ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 жовтня 2016 р. Справа № 902/529/13

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. про відмову в прийнятті позовної заяви у справі № 902/529/13

за позовом: Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi (UK) Limited", м.Київ

до: Приватного підприємства "Альянс Груп", м.Вінниця

до: Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, м.Вінниця

до: Комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації", м.Вінниця

про визнання права на державну реєстрацію права власності на нерухоме майно

За участю секретаря судового засідання Гнатовської Л.С.

За участю представників сторін:

позивача (заявника): ОСОБА_1, керівник.

відповідача 1 - ПП "Альянс Груп": не з'явився.

відповідача 2 - Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції: не з'явився.

відповідача 3 - КП "ВМБТІ": ОСОБА_2, довіреність № 2 від 04.01.2016 р. начальник юридичного відділу.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. у справі № 902/529/13 (суддя Говор Н.Д.) у прийнятті позовної заяви Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi (UK) Limited" до Приватного підприємства "Альянс Груп", до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, до Комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" про визнання права на державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовлено.

Дана ухвала набрала законної сили відповідно до постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 03.06.2013 р., якою вказану ухвалу господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. залишено без змін.

Ухвалами Вищого господарського суду України від 22.07.2013 р., від 03.10.2013 р., від 26.12.2013 р. та від 27.02.2014 р. судом неодноразово було повернуто касаційні скарги позивача, подані на постанову РАГС від 03.06.2013 р. з підстав вказаних в них.

12.04.2016 р. до Господарського суду Вінницької області надійшла заява юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. про відмову в прийнятті позовної заяви у справі № 902/529/13.

Ухвалою суду від 15.04.2016 р. (суддя Білоус В.В.) заяву юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" № б/н від 09.04.2016 р. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. у справі № 902/529/13 разом з додатками не прийнято і повернуто заявнику.

27.05.2016 р. до суду надійшла апеляційна скарга № б/н від 26.05.2016 Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" на вказану ухвалу Господарського суду Вінницької області від 15.04.2016 р.

Після перегляду вказаної ухвали в апеляційному порядку, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.07.2016 р. апеляційну скаргу задоволено, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 15.04.2016 р. скасовано, справу № 902/529/13 передано на розгляд Господарського суду Вінницької області.

25.07.2016 р. матеріали оскарження вказаної ухвали від 15.04.2016 р. повернуті до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 25.07.2016 р. (суддя Білоус В.В.) заяву юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" № б/н від 09.04.2016 р. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. у справі № 902/529/13 призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.08.2016 р.

25.08.2016 р. розгляд справи не відбувся в звязку з перебуванням судді Білоуса В.В. у відпустці.

Розпорядженням керівника апарату суду від 26.08.2016 р. дану заяву передано на розгляд судді Мельнику П.А.

Ухвалою суду від 29.08.2016 р. справу № 902/529/13 щодо розгляду заяви юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi (UK) Limited" № б/н від 09.04.2016 р. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. у справі № 902/529/13 прийнято суддею Мельником П.А. до провадження, звільнено юридичну особу Великобританії Компанію "Vuldi (UK) Limited" від сплати судового збору за подання до суду заяви про перегляд ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. по даній справі та призначено заяву № б/н від 09.04.2016 р. до розгляду в судовому засіданні на 21.09.2016 р.

Ухвалою суду від 21.09.2016 р. розгляд заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. про відмову в прийнятті позовної заяви у справі № 902/529/13 відкладено на 04.10.2016 р. - 11:30 год.; задоволено усне клопотання Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про участь представника позивача в судовому засіданні призначеному на 04.10.2016 р. - 11:30 год., в режимі відеоконференції.

Разом з тим, постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 р. суддю Мельника П.А. звільнено з посади судді.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Вінницької області від 26.09.2016 р. здійснено повторний автоматизований розподіл заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. про відмову в прийнятті позовної заяви у справі № 902/529/13, за результатами якого вказану заяву було розподілено судді Банаську О.О.

Ухвалою суду від 27.09.2016 р. суддею Банаськом О.О. прийнято справу № 902/529/13 до провадження для розгляду заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. про відмову в прийнятті позовної заяви та призначено справу до розгляду на 04.10.2016 р.

04.10.2016 р. на адресу суду від відповідача 1 надійшов відзив (вх.№ 06-52/9070/16), відповідно до якого останній проти заяви позивача про перегляд ухвали суду від 10.04.2013 р. заперечує та просить суд ухвалу від 10.04.2013 р. по справі № 902/529/13 залишити без змін.

Ухвалою суду від 04.10.2016 р. розгляд заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. про відмову в прийнятті позовної заяви відкладено до 19.10.2016 р.

19.10.2016 р. від позивача надійшла заява (вх.№06-52/9636/16), якою останній з-поміж іншого відмовляється від позову до другого та третього відповідачів у ній.

Представники Приватного підприємства "Альянс Груп" та Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області в судове засідання не з'явились, хоча про дату, місце та час розгляду справи належним чином повідомлені ухвалами суду від 21.09.2016 р. та від 27.09.2016 р., про що свідчить реєстр вихідної кореспонденції Господарського суду Вінницької області.

Суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача 2, 3 належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

При цьому суд враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи те, що норми ст.ст.38, 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів.

Проте, відповідачі 2, 3 своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористалися, а тому, беручи до уваги приписи ч.ч.3, 4 ст.114 ГПК України щодо місячного строку розгляду заяви про перегляд рішень за нововиявленими обставинами, а також те, що неявка в засідання суду заявника та інших осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає розгляду заяви, суд дійшов висновку про розгляд заяви за наявними у справі матеріалами.

За клопотанням позивача розгляд справи відбувається в режимі відеоконференції.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача 3, дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Як вбачається із змісту заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. про відмову в прийнятті позовної заяви у справі № 902/529/13 та неодноразових аналогічних за своїм змістом додаткових пояснень, надісланих на адресу суду електронною поштою заявник просить переглянути ухвалу Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. у справі № 902/529/13 за позовом Юридичної особи Великобританії компанія "Vuldi (UK) Limited" до Приватного підприємства "Альянс Груп", до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, до Комунального підприємства "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації" про визнання права на державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за нововиявленими обставинами; за результатами перегляду змінити ухвалу Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. та прийняти нове рішення яким позовну заяву в даній справі щодо першого відповідача у ній - прийняти до провадження господарського суду першої інстанції.

Із змісту заяви від 12.04.2016 р. слідує, що обґрунтовуючи останню заявник в якості нововиявлених обставин посилається на те, що суд при постановленні даної ухвали не знав ту обставину, що одноособового представника та керівника позивача у справі громадянина ОСОБА_1 вироком апеляційного суду м.Києва від 13.08.2002 р., залишеного без змін ухвалою Верховного Суду України (справа № 5-719к) від 24.04.2003 р. було незаконно засуджено до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та позбавленням на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських обов'язків.

При цьому заявник посилається на те, що вказане незаконне засудження керівника позивача призвело до повної фінансової неспроможності та нульового майнового стану підприємства, що унеможливило користування позивачем повною мірою своїми процесуальними правами при зверненні в даній справі за захистом до господарського суду.

Заявник посилається на те, що факт незаконного його засудження, як керівника підтверджується ухвалою Верховного Суду України (справа № 5-719к) від 24.04.2003 р. (а.с.141-150, т.2).

Відтак, на думку позивача (заява від 19.10.2016 р.), за положенням ст.53 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, істотною обставиною, наявною на час постановлення ухвали судом від 10.04.2013 р., яка має важливе значення для даної господарської справи і могла призвести до істотної судової помилки у справі є саме обставина засудження одноособового представника заявника/позивача в даній господарській справі незаконним судовими рішеннями у кримінальній справі № 5-719к.

У відзиві від 04.10.2016 р. відповідач 1 проти заяви позивача про перегляд ухвали суду від 10.04.2013 р. заперечує з підстав того, що подана заява позивача не містить обставин, які можна вважати нововиявленими і на думку останнього, вона подана з пропущенням строків, передбачених ст.113 ГПК України.

Розглядаючи заяву за нововиявленими обставинами суд враховує наступні приписи процесуального законодавства.

Відповідно до ст.112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

В п.п.1-3, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" вказано наступне.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК.

У з'ясуванні ж наявності підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами згідно з пунктами 2 - 5 частини другої статті 112 ГПК має значення тільки сам факт встановлення відповідних обставин після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Днем встановлення нововиявлених обставин, про які йдеться в пункті 1 частини другої статті 112 ГПК, слід вважати день, коли вони стали або повинні були стати відомими заявникові. Що ж до обставин, зазначених у пунктах 2 - 5 частини другої названої статті, то день їх встановлення визначається у відповідності з приписами пунктів 2 - 4 частини другої статті 113 ГПК.

Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. У разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами розділу XIII ГПК господарський суд має винести ухвалу про залишення судового рішення без зміни. В той же час заінтересована сторона не позбавлена права оскаржити судове рішення в апеляційному порядку з дотриманням вимог ГПК, зокрема, статті 101 цього Кодексу.

Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Аналогічна позиція відображена в пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" від 27.02.1981 р. за № 1 в якому вказано, що не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після встановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону.

Слід вказати, що не підпадають під визначення нововиявлених обставин дані, які усувають можливу неповноту встановлення обставин справи шляхом отримання та надання стороною суду нових матеріалів вже після прийняття судових актів, без оскарження їх самих за фактом неповноти встановлення обставин справи.

При цьому слід зазначити, що постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.06.2013 р. у даній справі ухвалу Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. залишено без змін і в касаційному порядку ухвала місцевого суду та постанова апеляційного суду по суті не переглядались.

Законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Як вбачається із матеріалів справи № 902/529/13, заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" від 12.04.2016 р. та пояснень наданих представником позивача в засіданні суду, останньому на момент винесення ухвали господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. у справі №902/529/13 були відомі факти на які він посилається як на істотні обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Зокрема, на час винесення ухвали суду від 10.04.2013 р. у даній справі, позивачу (заявнику) було достеменно відомо про існування вироку Апеляційного суду м.Києва від 13.08.2002 р. та ухвали Верховного Суду України від 24.04.2003 р., якою судовий акт першої інстанції був залишений без змін.

Суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт неодноразового подання апеляційних та касаційних скарг на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.06.2013 р. представником позивача ОСОБА_1.

Статтею 62 ГПК України, на підставі якої судом було відмовлено в прийнятті позовної заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" містить вичерпний перелік підстав, які слугують для відмови в прийнятті позовної заяви, зокрема, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в господарських судах України; 2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав або є рішення цих органів з такого спору; 3) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред'явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Причинного зв'язку між відсутністю в справі доказів факту незаконного засудження керівника позивача та винесеною ухвалою суду від 10.04.2013 р. заявником не наведено, так як і не вказано істотність даних обставин для розгляду справи, тобто, яким чином даний факт (події 10-ти річної давності) міг вплинути на оцінку обставин при вирішенні справи 902/529/13 (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Мотиви, викладені у заяві б/н від 12.04.2016 р. про перегляд ухвали суду від 10.04.2013 р. за нововиявленими обставинами, зводяться до необхідності здійснити переоцінку доказів, а саме: наявності ухвали Верховного Суду України від 24.04.2003 р., якою було залишено без змін вирок Апеляційного суду м.Києва від 13.08.2002 р.

Частиною 4 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" передбачено, що судам необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

У пункті 8.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" встановлено, що результат перегляду справи за нововиявленими обставинами повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Судом достеменно встановлено, що заявнику на час подання ним позову до суду (09.04.2013 р.) було відомо про винесені щодо нього судові акти по кримінальній справі № 5-719к (про що свідчать неодноразові скарги засудженого ОСОБА_3, його особиста присутність в засіданнях тощо) що виключає одну із трьох необхідних умов існування нововиявлених обставин, а саме, що дані обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Окрім того, суд не може розцінювати ухвалу Верховного Суду України від 24.04.2003 р. про залишення без змін вироку Апеляційного суду м.Києва від 13.08.2002 р., як належний доказ, оскільки за приписами ч.4 ст.35 ГПК України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

До того ж, зазначена ухвала Верховного Суду України від 24.04.2003 р. не переглядалась в подальшому, а тому не може підтверджувати факт незаконності засудження громадянина ОСОБА_1

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, суд вважає, що факт незаконного засудження гр.ОСОБА_1, як одноособового представника Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому не може вважатись нововиявленою обставиною у розумінні ст. 112 ГПК України та слугувати підставою для перегляду судової ухвали, яка набрала законної сили.

При цьому судом також враховано наступні положення процесуального закону.

Згідно ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Вказана стаття закріплює принцип змагальності судового процесу, який відповідно до ст.129 Конституції України віднесено до основних засад судочинства.

Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватися на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень, звільнення суду від обов'язку збирання доказів. Зазначений принцип вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав, тобто обумовлює мотивацію поведінки сторін під час розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст.22 ГПК України сторона в судовому процесі наділена, крім іншого, правом подавати докази, заявляти клопотання тощо.

Наведені вище статті кореспондуються із ст.33 ГПК України, яка вказує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

До того ж сторона зацікавлена у повному та всебічному розгляді справи має право заявити клопотання про витребування тих чи інших доказів в порядку передбаченому ст.38 ГПК України.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що заява Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. про відмову в прийнятті позовної заяви у справі №902/529/13 з урахуванням тих мотивів, що вказані заявником, є безпідставною, а тому підлягає відхиленню, а ухвала Господарського суду Вінницької області у справі № 902/529/13 від 10.04.2013 р. залишенню без змін.

Відхиляючи вказану заяву, суд не вбачає підстав для розгляду заяви позивача, яка подана до суду 19.10.2016 р. (вх.№06-52/9636/16) про відмову від позову до другого та третього відповідачів, яке може мати місце лише в тому випадку, коли за позовом порушено відповідне провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 86, 87, 112, 114, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні заяви Юридичної особи Великобританії "Vuldi (UK) Limited" про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 року про відмову в прийнятті позовної заяви у справі №902/529/13.

2. Залишити без змін ухвалу Господарського суду Вінницької області від 10.04.2013 р. у справі № 902/529/13.

3. Ухвалу надіслати відповідачу1 та відповідачу 2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи.

2 - відповідачу 1 - (вул. Соборна, 52, м. Вінниця, 21021).

3 - відповідачу 2 - (вул. Соборна, 64, м. Вінниця, 21050).