ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.10.2016 р. Справа№ 4/1155-40/122

За скаргою: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма Авіс ЛТД, м. Київ

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 4/1155-40/122

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авіс ЛТД, м.Київ

до відповідача-1: Відкритого акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс Галичина, м. Дрогобич

до відповідача-2: Дочірнього виробничо-комерційного підприємства Торговий дім Галичина, м. Дрогобич

про примусове виконання зобовязань по договору

та зустрічним позовом: Відкритого акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс Галичина, м. Дрогобич

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авіс ЛТД, м. Київ

про стягнення заборгованості на суму 164 595, 53 грн.

Суддя П.Манюк

При секретарі Гринчишин О.О.

Представники сторін:

від скаржника: ОСОБА_2 представник

від відповідача-1: ОСОБА_3 - представник

від відповідача-2: не зявився

від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: - не зявився.

Розглядається скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма Авіс ЛТД на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при виконанні наказу Господарського суду Львівської області від 09.07.2002 р. у справі № 4/1155-40/122 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авіс ЛТД до відповідача-1 Відкритого акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс Галичина та до відповідача-2 Дочірнього виробничо-комерційного підприємства Торговий дім Галичина про примусове виконання зобовязань по договору та зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс Галичина до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авіс ЛТД про стягнення заборгованості на суму 164 595, 53 грн.

Ухвалою суду від 09.09.2016 р. відновлено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма Авіс ЛТД строк для подачі скарги, скаргу прийнято до розгляду, призначено її розгляд в судовому засіданні на 03.10.2016 р.

Розгляд скарги відкладався з підстав викладених у відповідній ухвалі суду.

В судових засіданнях представник скаржника вимоги скарги підтримав, просив її задоволити з підстав викладених у скарзі та усних поясненнях.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 17.10.2016 року вимоги скарги заперечив, однак письмових пояснень по суті скарги та доказів виконання рішення Господарського суду Львівської області від 22-27 травня 2002 р. у справі № 4/115-40/122 не подав.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явився, на електронну адресу суду скерував відзив на скаргу, в якому просив відмовити в задоволенні скарги.

Представник відповідача-2 в судове засідання не викликався.

Розглянувши скаргу, суд встановив таке.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.05.2002 р. - 27.05.2002 р. у справі № 4/1155-40/122 (надалі рішення у справі № 4/1155-40/122) за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авіс ЛТД до відповідача-1 Відкритого акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс Галичина та до відповідача-2 Дочірнього виробничо-комерційного підприємства Торговий дім Галичина про примусове виконання зобовязань по договору та зустрічним позовом Відкритого акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс Галичина до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Авіс ЛТД про стягнення заборгованості на суму 164 595, 53 грн., первісний позов задоволено частково, зокрема зобовязано ВАТ НПК Галичина в 10-ти денний термін з дня винесення рішення поставити через Дочірнє виробничо-комерційне підприємство Торговий дім Галичина на користь ТзОВ фірми АВІС ЛТД 1 758, 319 тонн бензину А-80, 0, 368 тонн дизпалива та мазуту паливного 5, 998 тонн, у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.-09.07.2002 р. пункт 5 рішення у справі № 4/1155-40/122 змінено, зустрічну позовну заяву Відкритого акціонерного товариства Нафтопереробний комплекс Галичина до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма АВІС ЛТД про стягнення 164 595, 53 грн. боргу залишено без розгляду по суті, в решті рішення залишено без змін.

09.07.2002 р., на виконання рішення у справі № 4/1155-40/122, було видано судовий наказ про зобовязання ВАТ НПК Галичина в 10-ти денний термін з дня винесення рішення поставити через Дочірнє виробниче комерційне підприємство Торговий дім Галичина на користь ТзОВ фірма АВІС ЛТД 1 758, 319 тонн бензину А-80, 0, 368 тонн дизпалива та мазуту паливного 5, 998 тонн (надалі наказ у справі № № 4/1155-40/122).

07.09.2016 р. на адресу суду поступила скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма Авіс ЛТД, в якій стягувач просить суд:

- Визнати неправомірними бездіяльність заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4;

- Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.10.2015 р.

- Скасувати постанову від 16.10.2015 р. головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 про закінчення виконавчого провадження № 3197107.

- Зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 або іншого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 3197107.

Як стверджує скаржник, у провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 3197107 щодо виконання наказу у справі № 4/1155-40/122.

16.10.2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 на підставі п.13 ч. 1 ст.49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу у справі № 4/1155-40/122. Однак, в порушення Інструкції з організації примусового виконання рішень, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 не було доведено до відома скаржника про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.10.2015 року., оскільки остання не направлялася за юридичною адресою стягувача. Крім того, скаржник зазначає, що 27.12.2013 року старшим державним виконавцем Кеда М.В. вже було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу у справі № 4/1155-40/122, виконавчий документ направлено до Господарського суду Львівської області. Однак постановою від 21.05.2014 року, було скасовано постанову від 27.12.2013 року про закінчення виконавчого провадження № 3197107 та винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 3197107.

16.10.2015 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 у звязку з відсутністю в матеріалах виконавчого провадження виконавчого документу було винесено оскаржувану постанову.

З приводу неправомірності дій державного щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, скаржник звертався до заступника директора Департаменту начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із скаргою від 11.11.2015 р. та заявою від 11.01.2016 р., однак жодної відповіді не отримав.

Як зазначає державний виконавець у відзиві на скаргу від 17.10.20.16 р. № 4/1155-40/122, ним вжито всіх передбачених законом заходів примусового виконання рішення. Крім цього, стягувач не повідомляв державного виконавця про зміну своєї адреси для листування, тому оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження направлялася за адресою, яка вказана у виконавчому документі, а саме: вул. Горького, 5 у м. Київ.

Заслухавши пояснення представників скаржника та відповідача - 1, оцінивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Частиною 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Судом встановлено, що рішенням у справі № 4/1155-40/122, зокрема, зобовязано ВАТ НПК Галичина в 10-ти денний термін з дня винесення рішення поставити через Дочірнє виробничо-комерційне підприємство Торговий дім Галичина на користь ТзОВ фірми АВІС ЛТД 1 758, 319 тонн бензину А-80, 0, 368 тонн дизпалива та мазуту паливного 5, 998 тонн.

09.07.2002 р., на виконання рішення у справі № 4/1155-40/122, Господарським судом Львівської області було видано судовий наказ.

У провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі Відділ) перебувало виконавче провадження № 3197107 щодо виконання наказу у справі № 4/1155-40/122.

27.12.2013 р. Відділом винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу-дублікату у справі № 4/1155-40/122.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Згідно супровідного листа від 30.12.2013 р. № 13-0-34-1820/5-12 (зареєстрований канцелярією Господарського суду Львівської області 09.01.2014 р. за вх. № 235/14) Відділом було направлено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчі документи на двох аркушах: оригінали двох наказів про примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 09.07.2002 р. у справі № 4/1155- 40/122. Вищезазначені документи були приєднані до матеріалів справи № 4/1155- 40/122.

21.05.2014 року постановою старшого державного виконавця Кеди М.В. відновлено виконавче провадження № 3197107.

Згідно супровідного листа від 21.05.2014 р. № 13-0-34-1820/5-694/4 вказану постанову надіслано Господарському суду Львівської області та повідомлено, що відповідно до ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобовязаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови предявити його до виконання.

30.05.2014 р. ВАТ "Нафтопереробний комплекс - Галичина" було подано скаргу про визнання незаконними дій в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6 з винесення постанови від 21.05.2014р. про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №3197107 від 27.12.2013р. та старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України ОСОБА_7 з винесення постанови ВП №3197107 від 21.05.2014р. про відновлення виконавчого провадження та скасування вказаних постанов.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.07.2014 р. у справі № 4/1155-40/122 вказану скаргу задоволено, визнано незаконними дії в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6 з винесення постанови від 21.05.2014р. про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №3197107 від 27.12.2013р. та старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України ОСОБА_7 з винесення постанови ВП №319710 від 21.05.2014р. про відновлення виконавчого провадження та скасовано постанову в. о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6 від 21.05.2014р. про скасування постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №3197107 від 27.12.2013р. та постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_7 від 21.05.2014р. про відновлення виконавчого провадження.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015р., ухвалу Господарського суду Львівської області від 30.07.2014р. у справі № 4/1155-40/122 скасовано і прийнято нове рішення, яким відмовлено Відкритому акціонерному товариству "Нафтопереробний комплекс - Галичина у задоволенні скарги на дії та постанови в. о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_7

02.03.2015 р. Львівським апеляційним господарським судом було направлено до Вищого господарського суду касаційну скаргу ВАТ НПК- Галичина на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015р., разом зі справою № 4/1155- 40/122.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2015 р. залишено без змін постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.01.2015 р. та підтверджено правомірність дій державних виконавців та законність постанови від 21.05.2015 р.

За супровідним листом від 08.04.2015р. № 05-22/93 було повернуто матеріали справи та матеріали оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 30.07.2014р. зі справи № 4/1155-40/122 з постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2015р. до Господарського суду Львівської області (отримано судом 23.04.2015 р.).

Окрім цього, в провадженні Господарського суду Львівської області перебувала заява від 17.06.2014р. (вх. № канцелярії суду 31743/14 від 19.06.2014р.) ТзОВ "Універсал Юрсервіс" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Львівської області від 10.04.2014р. у справі № 4 1155-40/122, вирішення питання про прийняття якої, ухвалою суду від 23.06.2014р. було відкладено до розгляду скарги ВАТ "Нафтопереробний комплекс - Галичина на дії в.о. начальника відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6С та старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_7 у справі. 11.11.2014 р. вказану заяву (про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Львівської області від 10.04.2014р. у справі № 4/1155-40/12) було прийнято та призначено до розгляду.

З метою виконання п. 2 ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 26.11.2014 р. у справі № 4/1155-40/122 про надання матеріалів справи №4/1155-40/122, що містять ухвалу Господарського суду Львівської області від 10 квітня 2014 року щодо сторони виконавчого провадження та звернення генерального директора ТзОВ Авіс ЛТД" ОСОБА_8 від 03 лютого 2014 року, в якій вказано про недійсність відомостей про добровільне виконання боржником рішення суду, 02.12.2014р. зупинено провадження по розгляду заяви б/н від 17.06.2014р. (вх.№31743/14 від 19.06.14р. ) ТзОВ Універсал Юрсервіс про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Львівської області від 10.04.2014р. у справі № 4/1155-40/122 до повернення матеріалів справи №4/1155-40/122 з Львівського апеляційного господарського суду.

Згідно супровідного листа від 03.12.2014р. матеріали справи було направлено Львівському апеляційного господарського суду (були повернуті до Господарського суду Львівської області з Вищого господарського суду України 23.04.2015р.).

Ухвалою суду від 05.05.2015р. у справі № 4/1155-40/122, після повернення справи з Вищого господарського суду України, провадження по розгляду заяви про перегляд за нововивленими обставинами ухвали Господарського суду Львівської області від 10.04.2014 р. поновлено та призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.06.2015 р., прийнято відмову ТзОВ «Універсал Юрсервіс» від заяви б/н від 17.06.2014 р. (вх. № 3174/14 від 19.06.2014 р.) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Львівської області від 10.04.2014 р. у справі № 4/1155-40/122, провадження у справі за заявою ТзОВ «Універсал Юрсервіс» б/н від 17.06.2014 р. (вх. № 3174/14 від 19.06.2014 р.) про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Львівської області від 10.04.2014 р. у справі № 4/1155-40/122 припинено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.08.2015р. ухвалу господарського суду Львівської області від 03.06.2015р. у справі №4/1155-40/122 залишено без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Універсал Юрсервіс б/н від 16.06.2015р.

27.08.2015р. матеріали справи було повернуто Господарському суду Львівської області.

07.09.2015р. за супровідним листом № 4/1155-40/122/3/15 на запит Львівського апеляційного господарського суду від 02.09.2015р. вих. № 09- 01/4074/15, було надіслано матеріали справи №4/1155-40/122 для долучення до касаційної скарги ТзОВ Універсал Юрсервіс" б/н від 26.08.2015р. на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.08.2015р. по справі № 4/1155-40/122 та подальшого скерування на адресу Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.11.2015р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.08.2015 р. у справі №4/1155-40/122 залишено без змін, а касаційну скаргу ТзОВ "Універсал Юрсервіс" без задоволення.

Супровідним листом Вищого господарського суду України від 12.11.2015р. № 05-22/347 матеріали справи №4/1155-40/122 скеровано до Господарського суду Львівської області, та були отримані господарським судом Львівської області 24.11.2015р.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 у звязку з відсутністю в матеріалах виконавчого провадження виконавчого документу, 16.10.2015 року було винесено оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу-дублікату у справі № 4/1155-40/122.

26.10.2015 р., під час перебування матеріалів справи у Вищому господарському суді України, до господарського суду надійшла вищезгадана постанова.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що з моменту повернення виконавчого документа на адресу суду, а саме з 09.01.2014 р. до моменту винесення оскаржуваної постанови, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторно звертався до господарського суду із клопотанням чи заявою про повернення наказу-дублікату у справі № 4/1155-40/122 у звязку із винесеною постановою про відновлення виконавчого провадження від 21.05.2014 р.

Конституцією України передбачено, що засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості та обов'язковість судового рішення.

Судове рішення за наслідками розгляду справи покликане внести юридичну визначеність у спірні правовідносини. Метою судового рішення прийнятого господарським судом є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Стаття 1291 Конституції України передбачає, що суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 р. № 16-рп/2009 виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. по справі Шмалько проти України (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду. Аналогічна правова позиція викладена і в рішенні європейського суду прийнятому у справі «Сорінг проти Сполученого королівства», де зазначалося, що виконання будь-якого судового рішення є невідємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції (Право на справедливий суд).

Крім того, слід зазначити, що у рішенні від 17.05.2005р. по справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені обов'язки і права державних виконавців. При цьому, перелік прав державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження не є вичерпним.

У справі «Півень проти України», Європейський суд констатував порушення ст. 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення п.1 ст.6 Конвенції.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на те, що рішення господарського суду від 22-27.05.2002 р. у справі № 4/1155-40/122 фактично не є виконаним, а отже, захист порушеного права позивача (стягувача) не відбувся в силу вищезазначених обставин, та з огляду на те, що субєктом оскарження не вчинялося дій спрямованих на повернення наказу-дублікату № 4/1155-40/122 виданого 09.07.2002 р. (у звязку із винесеною постановою про відновлення виконавчого провадження від 21.05.2014 р.), суд вважає, що скарга підлягає до задоволення, в тому числі і в частині, що стосується визнання неправомірною бездіяльності начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, щодо ненадання відповіді на скаргу позивача (стягувача) від 11.11.2015 р. та на заяву від 11.01.2016 р.

Враховуючи вищевикладене, ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ :

1. Визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 стосовно винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.10.2015 року.

3. Постанову про закінчення виконавчого провадження від 16.10.2015 року головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 при примусовому виконанні виконавчого провадження № 3197107 скасувати.

4. Зобовязати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 або іншого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 3197107.

Суддя Манюк П.Т.