ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Справа № 915/1010/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов. № 0116/1212-25 від 12.09.2016

представник відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Приватного акціонерного товариства ПЛАСКЕ, 65001, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд. 12

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Листранс, 54030, м.Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд. 13/5

про: стягнення 9 626,21 грн.

встановив:

Приватне акціонерне товариство ПЛАСКЕ звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Листранс заборгованості в розмірі 9 626,21 грн. з якої: 8566,15 грн. основна заборгованість, 1060,06 грн. пеня.

Відповідач в судове засідання 27.10.2016 не зявився, причини неявки не повідомив, відзив по суті позовної заяви до суду не надав. Ухвала Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2016 та від 12.10.2016 була направлена відповідачеві та повернулась до суду з зазначенням причин невручення. Враховуючи, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 21.09.2016 та від 12.10.2016 направлена на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві, та спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, який був зроблений судом, то суд вважає що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Відповідно до приписів п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 „Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

У відповідності до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

24 березня 2016 року між Приватним акціонерним товариством ПЛАСКЕ (далі «експедитор») та Товариством з обмеженою відповідальністю Листранс (далі «клієнт») було укладено Договір № 6032401/02/70103-03 транспортного експедирування (далі Договір), який регулює взаємини сторін, повязані з транспортним експедируванням зовнішньоторговельних (експортних, імпортних), транзитних та внутрішніх вантажів клієнта. Транспортне експедирування полягає у наданні експедитором транспортно експедиторських послуг за плату (винагороду) і за рахунок клієнта, у тому числі визначені в п. 1.1.1 1.17 Договору (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 1.4 Договору, експедитор поставляє послуги, повязані, з перевезенням вантажу за плату (винагороду) та за рахунок клієнта. При цьому, експедитор також набуває право оперативного управління грошовими коштами клієнта, які були надані експедитору для проведення розрахунків з третіми особами поставниками інших послуг перевізниками, державними органами контролю, декларантами (митними брокерами), іншими учасниками транспортно експедиторської діяльності тощо.

У відповідності до п. 1.7 Договору, експедитор зобовязаний виконувати чи організовувати виконання вищевказаних робіт (надання послуг), повязаних з перевезенням вантажу, за плату (винагороду) та за рахунок клієнта. При цьому, експедитор також набуває право оперативного управління грошовими коштами клієнта, які були ним отримані в рахунок виконання вищевказаних робіт (послуг).

Пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що вартість робіт (послуг) та розмір плати (винагороди) експедитора узгоджується сторонами в Протоколах. Розмір додаткових витрат, інших платежів, які необхідно зробити експедиторові для виконання своїх обовязків за договором в інтересах клієнта, узгоджується сторонами в протоколах до Договору або шляхом обміну оригіналами листами (факсимільними й електронними повідомленнями з подальшим наданням оригіналів цих документів).

У відповідності до п. 3.2.1 Договору, для виконання замовлених робіт (послуг) клієнт забезпечує експедитора грошовими коштами на умовах 100 % передоплати, якщо інше не передбачено в Протоколах до дійсного Договору. Перерахування грошових коштів здійснюється в термін та на умовах, що обумовлені в рахунку, виставленому експедитором.

Відповідно до п. 3.6 Договору, факт виконання робіт (надання послуг) підтверджується Актом виконаних робіт (послуг), який складається експедитором протягом 10-ти банківських днів після повного або часткового виконання переліку робіт (послуг) за Протоколом. Акт підписується уповноваженими представниками сторін. Підписи сторін засвідчуються печатками. Клієнт зобовязаний підписати отриманий від експедитора Акт виконаних робіт (послуг) протягом 5 робочих днів з дати його отримання. У випадку незгоди клієнт із наданим експедитором Актом виконаних робіт (послуг), клієнт зобовязаний протягом 5 робочих днів надати експедитору свої мотивовані заперечення. У випадку не підписання клієнтом Акту виконаних робіт (послуг) та відсутності в обумовлений термін письмових зауважень клієнта, Акт вважатиметься погодженим сторонами ,а роботи (послуги) такими, що виконані (надані) належним чином. (п. 3.6.1, п. 3.6.2 Договору).

Згідно п. 9.1 Договору, даний Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2016, а у частині взаєморозрахунків до повного завершення.

30 березня 2016 року між Приватним акціонерним товариством ПЛАСКЕ та Товариством з обмеженою відповідальністю Листранс було укладено Додаток № 2 до Договору № 6032401/02/70103-03 від 24.03.2016, а саме Протокол узгодження обсягів і вартості робіт (послуг) № 6032401/02/70103-03-001-01 (далі Протокол) (а.с. 17).

У відповідності до п. 1 Протоколу, експедитор за дорученням та за рахунок клієнта здійснює транспортно експедиторські послуги з організації обслуговування вантажу на поромному комплексі Іллічівського морського торгівельного порту, порту Поті та морського перевезення в автомобільно поромному сполученні.

Згідно п. 11 Протоколу, період надання послуг: березень квітень 2016 року. Під дію даного Протоколу відносяться всі відвантаження по даті відправлення, що засвідчуються відміткою на навантажувальному ордері.

Відповідно до п. 12.1 Протоколу, вартість комплексу робіт (послуг) за дійсним Протоколом є комплексною та складає: 845 дол. США за 1 (одну) одиницю транспорту, що обслуговується, у т.ч. ПДВ (20%) 17,50 дол. США.

Пунктом 13 Протоколу визначено, що фактом надання послуг, що відносяться до звітного періоду, є навантажувальний ордер, вантажний маніфест, акти виконаних робіт третіх осіб учасників перевезення.

У відповідності до п. 14 Протоколу, підставою для складання Акту про фактично надані послуги є навантажувальний ордер, вантажний маніфест, акти виконаних робіт третіх осіб учасників перевезення. Акт про фактично надані послуги складається експедитором за фактично надані послуги за звітний місяць та надається клієнту для підписання у період з 7 по 10 число місяця, слідуючого за звітним.

Згідно п. 15 Протоколу, порядок здійснення розрахунків: ставки вказані в доларах США, але сплачуються у національній валюті України по курсу НБУ на день виставлення рахунку наступним шляхом:

- 60% від вартості, що вказана у п. 12.1 дійсного Протоколу, згідно

рахунку, виставленого упродовж 3-х банківських днів із дати складання Протоколу, але не пізніше дати навантаження автомобіля на пором;

- 40% від вартості, що вказана у п. 12.1 дійсного Протоколу, згідно

рахунку виставленого на дату складання Акту про фактично надані послуги (п. 15.1 Протоколу).

Пунктом 15.2 Протоколу визначено, що підставою для платежу є рахунок, виставлений експедитором. Якщо рахунок не буде сплачений у термін в 3 банківські дні, у випадку різкого підвищення курсу долара США, експедитор має право пере виставити рахунок у національній валюті з урахуванням курсової різниці (п. 15.3 Протоколу).

У відповідності до п. 16 Протоколу, дійсний протокол є невідємною частиною Договору надання послуг по експедируванню вантажів № 6032401/02/70103-03 від 24 березня 2016 року.

На виконання умов Договору позивач надав відповідачеві послуги з організації перевезення вантажів у автомобільно поромному сполученні, що підтверджується навантажувальним ордером № 204685 від 31.03.2016 (а.с.24), вантажним маніфестом № 1 від 01.04.2016 (а.с. 25), згідно з якими вантажний автомобіль з вантажем відповідача 31.03.2016 вїхав на вантажний термінал поромного комплексу та був прийнятий на склад терміналу, а 01.04.2016 навантажений на пором «Героите на Севастопол».

У відповідності до умов Договору, позивачем було складено акт про фактично надані послуги № 000003674 від 25.04.2016 на загальну суму 21 970,81 грн. (а.с. 22), який був направлений на адресу відповідача, та отриманий директором ТОВ «Листранс» 13.05.2016, що підтверджується повідомлення № HAWB 00769362-AAWH (а.с. 27) та листом ПП «Агенство ОСОБА_2» за вих. № 01-143 від 21.10.2016. Відповідач зазначений акт не підписав, зауважень не надав, тому відповідно до п. 3.6.2 Договору акт про фактичне надання послуг вважається погодженим сторонами, а роботи (послуги) такими, що виконані належним чином.

Позивачем на виконання умов Договору та п. 15 Протоколу був виставлений відповідачеві рахунок № 6033001/02/70201-001 від 30.03.2016 на суму 13 404,66 грн., що складає 60 % вартості послуг, який був сплачений відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням № 254 від 30.03.2016 та рахунок № 6042501/03/70201-005 від 25.04.2016 на суму 8 566,15 грн. (а.с. 21), що складає 40 % вартості послуг, який залишився неоплаченим.

Таким чином, відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого за ним рахується заборгованість в розмірі 8 566,15 грн.

Відповідачем 09.06.2016 був направлений на адресу позивача гарантійний лист вих. № 09/06-1 в якому Товариство з обмеженою відповідальністю Листранс в особі директора гарантувало оплату заборгованості за Договором № 6032401/02/70103-03 від 24.03.2016, згідно наданого рахунку № 6042501/03/70201-005 від 25.04.2016 в розмірі 8 566,15 грн. в строк до 15.06.2016.

З метою отримання грошових коштів за надані по Договору послуги, позивач направив на адресу відповідача претензію вих. № 6070201/03/001-001 від 02.07.2016 з вимогою сплатити заборгованість. Відповіді на вказану претензію позивачем не отримано, сума заборгованості за надані послуги відповідачем не сплачена, що і зумовило позивача звернутись до суду про стягнення заборгованості.

За змістом ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У ч.1 ст. 903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до п. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 8 566,15 грн. є обґрунтованими відповідно до вимог Договору та Закону та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до п. 3.4 Договору, за прострочення оплати рахунку експедитора, клієнт сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від невиплаченої суми за кожний день прострочення.

Позивач згідно наданого до суду розрахунку (а.с.9) нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 05.05.2016 по 15.09.2016 в розмірі 1060,06 грн.

Так, за підрахунком суду здійсненого за допомогою програми «Законодавство» та з урахуванням вірного періоду прострочення, а саме з 19.05.2016 (13.05.2016 (дата отримання акту) + 3 банківські дні (п. 15.3 Протоколу)) по 15.09.2016, розмір пені який підлягає задоволенню становить 932,91 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 127,15 грн. (1060,06 грн. 932,91 грн.) задоволенню не підлягають.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобовязання щодо оплати позивачеві вартості отриманих послуг згідно умов та в строки визначені Договором, відповідач, у порушення приписів ст. 33 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Частиною 5 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Листранс (54030, м.Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд. 13/5, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь Приватного акціонерного товариства ПЛАСКЕ (65001, м. Одеса, вул. Академіка Заболотного, буд. 12, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) заборгованості врозмірі 8566,15 грн., пені в розмірі 932,91 грн. та 1364,22 грн. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 28.10.2016

Суддя Н.О.Семенчук