КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа№ 910/7910/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Яковлєва М.Л.

Агрикової О.В.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників

прокурор: Скляр Д.Ю.;

від позивача: Баранов М.С.;

від відповідача: Братікова О.П.;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Барс 2000" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2016р. у справі №910/7910/16 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Барс 2000"

про повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою в інтересах держави в особі Позивача до Відповідача про зобов'язання повернути територіальній громаді міста в особі Позивача самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,02 га., яка розташована по вулиці Милославській у Деснянському районі м. Києва (код ділянки 62:211:003), яка використовується відповідачем під розміщення споруд автомобільних газозаправних пунктів, привівши земельну ділянку у придатний для використання стан.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.07.2016р. у справі №910/7910/16 позов задоволено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до акту перевірки від 01.04.2016р. №16-0663-03, проведеної Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) встановлено, що на спірній земельній ділянці, що розташована по вулиці Милославській у Деснянському районі м. Києва (код ділянки 62:211:003) влаштований огороджений майданчик орієнтовною площею 0,02 га. На території майданчика розміщені та експлуатуються споруди газозаправного пункту "БАРС 2000". При цьому вбачається ознаки самовільного зайняття земельної ділянки.

Оскільки власником спірної земельної ділянки є територіальна громада, від імені якої діє Позивач, а також зважаючи на те, що Відповідач використовує спірну земельну ділянку без наявності відповідних правовстановлюючих документів, зайняття спірної земельної ділянки є самовільним та тягне за собою наслідки, визначені статтею 212 Земельного кодексу України. Так, Позивачем доведено, а Відповідачем не спростовано, що останній займає спірну земельну ділянку самовільно, що є підставою для задоволення вимог про звільнення спірної земельної ділянки, повернення її позивачеві, привівши у придатний для користування стан.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2016р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у випадку виявлення порушень норм земельного законодавства мав бути складений акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, а не акт обстеження земельної ділянки, у якому мають міститися пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства, однак в наданому прокурором акті зазначені пояснення відсутні, так як і відсутні будь-які докази направлення даного акту Відповідачу.

Разом з тим, у своїй апеляційній скарзі Відповідач не заперечує що здійснює свою діяльність за адресою м. Київ, вул. Милославська, 2 на підставі договору укладеного між Комунальним підприємством «Київпастранс» та Відповідачем про надання послуг на території тягової підстанції №76 №25-2012 по вул. Милославській, 2-Б від 01.10.2012р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.09.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016р. відкладено розгляд справи на 27.09.2016р.

В зв'язку з направленням судді-доповідача у відрядження до міста Одеса та неможливістю розгляду справи 27.09.2016р., ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016р. було призначено розгляд справи на 11.10.2016р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Прокурора та сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив.

01.04.2016р. між Комунальною аварійно-рятувальною службою «Київська служба порятунку» Київської міської ради, Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ГУ ДСНС України у м. Києві та Відповідачем був укладений договір на постійне та обов'язкове обслуговування комунальною аварійно-рятувальною службою «Київська служба порятунку» та Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ГУ ДСНС України у м. Києві об'єкту, за умовами якого КАРС та АРЗ організовують цілодобове функціонування своїх структурних підрозділів у режимі постійної готовності до виконання необхідного комплексу аварійно-рятувальних робіт в умовах надзвичайних ситуацій або загрози їх виникнення, забезпечує і виконує аварійно-рятувальні роботи та заходи, спрямовані на запобігання та профілактику виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, у кількості: __ оперативних одиниць КАРС; __ оперативних одиниць АРЗ; згідно з нормативами виїзду на "Об'єкт", що встановлені планом локалізації та ліквідації аварій.

У додатку №1 до договору «перелік об'єктів Відповідача в м. Києві» зазначено про наявність об'єкту Відповідача за спірною адресою, а саме м. Київ, вул. Милославська, 2.

01.04.2016р. Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації складений акт обстеження земельної ділянки №16-0663-03 за результатами обстеження земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Милославська у Деснянському районі м. Києва, код ділянки 62:211:003.

Відповідно до зазначеного акта згідно бази даних міського земельного кадастру земельна ділянка на вул. Милославській у Деснянському районі м. Києва, код ділянки 62:211:03, площею 0,4034 га обліковується за відокремленим підрозділом комунального підприємства «Київпастранс» службою енергетичного забезпечення та зв'язку.

Рішення щодо передачі будь-якій юридичній чи фізичній особі зазначеної земельної ділянки у власність Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів, не приймала. Інформація про оформлення речових прав на земельну ділянку, передбачених ст.126 Земельного кодексу України в базі міського земельного кадастру відсутня.

Під час обстеження земельної ділянки з виїздом на місце встановлено, що на частині земельної ділянки, код ділянки 62:211:003, влаштований огороджений майданчик орієнтовною площею 0,02 га. На території майданчика розміщені та експлуатуються споруди газозаправного пункту «Барс 2000».

При використанні земельної ділянки під розміщення та експлуатацію газозаправного пункту вбачається порушення вимог земельного законодавства саме: самовільне зайняття земельної ділянки.

08.04.2016р. Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на адресу Прокуратури №3 направлено лист №, в якому Департамент повідомив, що інформація про оформлення речових прав на земельні ділянки біля гаражно-будівельного кооперативу «Північ» на вул. Закревського, 93, на вул. Крайній, навпроти будинку на вул. Милославській, 25 у Деснянському районі під розміщення АГЗП «Барс 2000» відсутня.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Згідно з ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно з ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки може відбуватись у тому числі шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Згідно з ст.187, 188 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Згідно з ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Як встановлено судом Департаментом земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації проведені обстеження спірної земельної ділянки, за результатами яких встановлено, що на частині земельної ділянки, код ділянки 62:211:003, Позивачем самовільно влаштований огороджений майданчик орієнтовною площею 0,02 га. на якому розміщені та експлуатуються споруди газозаправного пункту «Барс 2000».

При цьому, Відповідач не заперечує щодо фактичного зайняття спірної земельної ділянки, проте стверджує, що використовує її на підставі договору з КП «Київпастранс», проте відповідного договору Відповідач суду не подав.

Наявні в матеріалах справи договір на постійне та обов'язкове обслуговування комунальною аварійно-рятувальною службою «Київська служба порятунку» та Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення ГУ ДСНС України у м. Києві об'єкту та додаткова угода про зміну назви до договору про надання складських послуг на території тягової підстанції №93 по вул. Шліхтера №182, №35-2014 не підтверджують правомірність користування Відповідачем спірною земельною ділянкою.

Отже, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що оскільки власником спірної земельної ділянки є територіальна громада, від імені якої діє Позивач, зважаючи, що Відповідач зайняв та використовує спірну земельну ділянку без наявності відповідних правовстановлюючих документів самовільно, позовні вимоги слід задовольнити.

Судом не приймаються до уваги доводи Відповідача щодо неналежності актів обстеження, оскільки сам факт зайняття та використання спірної земельної ділянки Відповідачем не заперечується, а правомірність цих дій встановлена та оцінена місцевим судом правильно.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 80, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2016р. у справі №910/7910/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.07.2016р. у справі №910/7910/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді М.Л. Яковлєв

О.В. Агрикова