ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.2016 Справа № 905/2273/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут - Енергія»
доЕкологічної громадської організації «МАМА 86»
простягнення 2499,67грн.
представники сторін: від позивача: від відповідача: не зявився; не зявився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут - Енергія» до Екологічної громадської організації «МАМА 86» про стягнення основного боргу у розмірі 2138,78грн., інфляційних втрат у розмірі 64,33 грн., 3% річних у розмірі 21,77 грн., пені 274,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про постачання теплової енергії №1094 від 15.10.2007 в частині своєчасної та повної оплати послуг з теплопостачання, наданих позивачем.

На підтвердження позовних вимог, позивачем надано до матеріалів справи копії наступних документів: договору про постачання теплової енергії №1094 від 15.10.2007 з додатками, додаткових угод від 05.01.2009, від 17.03.2009, від 22.02.2011, від 13.05.2011, від 14.10.2011, постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2690 від 29.10.2015 та №54 від 28.01.2016, акту включення опалення від 02.11.2015, акту відключення опалення від 12.04.2016, рахунки заборгованості разом з актами приймання - передачі теплової енергії № 10941115 від 30.11.2015, № 10941215 від 31.12.2015, №10940116 від 31.01.2016, № 10940216 від 29.02.2016, № 10940316 від 31.03.2016, № 10940416 від 30.04.2016, претензії № юр/517 від 06.05.2016, відомості фінансових розрахунків до договору № 1094 від 15.10.2007, розрахунку ціни позову.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.07.2016 порушено провадження та призначено справу до розгляду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.09.2016 строк розгляду справи продовжено на 15 днів в порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

В судове засідання 11.10.2016 позивач явку уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Разом з тим, через канцелярію суду, подав витребувані судом документи та клопотання про розгляд справи без часті представника позивача. Клопотання судом задоволено.

Відповідач у судове засідання 11.10.2016 не з'явився, відзив на позов не подав, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить штамп канцелярії суду вихідної кореспонденції на ухвалах суду від 14.06.2016, 30.06.2016 про відкладення розгляду справи. Окрім того, відповідач про дату,час та місце проведення судового засідання повідомлений телефонограмою №1033 від 05.10.2016, яка наявна в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

15.10.2007 між Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут - Енергія» (позивач, енергопостачальна організація) та Екологічної громадської організації «МАМА 86» (відповідач, споживач) підписаний договір про постачання теплової енергії №1094 (далі договір).

Між сторонами підписані додаткові угоди до договору від 05.01.2009, від 17.03.2009, від 22.02.2011, від 13.05.2011, від 14.10.2011.

Відповідно до п.1.1. договору (в редакції додаткової угоди від 14.10.2011) виконавець зобовязується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води в необхідних для споживача обємах для обєктів, перелічених у додатку №1 до договору опалювальною площею 9,10 кв.м. та опалювальним обємом 45,26 м3.

Згідно з п.1.2 договору (в редакції додаткової угоди від 14.10.2011) споживач зобовязується оплачувати отриману теплову енергію за встановленими тарифами в строки та порядку, передбаченими договором.

Пунктом 1.3. договору (в редакції додаткової угоди від 14.10.2011) встановлений тариф на теплову енергію на момент підписання вказаної додаткової угоди: опалення 1 Гкал без ПДВ 850,08грн., з ПДВ 1020,10грн., Гаряча вода 1 Гкал без ПДВ 850,08грн., з ПДВ 1020,10грн.

Згідно п.1.4 договору (в редакції додаткової угоди від 14.10.2011) тарифи за теплову енергію встановлюються уповноваженим державним органом на момент затвердження тарифів. Рішення уповноважених органів із затвердження тарифів на теплову енергію набирають чинності з моменту їх затвердження, якщо більш пізній термін не вказаний в самих рішеннях, за виключенням рішень, які належать до державної реєстрації. Виконавець повідомляє споживача про введення в дію нових тарифів письмовим повідомленням.

Відповідно до п.5.3 договору споживач, який має прилади обліку, щомісячно надає енергопостачальній організації звіт про фактичне використання теплової енергії у строки, передбачені додатком № 2 до договору.

Відповідно до п.6.1. договору (в редакції додаткової угоди від 22.02.2015) оплата за спожиту теплову енергію здійснюється у грошовій формі у відповідності до встановлених тарифів (цін), згідно чинному законодавству України. У випадку зміни тарифів (цін) на теплову енергію. Сторони здійснюють розрахунки за новими тарифами (цінами) з дати набрання законної сили.

Згідно п.6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п.6.3 договору (в редакції додаткової угоди від 05.01.2009) оплату за послуги, які надаються енергопостачальною організацією, споживач здійснює щомісячно відповідно до платіжних документів, що предявляються теплопостачальній організації у встановленому законом України порядку протягом 3-х банківських днів після їх предявлення. Оплата здійснюється в порядку передоплати за кожний місяць опалювального періоду на підставі рахунку енергопостачальної організації. Споживач гарантує 100% відшкодування витрат за наданні послуги.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 30.04.2010. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодна із сторін письмово не повідомить про його закінчення (п.11.1 та п.11.4 в редакції додаткової угоди від 05.01.2009).

Додатком №1 до договору сторони визначили кількість та порядок постачання теплової енергії споживача Екологічної суспільної організації «Мама-86» офіс (вул. Артема, 51).

Відповідно до додатку № 2 до договору облік використання теплової енергії здійснюється за допомогою приладів обліку. За відсутності приладу обліку або його несправності, кількість теплової енергії, яка постачається споживачу, визначається Виконавцем розрахунковим способом, відповідно до теплового навантаження (додаток № 2 до договору), (відповідно до Порядку, визначеного «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 та «Правил користування тепловою енергією», затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198). При цьому розрахована кількість тепла не оспорюється. (п.5.1 договору в редакції додаткової угоди від 14.10.2011).

Належним чином засвідчена копії договору про постачання теплової енергії №1094 від 15.10.2007, додатків до нього та додаткових угоди, підписані сторонами, скріплені їх печатками та наявні в матеріалах справи.

Відповідно до Постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2690 від 29.10.2015 внесені зміни до Постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1379 від 30.04.2015 у пункт 1 цифри « 1370,74», « 1355,06» замінено відповідно цифрами « 1322,35», « 1306,67».

Відповідно до Постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №54 від 28.01.2016 внесені зміни до Постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1379 від 30.04.2015 в абзацах другому та третьому підпунктів 1.1. та 1.3. пункту 1 цифри « 1322,35», « 1306,67» замінено відповідно цифрами « 1273,63», « 1257,95».

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу теплову енергію, що підтверджується актом включення опалення від 02.11.2015.

За поставлену теплову енергію позивач відповідачу виставив рахунки № 10941115 від 30.11.2015 на суму 327,52грн., № 10941215 від 31.12.2015 на суму 454,94грн., №10940116 від 31.01.2016 на суму 619,81грн., № 10940216 від 29.02.2016 на суму 356,72грн., № 10940316 від 31.03.2016 на суму 329,05грн., №10940416 від 30.04.2016 на суму 50,74грн.,всього на загальну суму 2138,78грн.

З матеріалів справи вбачається, що всі рахунки позивач направляв відповідачу рекомендованим листом на адресу: АДРЕСА_1, 84500. Проте з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що адреса відповідача: АДРЕСА_2, 84500. Окрім того, договір №1094 також не містить посилань на адресу відповідача АДРЕСА_3.

Позивачем до матеріалів справи надана копія претензії від 06.05.2016 №517 на суму заборгованості 2138,78 грн., яка надіслана на адресу відповідача 16.05.2016.

Разом з тим, позивачем до матеріалів справи надане повідомлення про заборгованість за теплову енергії від 21.07.2016 №05/798, яке було надіслана на адресу відповідача (АДРЕСА_2, 84500) 21.07.2016 разом з рахунками та актами приймання передачі, в якому вказується про заборгованості відповідача перед позивачем на суму 2138,78 грн. Також, разом з вказаним повідомленням позивач направив на адресу відповідача (АДРЕСА_2, 84500) рекомендованим листом рахунки № 10941115 від 30.11.2015 на суму 327,52грн., № 10941215 від 31.12.2015 на суму 454,94грн., №10940116 від 31.01.2016 на суму 619,81грн., № 10940216 від 29.02.2016 на суму 356,72грн., № 10940316 від 31.03.2016 на суму 329,05грн., №10940416 від 30.04.2016 на суму 50,74грн., всього на загальну суму 2138,78грн. Докази направлення повідомлення разом з рахунками містяться в матеріалах справи.

В матеріалах справи відсутні докази не згоди відповідача щодо виконання позивачем прийнятих на себе зобов'язань за договором.

За таких обставин, суд в якості належних та допустимих доказів надіслання на адресу відповідача рахунків на оплату та актів приймання передачі, приймає опис вкладення разом з фіскальним чеком від 21.07.2016, які доводять надіслання на вірну адресу відповідача повідомлення про заборгованість разом з розрахунковими документами. Надані позивачем докази про надіслання рахунків та актів на адресу відповідача АДРЕСА_1, 84500, судом не приймаються, оскільки позивачем не доведено те, що вказана адреса є адресою місцезнаходження відповідача та/або його поштовою адресою.

З урахуванням викладеного, матеріалами справи підтверджується виконання позивачем зобов'язання з подачі об'єктам споживача теплової енергії належним чином.

Проте відповідач не виконав у повному свої зобовязання по договору та не оплатив у повному розмірі вартість отриманої теплової енергії.

Правовідносини у сфері теплопостачання регулюються Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 №630.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії, теплопостачання, - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії, теплоносія, споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські забов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(дату).

Стаття 629 Цивільного кодексу України зазначає те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 275 Господарського кодексу України унормовано, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство, енергопостачальник, відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду, енергію, споживачеві, абоненту, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з ч. 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідач наявність заборгованості перед позивачем не спростував, жодних доказів на підтвердження оплати останньої не надав, а матеріали справи таких не містять.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність у відповідача перед позивачем основного боргу у розмірі 2138,78грн. та задоволенню позовних вимог в цій частині у повному обсягу.

У зв»язку з невиконанням відповідачем грошових зобов»язань по договору №1094, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 31.12.2015 по 22.07.2016 у розмірі 274,79грн.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобовязань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання;

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

З матеріалів справи судом вже встановлено, що оскільки позивачем не надано іншого належного доказу на підтвердження направлення рахунків на адресу відповідача (АДРЕСА_2, 84500), окрім повідомлення про наявність заборгованості за теплову енергію від 21.07.2016, то прострочення оплати починається з 27.07.2016. А з тих підстав, що період нарахування пені у позивача охоплює період з 31.12.2015 по 22.07.2016, тобто ще до початку прострочення заборгованості, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 274,79грн.

Окрім того, позивач заявляє до стягнення з відповідача 3% річних за період з 31.12.2015 по 22.07.2016 у розмірі 21,77грн. та інфляційні втрати у розмірі 64,33грн. за період з 31.12.2015 по 22.07.2016.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи судом вже встановлено, що оскільки позивачем не надано іншого належного доказу на підтвердження направлення рахунків на адресу відповідача (АДРЕСА_2, 84500), окрім повідомлення про наявність заборгованості за теплову енергію від 21.07.2016, то прострочення оплати починається з 27.07.2016. А з тих підстав, що період нарахування 3%річних та інфляційних втрат охоплюють період період з 31.12.2015 по 22.07.2016, тобто ще до початку прострочення заборгованості, то суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 21,77грн. та інфляційних втрат у розмірі 64,33грн.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Екологічної громадської організації «МАМА - 86» (84500, АДРЕСА_4, з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут - Енергія» (84500, Донецька область, м.Бахмут, вул.Зелена, б.41, ) основний борг у розмірі 2138(дві тисячі сто тридцять вісім)грн. 78коп. та судовий збір у розмірі 1201(одна тисяча двісті одна)грн. 10 коп.

3.В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України

Дата складення повного рішення:17.10.2016.

Суддя Д.М. Огороднік