ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2016 р.Справа № 916/1218/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Ліпчанської Н.В.

Секретар судового засідання: Кіртока Л.В.

За участю повноважних представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю № 01-36/20 від 21.01.2016р;

від відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю № б/н від 26.07.2016р.;

ОСОБА_3, за посвідченням № 1;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської обласної організації політичної партії «Нова демократія»

на рішення Господарського суду Одеської області від 08 серпня 2016 року

по справі № 916/1218/16

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до Одеської обласної організації політичної партії «Нова демократія»

про стягнення 34 704, 96 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Одеської обласної організації політичної партії «Нова демократія» неустойки у сумі 34 704, 96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача умов договору оренди укладеного між сторонами та приписами статті 785 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 08 серпня 2016 року (суддя Степанова Л.В.) позов задоволено; стягнуто з Одеської обласної організації політичної партії «Нова демократія» на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 34 704, 96 грн. неустойки, 1 378 грн. судового збору.

Рішення мотивоване тим, що після розірвання договору оренди № 119/82 від 10.02.2012р., відповідач як орендар не звільнив приміщення за адресою м. Одеса, пров. Миколи Плигуна, 4 не виконав обов'язок повернення орендованого майна, що відповідно до частини другої статті 785 Цивільного кодексу України тягне за собою нарахування неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Одеська обласна організація політичної партії «Нова демократія» звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати і постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник наполягає на тому, що в рішенні Господарського суду Одеської області від 27.08.2014р. по справі № 916/2319/14, яким розірвано договір оренди встановлено, що відповідачу були передані нежитлові приміщення загальною площею 6,6 кв.м., а тому позивачем не доведено факту, що саме відповідач знаходився у приміщенні площею 66,6 кв.м.

Крім того, на думку апелянта, позивачем невірно зроблений розрахунок пені та інфляційного збільшення боргу в акті звірки розрахунків за період з 10.02.2012р. по 09.09.2014р.

Більш детальніше доводи зазначені у скарзі.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду не надходив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами ст. 101 ГПК України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2012р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та Одеською обласною організацією політичною партією «Нова демократія» (Орендар, Відповідач) було укладено договір оренди нежилого приміщення №119/82 (далі договір), згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування нежилі приміщення першого поверху, загальною площею 66,6 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Миколи Плигуна, 4 з терміном з 10.02.2012р. по 10.02.2017р.

За умовами пункту 2.1 Договору, орендна плата визначається на підставі ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженою Постановою КМУ № 786 від 04.10.1995р. зі змінами та доповненнями. Відповідно до пункту 2.2 Договору, за орендовані приміщення Орендар, зобовязується сплачувати орендну плату, що становить 724, 93 грн. за все приміщення (без урахування ПДВ та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць.

Згідно пункту 2.3 Договору, до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, плата за користування земельною ділянкою та інші послуги, які надаються спеціалізованими організаціями.

Пунктом 2.4 Договору встановлено, що орендар зобовязаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Орендодавець має право виступати з ініціативою щодо розірвання договору оренди у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обовязків, передбачених договором, у тому числі несплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі. (п. 3.3 Договору)

Згідно з п. 4.7 Договору, після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, орендар зобов'язаний у 15-ти денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати об'єкта оренди.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання обовязків за цим договором вина сторона відшкодовує іншій стороні збитки у відповідності з чинним законодавством. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору.

Умовами п. 5.5 Договору, за невиконання або неналежне виконання орендарем обовязків, передбачених п. 4.1, п. 4.2 абз. «а», «г», «е», «м», «л», п. 4.3, п. 4.8, п. 4.9, п. 4.13 цього договору, орендодавець має право достроково вимагати розірвання договору оренди, у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Пунктом 7.6. Договору оренди сторони визначили, що договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством та зазначеним договором оренди.

10.02.2012р. між сторонами був підписаний акт прийому-передачі нежилого приміщення.

Додатковим погодженням від 20.07.2012р. сторони встановили термін дії договору до 20.06.2015р.

Як зазначає позивач, за час дії договору оренди відповідачем порушувалися його умови, що стало підставою для звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди та виселення.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.08.2014р. по справі № 916/2319/14 позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволені у повному обсязі та розірвано договір оренди нежитлового приміщення № 119/82 від 10.02.2012р., укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Одеською обласною організацією політичною партією «Нова демократія» та виселено Одеську обласну організацію політичну партію «Нова демократія» з нежилого приміщення першого поверху, загальною площею 66, 6 кв.м., що розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Миколи Плигуна, 4 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради. Рішення суду набрало законної сили 09.09.2014р.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

20.11.2015р. відповідно до акту державного виконавця ІІ Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Одеську обласну організацію політичну партію «Нова демократія» було виселено з нежилих приміщень першого поверху, загальною площею 66,6кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, пров. Миколи Плигуна, 4 та приміщення передані Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Як зазначає позивач за час судового розгляду та до моменту фактичного виконання рішення відповідач без правових підстав займав нежилі приміщення першого поверху, загальною площею 66, 6 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, пров. Миколи Плигуна, 4 в результаті чого утворилася неустойка відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України в сумі 34 704,96грн.

Ці обставини стали підставою для звернення до Господарського суду Одеської області з даним позовом про стягнення з Одеської обласної організації політичної партії «Нова демократія» неустойки у розмірі 34 704, 96 грн. за період з 09.09.2014р. (день набрання чинності рішення суду по справі № 916/2319/14) по 20.11.2015р. (акт державного виконавця).

Тобто, предметом даного спору є стягнення з відповідача неустойки за період неповернення орендованого приміщення після припинення орендних правовідносин у звязку із розірванням договору.

За приписами ст. 175 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Частиною другою цієї статті передбачено, що у разі невиконання наймачем обов'язку щодо повернення речі наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Пунктом 3 частини 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.05.2012р. № 01-06/735/2012 «Про деякі питання практики застосування статей 785 та 786 Цивільного кодексу України» розяснено, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Отже можливість притягнення відповідача до відповідальності у вигляді сплати на користь позивача неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування орендованим приміщенням після припинення договору і до виконання обовязку повернути майно вбачається з приписів законодавства та встановлених судом обставин справи.

Докази того, що відповідачем було повернуто орендоване приміщення за актом приймання-передачі, як то передбачено п. 4.7. договору оренди в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача неустойки за користування орендованим приміщенням.

Таким чином, неустойка у сумі 34 704, 96грн. за період з 09.09.2014р. по 20.11.2015р. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Доводи апелянта про те, що в рішенні Господарського суду Одеської області від 27.08.2014р. по справі № 916/2319/14 встановлено, що відповідачу були передані нежитлові приміщення загальною площею 6,6 кв.м. та те, що позивачем не доведено факту, що саме відповідач знаходився у приміщенні площею 66, 6 кв.м. і це приміщення не було здано в оренду іншому орендатору судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки в рішенні Господарського суду Одеської області від 27.08.2014р. по справі № 916/2319/14, а саме в описовій та резолютивній частині рішення суду зазначена площа нежитлових приміщень 66, 6 кв.м., крім того в матеріалах справи міститься копія договору № 119/82 від 10.02.2012р., підписаного сторонами, з якого вбачається, що відповідно до п.1.1. позивач передав відповідачу у строкове платне користування нежилі приміщення загальною площею 66,6кв.м. про що також зазначено в акту приймання-передачі нежилого приміщення від 10.02.2012р.

Також не приймаються до уваги колегією суддів посилання відповідача, що позивачем невірно зроблений розрахунок пені та інфляційного збільшення боргу в акті звірки розрахунків за період з 10.02.2012р. по 09.09.2014р., оскільки зазначений розрахунок пені та інфляційного збільшення не є предметом розгляду у даній справі про стягнення неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, які фактично повторюють його доводи викладені у запереченнях на позов і яким місцевий суд дав належну оцінку, на переконання колегії суддів не доводять помилковість прийнятого місцевим господарським судом рішення, а тому не можуть прийматись до уваги та бути підставою для скасування рішення місцевого суду.

На думку судової колегії, суд першої інстанції повністю встановив та дослідив фактичні обставини справи дав повну та всебічну оцінку наявним у ній доказам та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Отже, з огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги Одеської обласної організації політичної партії «Нова демократія» слід відмовити, а рішення Господарського суду Одеської області від 08 серпня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 п. 1, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Одеської обласної організації політичної партії «Нова демократія» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 08 серпня 2016 року по справі № 916/1218/16 - залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 26.10.2016р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Т.Я. Гладишева

Суддя Н.В. Ліпчанська