донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

24.10.2016 справа №908/5081/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю № 228/20-19 від 11.07.2016,
від відповідача:ОСОБА_5 за довіреністю № 437 від 03.10.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуКонцерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя,

на ухвалу господарського суду Запорізької області

від22.09.2016 року

по справі№908/5081/15

за позовомКонцерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя,
доМіського комунального підприємства «Основаніє», м. Запоріжжя,
простягнення 2 643 035, 07 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.10.2015 по справі № 908/5081/15 позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя (далі - Концерн «МТМ», позивач), до Міського комунального підприємства «Основаніє», м. Запоріжжя (далі - МКП «Основаніє», відповідач) задоволено у повному обсязі та стягнуто з останнього 2 643 035, 07 грн. основного боргу та 39 645, 52 грн. судового збору.

МКП «Основаніє» звернулось до суду із заявою № 10801/01-10 від 07.09.2016 про розстрочку виконання рішення суду від 13.10.2015 терміном на 12 місяців, починаючи з 01.09.2016 до 01.09.2017.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.09.2016 заяву МКП «Основаніє» про розстрочення виконання рішення господарського суду Запорізької області від 13.10.2015 по зазначеній справі строком на 12 місяців частково задоволено; розстрочено його виконання щодо сплати 2 422 782, 15 грн. заборгованості строком на 7 (сім) місяців з 01.10.2016 до 01.05.2017 рівними частинами по 346 111, 74 грн.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, Концерн «МТМ» звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.09.2016, в якій зазначену ухвалу просить скасувати, у задоволенні заяви боржника про розстрочення виконання рішення суду відмовити, оскільки вважає, що ухвала винесена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, заявник зазначає, що обставини, на які посилається відповідач як на підставу розстрочення виконання рішення не є винятковими як передбачено в ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, а є лише способом затягування виконання рішення та вирішення своїх фінансових питань за рахунок позивача.

Крім того, апелянт посилається на те, що господарським судом при вирішенні питання щодо розстрочення виконання рішення надано оцінку фінансовому стану лише відповідача та взагалі не надано оцінки фінансового стану позивача, зокрема, наявності в нього станом на 01.09.2016 кредиторської заборгованості у розмірі 625 676 438, 02 грн.

Також позивачем 24.10.2016 надано суду додаткові пояснення до апеляційної скарги б/н від 21.10.2016, де скаржник в підтвердження свого скрутного фінансового становища посилається на існування значної заборгованості перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та накладенням арешту на майно Концерну «МТМ», що підтверджується копіями постанов ВП № 52602333, ВП № 52568100, ВП № 52568100 про арешт майна боржника.

Втім, Концерном «МТМ» клопотання про долучення до матеріалів справи зазначених документів в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України ні письмово, ні усно в судовому засіданні 24.10.2016 заявлено не було.

Враховуючи викладене, а також наявність у справі відзиву позивача на заяву про надання відстрочки (а. с. 152-172), апеляційна інстанція повертає додані до додаткових пояснень до апеляційної скарги б/н від 21.10.2016 документи.

МКП «Основаніє» у відзиві на апеляційну скаргу, ухвалу господарського суду про розстрочку виконання рішення господарського суду у справі № 908/5081/15 просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на доведення обставин, які у своїй сукупності ускладнюють виконання судового рішення і вимагають його розстрочення.

В обґрунтування своєї позиції відповідач послався на доводи, викладені в заяві про надання відстрочки виконання рішення, зазначивши, зокрема, що не відмовляється від сплати заборгованості за даним рішенням, в підтвердження чого надано платіжне доручення № 16528 від 19.09.2016 на суму 220 252, 92 грн. щодо часткової оплати заборгованості (а. с. 201).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.10.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 24.10.2016.

В судовому засіданні 24.10.2016 представники сторін підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України від 26.06.2013 у справі № 5-рп/2013 винятки стосовно загального порядку примусового виконання рішень господарського суду закріплено у відповідних статтях Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно зі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України у разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення; про відстрочку або розстрочку виконання рішення виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Розстрочка виконання рішення суду, як вважає Конституційний Суд України, означає виконання його частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання рішення частинами (сплата грошових сум частками, тощо) визначаються судом.

Як розяснено у п. 7.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників (рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 № 5-рп/2013).

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що господарським судом Запорізької області надано належну правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам, якими боржник обґрунтовує заяву про розстрочку виконання рішення.

Зокрема, судом враховано, що відповідно до Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2016 року валовий збиток складає 48 757 тис. грн., збиток по фінансовому результату від операційної діяльності складає 11 309 тис. грн., збиток по чистому фінансовому результату складає 14 598 тис. грн. (а. с. 141-142).

Крім того, Довідкою про стан заборгованості на 01.08.2016 від 29.08.2016 підтверджена наявність у відповідача дебіторської заборгованості у розмірі 153 448 239, 73 грн. та кредиторської заборгованості у розмірі 80 275 360, 09 грн. (а. с. 143).

Також матеріали справи містять докази оплати заборгованості відповідачем на користь Концерну «МТМ» за іншими рішеннями суду, в тому числі і за рішенням господарського суду Запорізької області від 13.10.2015 (а.с. 201, 207-219).

Судом першої інстанції також взято до уваги, надану МКП «Основаніє» Довідку № 11725/01-10 від 22.09.2016 щодо відкритих в органах державної виконавчої служби виконавчих проваджень про стягнення на користь відповідача дебіторської заборгованості, що підтверджує можливість погашення відповідачем заборгованості за договором в майбутньому.

Посилання апелянта на те, що судом не враховано його майновий стан спростовується матеріалами справи, зокрема, господарським судом в оскаржуваній ухвалі наведені заперечення позивача щодо розстрочення виконання рішення та надана їх оцінка.

Колегія суддів також враховує те, що і позивач і відповідач є підприємствами комунальної власності та надають комунальні послуги.

Доводи апелянта в судовому засіданні щодо інформації про припинення діяльності МКП «Основаніє» не приймаються Донецьким апеляційним господарським судом до уваги, оскільки зазначене не підтверджене відповідними доказами, які б свідчили про неможливість виконання ухвали суду про розстрочення виконання рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що господарським судом при частковому задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення ухвалою від 22.09.2016 враховано принцип рівності сторін, доводи, фінансовий стан та матеріальні інтереси як позивача, так і відповідача, з`ясовано ступінь вини відповідача у виникненні спору, взято до уваги часткове виконання відповідачем рішення суду від 13.10.2015 та цілком обґрунтовано розстрочено виконання рішення на 7 місяців, а не на 12 як було заявлено відповідачем.

Оскільки доводи апеляційної скарги Концерну «МТМ», зазначених в ухвалі суду висновків не спростовують, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105, 121 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі», м. Запоріжжя, на ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.09.2016 у справі № 908/5081/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.09.2016 у справі № 908/5081/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: Н.В. Ломовцева

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1 - позивачу

1- відповідачу

1- у справу

1- ДАГС 1- ГСЗО