ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016 року Справа № 912/3692/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: КовальЛ.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання: Крицькій Я.Б.

за участі представників сторін:

від позивача: Охінченко Н.В., представник, довіреність б/н від 20.09.2016р.;

від відповідача-2: Колісник О.В., представник, довіреність №19/3-02/150 від 19.11.2015р.

представники відповідача-1 та третіх осіб-1,2 в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скаргитовариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group" та публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2016 року у справі №912/3692/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group", м. Варшава

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю спільного Українсько-Польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", м. Світловодськ Кіровоградської області

до відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне підприємство "СпецЗовнішКомплект", м. Світловодськ Кіровоградської області

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору "TechFundHoldingInc", м. Калгарі

про визнання недійсним рішення загальних зборів, договору застави, договору поруки, вилучення обтяження заставного майна, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015р. товариство з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень просило:

- визнати недійсними рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", оформлені протоколом загальних зборів засновників товариства від 29 вересня 2011 року за № 29/09/11;

- визнати недійсним договір застави обладнання від 10 жовтня 2011 року № 11, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест" та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", посвідченим приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Васильченком В.М., зареєстрованим в реєстрі за № 1557;

- вилучити обтяження майна згідно договору застави обладнання від 10 жовтня 2011 року №11, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест" та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Васильченком В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1557;

- визнати недійсним договір поруки від 29 листопада 2011 року № 2, укладений між Публічним акціонерним товариства "Державний ощадний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест" та Приватним підприємством "СпецЗовнішКомплект".

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2016 року у справі №912/3692/15 (суддя Балик В.М.) позов задоволений частково: визнано недійсними рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", оформлені протоколом загальних зборів засновників товариства від 29 вересня 2011 року за № 29/09/11;в решті позовних вимог відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю спільного Українсько-Польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group" 1 378,00 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group"звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2016 року у справі № 912/3692/15 в частині відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group"про:

- визнання недійсним договору застави обладнання від 10 жовтня 2011 року № 11, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест" та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Васильченком В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1557;

- вилучення обтяження майна згідно договору застави обладнання від 10 жовтня 2011 року № 11, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест"та Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Васильченком В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1557;

- визнання недійсним договору поруки від 29 листопада 2011 року № 2, укладеного між Публічним акціонерним товариства "Державний ощадний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест" та Приватним підприємством "СпецЗовнішКомплект" та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group" в оскаржуваній частині в повному обсягу.

Так, в апеляційній скарзіпозивач зазначає, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку щодо наступного схвалення Товариством з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест" спірних правочинів, оскільки загальними зборами товариства відповідних рішень не приймалося, а усі дії вчинені на виконання спірних договорів здійснені директором товариства, який не мав на це повноважень. Не приймалося таких рішень і ревізійною комісією Товариством з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", яка взагалі не створювалася. Отже, судом безпідставно застосовано до спірних відносин ст. 241 ЦК України.

Також, позивач вказує, що Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" було відомо про обмеження повноважень директора Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", а тому суд не мав підстав для висновку щодо відсутності юридичної сили у таких обмежень та відповідно щодо відсутності підстав для визнання недійсними спірних договорів.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.09.2016р. у справі № 912/3692/15 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group" прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді - Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.та призначено розгляд скарги в судове засідання на 28.09.2016р.

Також, не погодившись із рішенням місцевого господарського суду до Дніпропетровського апеляційного господарського суду звернулося Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"із апеляційною скаргою, в якій просить:

- скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2016 року у справі № 912/3692/15 в частині визнання недійсними рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", оформлені протоколом загальних зборів засновників товариства від 29 вересня 2011 року за № 29/09/11 та прийняти нове рішення у цій частині, а саме відмовити у задоволення позовних вимог про визнання недійсними рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", оформлені протоколом загальних зборів засновників товариства від 29 вересня 2011 року за № 29/09/11 повністю.

Апеляційна скарга відповідача-2 грунтується на тому, що у місцевого господарського суду були відсутні підстави для визнання недійсним спірних рішень загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест" через пропуск позивачем строку позовної давності, про застосування якої було заявлено відповідачем-2. Скаржник вважає помилковим висновок суду про пред'явлення позову позивачем в межах позовної давності, оскільки останній реалізуючи свої корпоративні права мав дізнатися про порушення свого права до спливу трирічного строку позовної давності.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.09.2016р. у справі № 912/3692/15 відновлено строк подання апеляційної скарги Публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України", апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді - Верхогляд Т.А., Білецька Л.М.та призначено розгляд скарги в судове засідання на 28.09.2016р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.09.2016р. у справі № 912/3692/15 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чередко А.Є., судді - Коваль Л.А., Верхогляд Т.А. та приєднано до спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group"на рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2016 року у справі № 912/3692/15.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.09.2016р. у справі № 912/3692/15 розгляд апеляційної скарги відкласти в судове засідання на 19.10.2016р.

У судових засіданнях представники сторін доводи апеляційних скарг підтримали у повному обсягу.

Позивач, також заперечує проти задоволення апеляційної скаргивідповідача-2, вважає оскаржуване рішення в частині визнання недійсними спірних рішень законним та обгрунтованим, прийнятимсудом з правильним застосуванням норм матеріального права, посилаючись при цьому на те, що йому було невідомо про прийняття спірних рішень та укладення спірних договорів до лютого 2015р., а одержання інформації про діяльність товариства є його правом, а не обов'язком, тому ця обставина не впливає на визначення моменту коли він дізнався про порушення свого права.

Відповідач-2, в свою чергу, вважає безпідставною апеляційну скаргу позивача, а рішення в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсними спірних договорів обґрунтованим і законним, оскільки на час укладення спірних договорів директор Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест" діяв на законних підставах, товариство "Ай.Ті.Джі-Інвест" вчиняло дії, які свідчать про схвалення укладення договорів, а відповідача-2 не є учасником відносин, пов'язаних з участю у Товаристві з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", тобто не має відношення до обставин прийняття загальними зборами останнього спірних рішень.

Відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест"надало до канцелярії апеляційного суду відзив на апеляційні скарги, згідно з яким проситьапеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group" задовольнити, а у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" відмовити.

Відповідач-1 та треті особи-1,2 наданимїм правом участі у судовому засіданні не скористалися та не забезпечив явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання булиповідомлені належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що неявка представників відповідача та третіх осіб не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргупо суті у відсутності представниківвідповідача-1 та третіх осіб.

Перевіривши доводи апеляційної скарги таповноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, дослідивши матеріали справи, заслухавши поясненняпредставників сторін, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача та необхідність задоволення апеляційної скаргивідповідача-2, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, згідно зі статтею 1 Розділу І Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польського підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест", затвердженого зборами Учасників, протокол від 14.07.2010 № 14/07-10 (у редакції, зареєстрованій 21.07.2010), учасниками Товариства виступають:

- "TechFundHoldingInc" 3010, 205-5th Avenue S.W. Calgary, Alberta T2P 2V7, Canada ("Текфанд Холдинг Інк" 3010, 205-5-а Авеню С.В., м. Калгарі, провінція Альберта Т2Р 2V7, Канада);

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group", яке знаходиться за адресою: держава Польща, воєводство Мазовецьке, повіт Варшавський, гміна столичне місто Варшава, місто Варшава, вул. Мігдалова, 4, офіс 38, поштовий індекс 02-796, пошта Варшава;

- Громадянин України ОСОБА_7, що постійно мешкає за адресою: Україна, 25006, АДРЕСА_1.

Статтею 33 Розділу VI Статуту Товариства визначено, що частки учасників у статутному фонді (статутному капіталі) Товариства складають:

- ОСОБА_7 - 0,01575%;

- ТОВ "Industrial Trading Group" - 3,42954%

- TechFundHoldingInc - 96,55471%.

29.09.2011 відбулися збори засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-польського підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест" (надалі за текстом - відповідач 1, ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі-Інвест", Заставодавець, Товариство), які оформлені протоколом № 29/09/11 (надалі за текстом - протокол № 29/09/11), згідно якого прийняті такі рішення:

- щодо виступу майновим та фінансовим поручителем перед ПАТ "Державний ощадний банк України" по кредитній угоді на отримання кредиту з максимальним лімітом кредитування 37 500 000,00 (тридцять сім мільйонів п'ятсот тисяч) гривень, валюта кредитування гривня та євро. Строком користування 48 місяців, з відсотковою ставкою 17% річних за частиною заборгованості в гривні та 12% річних за частиною заборгованості в євро. Цільове призначення: 1-й транш з лімітом кредитування 12 500 000 грн на закупівлю насіння соняшнику, поповнення обігових коштів; 2-й транш з лімітом кредитування 37 500 000,00 грн з урахуванням ліміту 1-ого траншу на погашення заборгованості ПП "СпецЗовнішКомплект" за Кредитним договором № 7.6-51 від 09.09.2008, укладеного з ПАТ "ПУМБ", закупівлю насіння соняшнику, поповнення обігових коштів;

- надання в іпотеку нерухомого майна: комплексу будівель і споруд, що розташований за адресою: м. Світловодськ, вул. Заводська, 4-д, договірною вартістю 21 469 000,00 грн;

- надання в заставу складського комплексу "Елеватор" та обладнання, що розташоване за адресою: м. Світловодськ, вул. Павлика Морозова, 3, договірною заставною вартістю 19 784 045,00 грн;

- виступу фінансовим поручителем перед ПАТ "Ощадбанк" за ПП "СпецЗовнішКомплект";

- оформлення протягом 60 календарних днів від дати укладення кредитного договору виплати заробітної плати з використанням платіжних карток, випущених установами AT "Ощадбанк", шляхом укладення відповідних договорів з установами Банку;

- оформлення протягом 30 календарних днів з моменту укладання відповідного договору забезпечення, страхування майна, що передане в заставу (іпотеку) Банку, за власний рахунок на користь Банку із страховою компанією, погодженою з Банком, на весь строк дії документів забезпечення, або на менший строк з послідуючим їх (договорів страхування) переукладанням до повного погашення заборгованості за кредитним договором з наданням Банку доказів щодо вчинення таких дій; забезпечення наявності страхового покриття за предметами забезпечення протягом усього строку дії Кредитного договору;

- уповноваження директора Товариства - ОСОБА_8 підписати відповідну договірну базу, а саме договір іпотеки, договір застави, договір поруки, відповідний договір на виплату заробітної плати з використанням платіжних карток установ ПAT "Ощадбанк", договори страхування майна, наданого Банку в іпотеку та заставу.

Зі змісту Протоколу № 29/09/11 на зборах були присутні засновники Товариства:

1) Фізичні особи: ОСОБА_7;

2) Представники юридичних осіб:

- ТОВ "Industrial Trading Group", голова правління - ОСОБА_9;

- від імені «TechFundHoldingInc.» - ОСОБА_7, на підставі Генеральної довіреності від 29.12.2010.

Позовні вимоги позивав ґрунтуються на тому, що про проведення 29 вересня 2011 року зборів засновників у порядку, визначеному Статутом Товариства, він не повідомлявся, участі у зборах не приймав, за вказані у протоколі питання порядку денного не голосував, хто виконав підпис від імені позивача у такому протоколі йому не відомо.

Пунктами 6, 7 статті 17 Розділу ІІ Статуту Товариства визначено, що учасники (їх представники) сповіщаються директором про час, місце проведення і порядок денний Зборів учасників.

Повідомлення про скликання Зборів учасників із зазначенням порядку денного повинно бути вручено під розписку виконавчому органу кожного учасника в письмовій формі не менше, як за 30 днів до скликання Зборів.

08 грудня 2014 року відбулися надзвичайні збори учасників компанії Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group", на яких, поміж іншого, було призначено нового голову правління ОСОБА_10, ухвала від 08.12.2014 № 4 (том 1, а.с. 37-68).

З метою перевірки фінансової діяльності Товариства (відповідача 1) новий голова правління ОСОБА_10 звернувся з листом від 05.02.2015 № 1 (том 1, а.с. 17) до Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест" з проханням надати: фінансові звіти ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі-Інвест" за 2010-2014р.р.; протоколи зборів учасників ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі-Інвест" за 2010-2014р.р.; усі договори купівлі-продажу, поставки та ін. на суму, що перевищує 1% статутного фонду Товариства.

Вказаний лист отримано директором Товариства 05.02.2015 особисто.

Листом від 12.02.2015 № 5/1 (том 1, а.с. 18) відповідач 1 повідомив позивача, що в 2011 році Товариством було передано в заставу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" за Договором застави обладнання № 11 від 10 жовтня 2011 року складський комплекс "Елеватор" та обладнання, що розташоване за адресою: м. Світловодськ, вул. Павлика Морозова, 3, а також надано позивачеві копії фінансової звітності Товариства за 2010-2014р.р., наявні в журналі реєстрації протоколів копії протоколів зборів учасників Товариства за 2010-2014р.р., копії усіх значних правочинів, укладених протягом 2010-2014 р.р.

Позивач наголошує, що позивач як учасник Товариства про проведення 29 вересня 2011 року загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест"не повідомлявся та підпис, виконаний на такому Протоколі від імені голови правління Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group"ОСОБА_9 виконано не даною особою.

Окрім того, позивач стверджує, що 29 вересня 2011 року голова правління Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group"ОСОБА_9 не міг брати участь у загальних зборах засновників Товариства та, відповідно, підписувати протокол таких зборів з огляду на те, що не перебував у той час на території України.

На підтвердження даної обставини позивач надав копію звернення до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 23.09.2015 щодо перетинання Богушемц.Я. кордону України за період з 01.09.2011 по 01.11.2011 (том 1, а.с. 19).

Зі змісту відповіді Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби України, направленої на електронну адресу ОСОБА_9 (том 1, а.с. 121) убачається така інформація щодо перетинання громадянином Польщі ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, державного кордону України у період з 01.09.2011 по 30.01.2012: пункт пропуску - Ягодин, дата перетину - 04.09.2011 16:12, напрям - в'їзд; пункт пропуску - Рава-Руська, дата перетину - 06.09.2011 14:44, напрям - виїзд.

Господарським судом Кіровоградської області за клопотанням позивача у справі ухвалою від 04.05.2016 призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення судового експерта поставлено питання: чи виконано підпис від імені ОСОБА_9 в протоколі загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест"від 29.09.2011 № 29/09/11 ОСОБА_9 чи іншою особою?

28.07.2016 на адресу Господарського суду Кіровоградської області надійшов висновок експертів від 19.07.2016 № 8637/8638/16-32 з поставленого господарським судом питання.

Так, як убачається з п.п. 1, 2 резолютивною частини висновку, підпис від імені ОСОБА_9, що міститься у рядку "ОСОБА_9" графи "Підписи учасників:" у протоколі № 29/09/11 зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест"від 29.09.2011, виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та технічних засобів, не ОСОБА_9, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_9.

Статтею 113 Цивільного кодексу України встановлено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Згідно з частиною 1 статті 140 Цивільного кодексу України, статтею 80 Господарського кодексу України та частиною 1 статті 50 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний фонд, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов'язаннями тільки своїм майном.

Відповідно до статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з частиною 1 статті 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13 передбачено, що судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону, зокрема, є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону України "Про господарські товариства").

За приписами пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13 рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону України "Про господарські товариства".

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13 передбачено, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства може бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення (пункт 18 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13).

Пунктом 19 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Згідно з вказаним вище висновком експертів встановлено, що Протокол № 29/09/11 учасником Товариства - Товариством з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group"в особі голови правління ОСОБА_9 не підписувався, оскільки підпис від імені цією особи виконаний іншою особою.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13 встановлено, що при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених статтею 10 Закону України "Про господарські товариства".

В матеріалах даної справи відсутні докази повідомлення позивача у справі в порядку, встановленому Статутом Товариства та Законом України "Про господарські товариства" про проведення 29.09.2011 загальних зборів засновників Товариства.

За наведених обставин, місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про порушення вимог чинного законодавства України, Статуту Товариства та корпоративних прав "Industrial Trading Group" при призначенні та проведенні 29.09.2011р. зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", тобто обґрунтованість вимог позивача в частині визнання недійсним спірного рішення.

Разом з цим, апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до позовних вимог позивача позовної давності, про що було заявлено Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України".

Так, відповідно статті 256 Цивільного кодексу України, під позовною давністю розуміється строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності обчислюється за правилами статті 261 даного Кодексу, частина перша якої пов'язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об'єктивні (сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

При цьому, за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права.

Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в даному випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов'язань, як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з даним позовом у вересні 2015 року, тобто поза межами встановленого 3-х річного строку.

Згідно пункту "г" частини 1 статті 10 Закону України "Про господарські товариства", учасники товариства, з поміж іншого, мають право одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів.

Аналогічна за змістом норма міститься і у ч. 5 ст. 116 Цивільного кодексу України.

Також, у відповідності до частини 3 статті 1 Статуту Товариства, учасники мають право одержувати інформацію про діяльність Товариства (на вимогу учасника Товариство зобов'язане надати йому для ознайомлення річні баланси, звіти Товариства про його діяльність, протоколи Зборів учасників та інші документи).

В силу ч. 1 ст. 12 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Отже, позивач міг і мав дізнатися про порушення свого права ще на початку 2012р., тобто після завершення фінансового року та складення Товариством відповідної фінансової звітності, а нездійснення учасником товариства своїх прав, зокрема, не звернення позивача до Товариства з приводу отримання інформації про діяльність цього Товариства і проведення загальних зборів, не відноситься до тих причин, які від нього не залежали і свідчили б про обмеження в реалізації ним своїх прав, адже, у випадку належного використання своїх прав позивач міг би вчинити дії щодо їх вчасного захисту до спливу трирічного строку позовної давності.

Мав можливість позивач ознайомитись і з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому міститься і інформація про обтяження нерухомого майна, та доступ до якого є вільним.

Доводи ж позивача щодо віднесення чинним законодавством України періодичного ознайомлення з діяльністю товариства до прав, а не до обов'язків учасника такого господарського товариства, колегією суддів відхиляється, оскільки у даному випадку має правове значення існування обставин можливості дізнання особи про порушення свого права, що неминуче б настало при відповідальній і розумній поведінці позивача, як учасника Товариства, а не сам по собі факт наявності в особи відповідного права або обов'язку.

Окрім цього, апеляційний суд враховує, що суть і призначення строку позовної давності полягає у забезпеченні стабільності цивільних правовідносин, у гарантуванні принципу правової визначеності між сторонами таких відносин. Ставити під сумнів після спливу значного періоду часу певні обставини, що склалися, суперечить основним засадам розумності, добросовісності і справедливості, та завдає значного негативного впливу як цивільному обігу, так і правам учасників правовідносин. Законом надано достатній час (три роки) протягом якого особа має змогу визначитися з характером порушеного права, суб'єктом порушення та звернутися до суду з позовом про захист своїх прав.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2013 року у справі "ОСОБА_12 проти України" зазначалось, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від незаявлених вчасно вимог.

Таким чином, оскаржуване рішення в частині визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", оформлені протоколом загальних зборів засновників товариства від 29 вересня 2011 року за № 29/09/11 прийнято місцевим господарським судом з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його скасування у наведеній частині та прийнятті нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", оформлених протоколом загальних зборів засновників товариства від 29 вересня 2011 року за № 29/09/11, внаслідок спливу позовної давності на пред'явлення цієї вимоги та застосуванням апеляційним судом позовної давності за заявою відповідача-2, яка подавалася до суду першої інстанції, тобто з підстав встановлених ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Відтак, решта вимог за позовом є необґрунтованими, оскільки вони мають похідний характер від вимоги про визнання недійсними рішень загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест"від 29 вересня 2011 року.

При цьому, колегія суддів, також вважає вірним висновок місцевого господарського суду про відсутність правових підстав, встановлених ст.ст. 203, 215 ЦК України для визнання недійсними спірних договорів.

Так, статтею 92 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відповідності до другого абзацу частини 3 статті 92 Цивільного кодексу України у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Це положення є гарантією стабільності майнового обороту і загальноприйнятим стандартом у світовій практиці, зокрема відповідно до Першої директиви 68/151/ЄЕС Ради Європейських співтовариств від 9 березня 1968 року, що визначено пунктом 42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2011 відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", які оформлені протоколом № 19/01/2011 (том 1, а.с. 120).

Згідно з протоколом таких зборів останніми прийнято рішення про обмеження повноважень директора Товариства (відповідача 1 у справі) щодо відчуження у будь-який спосіб майна Товариства без згоди загальних зборів Товариства відповідно до пункту 7 статті 19 Статуту Товариства.

Пунктами 6, 7 статті 19 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест" визначено, що директор, поміж іншим, без доручення діє від імені Товариства, в тому числі самостійно укладає правочини про поставку як Товариством, так і Товариству, продукції, товарів, робіт, послуг на суму, що не буде перевищувати 1% статутного фонду Товариства.

Компетенція директора може бути тимчасово обмежена рішенням Зборів учасників без внесення змін до Статуту.

Проте, доказів того, щоПАТ "Державний ощадний банк України" було відомо про прийняття загальними зборами Товариства вищенаведеного рішення, матеріали справи не містять, а п. 6 ст. 19 Статуту Товаристване можна розцінювати таким, що обмежує повноваження директора відповідача-1 на укладення саме спірних договорів. Відсутні у справі і докази, які-б свідчили, що відповідач-2 мав можливість дізнатися про обмеження повноважень директора Товариства з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Також, матеріали справи свідчать, що 10.10.2011 між ПАТ "Державний ощадний банк України" (Заставодержатель) та ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі-Інвест"(Заставодавець) укладено Договір застави обладнання № 11 (надалі за текстом - Договір застави) для забезпечення виконання зобов'язань ПП "Спецзовнішкомплект" по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування ним, комісій, можливих штрафних санкцій, інших платежів за Договором кредитної лінії від 07.10.2011 № 5.

Згідно умов п. 1.2. Договору застави, предметом застави є обладнання, що належить Заставодавцю на праві власності, місцезнаходження якого: м. Світловодськ, вул. П. Морозова, 3, перелік та правовстановлюючі документи на яке наведені в Додатку № 1 до Договору застави (Предмет застави).

Окрім того, 29.11.2011 між ПАТ "Державний ощадний банк України" (Кредитор), ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі-Інвест"(Поручитель) та ПП "СпецЗовнішКомплект" (Позичальник) укладено договір поруки № 2 (надалі за текстом - Договір поруки), за умовами якого Поручитель зобов'язався перед Кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання Позичальником зобов'язання за Кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

При цьому, Кредитний договір - договір кредитної лінії № 5 від 07.10.2011, укладений між Кредитором та Позичальником, а також усі додаткові договори, угоди, додатки, зміни та доповнення до нього, які чинні на момент укладання Договору поруки та можуть бути укладені після укладення Договору поруки.

Отже, спірні договори були укладені директором ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі-Інвест" після прийняття загальними зборами засновників Товариства 29 вересня 2011р. рішень про надання відповідних повноважень директору, а як вбачається з пояснень відповідача-2 (а.с.173, т. 3) відповідний протокол зборів було надано йому разом з пакетом усіх документів ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі-Інвест" на підтвердження повноважень директора останнього.

Визнання судом недійсним рішення загальних зборів акціонерного товариства, на підставі яких керівником цього товариства було укладено договір застави (іпотеки), не може бути підставою для визнання недійсним відповідного договору, оскільки не усуває факту законності дій керівника щодо виконання рішення загальних зборів, про що вказано Вищим господарським судом України у пункті 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 4/105-10 від 06.06.2011р.

Враховуючи усе вищенаведене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги позивача необґрунтованими, а оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними спірних договорів застави та поруки, а також вилучення обтяження майна згідно договору заставитаким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги позивача та скасування рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2016р. у вищенаведеній частині відсутні.

У зв'язку із частковим скасуванням оскаржуваного рішення та відмовою у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсягу, судові витрати за подання позову слід в повному обсягу покласти на позивача.

Згідно ст.ст. 49, 99 ГПК України, витрати по оплаті судового збору за подання апеляційних скарг слід віднести на позивача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст.49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group"на рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2016 року у справі № 912/3692/15- залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2016 року у справі № 912/3692/15- задовольнити.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2016 року у справі № 912/3692/15 - скасувати в частині визнання недійсними рішень загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", оформлених протоколом загальних зборів засновників товариства від 29 вересня 2011 року за № 29/09/11.

Прийняти в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог позивача про визнання недійсними рішень загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест", оформлених протоколом загальних зборів засновників товариства від 29 вересня 2011 року за № 29/09/11- відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання позову віднести на позивача в повному обсягу.

В решті рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.08.2016 року у справі № 912/3692/15 - залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group"(Польща, воєводство Мазовецьке, повіт Варшавський, гміна столичне місто Варшава, вул. Мігдалова, 4, офіс 38, індекс 02-796, KRS ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г, ) 6 064,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Кіровоградської області видати відповідний наказ згідно вимог ст.ст. 116, 117 ГПК України.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Industrial Trading Group"віднести на останнього.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.10.2016 року.