежитловими приміщеннями 2-го поверху, загальною площею 6994,4 кв. м, розташованими за адресою: АДРЕСА_1, які належать на праві власності ТОВ "Одеський торговий дім" та передані в заставу ПАТ АБ "Порто-Франко" за іпотечним договором від 28.12.2012.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ТОВ "Одеський торговий дім" посилалося на те, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на відчуження предмету іпотеки, що свідчать про намагання відповідача не допустити задоволення вимог Національного Банку України (як кредитора за кредитним договором № 47 від 10.04.2014) за рахунок предмету іпотеки, яким забезпечені зобов'язання по декільком кредитним договорам, що є предметом договору застави майнових прав № 48, і в разі задоволення позову у цій справі вимоги НБУ будуть погашатися вже не забезпеченими іпотекою кредитними договорами, що призведе до ненадходження коштів до Державного бюджету України в особливо великих розмірах.

Вживаючи за вказаною заявою заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилі приміщення 2 поверху, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальної площею 6994,4 кв.м. та належать ТОВ "Одеський торговий дім", місцевий господарський суд, з висновками якого погодися і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що невжиття такого заходу може призвести до неможливості виконання рішення в даній справі та порушення майнових інтересів НБУ, оскільки ПАТ АБ "Порто Франко" може здійснити відчуження іпотечного майна на користь інших осіб.

Як передбачено ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Частиною 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

Згідно із ч. 6 зазначеної статі не допускається накладення арешту на майно, на яке накладено арешт відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Як зазначено у п. 1 постанови Пленум Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Господарським судам слід мати на увазі, що наведений у статті 66 ГПК перелік осіб, які вправі порушувати питання про забезпечення позову, так само як і передбачений статтею 67 ГПК перелік цих заходів (частини перша і п'ята останньої із зазначених статей), є вичерпними.

Разом з тим, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, місцевий господарський суд зазначені вимоги процесуального законодавства не врахував, наклавши за заявою третьої особи арешт на майно, яке належить цій третій особі, а не відповідачу, та не перевірив, чи було накладено арешт на спірне майно відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

В свою чергу суд апеляційної інстанції, переглядаючи оскаржувану ухвалу, та зазначаючи про відсутність на час розгляду судом першої інстанції заяви ТОВ "Одеський торговий дім" доказів обтяження спірного майна у вигляді накладання на нього арешту відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, не перевірив та не надав оцінки наведеним у апеляційній скарзі доводам апелянта про наявність в матеріалах справи поданої відповідачем 19.03.2015 Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, в якій міститься інформація про накладення арешту на спірне майно на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2015 у справі № 761/2817/15-К.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що оскаржувані ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції прийняті без повного та всебічного з'ясування всіх суттєвих обставин справи, що мають юридичне значення для вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову, не відповідають вимогам процесуального права, а тому підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Порто-Франко" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "Порто-Франко" задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17.06.2016 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 у справі № 916/4147/16 скасувати.

Справу № 916/4147/16 передати на розгляд до Господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир