КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2016 р. Справа№ 910/9038/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Шкурпель І.П.,

від відповідача: Андрощук Є.К.

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2016р. у справі №910/9038/16 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця"

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "К.С.В.-М"

про стягнення недостачі вартості маси вантажу у розмірі 21000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про стягнення недостачі вартості маси вантажу у розмірі 21000,00 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва №910/9038/16 від 13.07.2016р. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що Позивачем не доведено наявності вини Відповідача у недостачі вантажу вартістю 21000,00 грн. та причинно-наслідкового зв'язку між поведінкою Відповідача і недостачею вантажу.

Не погоджуючись з рішенням Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення господарського суду м. Києва по справі №910/9038/16 скасувати та прийняті нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 20.09.2016р.

14.09.2016р. через канцелярію суду Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити рішення місцевого суду без змін.

Розпорядженнями від 19.09.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Ільєнок Т.В. у відрядженні та у зв'язку з припиненням повноважень судді ОСОБА_7, призначено повторний авторозподіл справи №910/9038/16, відповідно до якого апеляційну скаргу Позивача передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Власов Ю.Л., суддів Корсакова Г.В. та Станік С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016р. справу №910/9038/16 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги було призначено на 20.09.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016р. відкладено розгляд справи на 04.10.2016р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

27.10.2015р. Третьою особою на виконання умов договору поставки №09/15 від 10.09.2015р. по залізничній накладній №49502610 зі станції Дроново Донецької залізниці на станцію Бородянка Південно-Західної залізниці відправлені вагони №67155705, №66685041 з антрацитом у вологому стані марки АМ (13-25) у кількості 138000 кг, перевезення вантажу здійснювалось у відкритому рухомому складі, при відвантаженні його маса була визначена відправником шляхом зважування на вагонних вагах, що підтверджується накладними.

08.11.2015р. на станції «Красний лиман» Донецька залізниця складено акт загальної форми №457, відповідно до якого при прийнятті потягу по прибуттю було виявлено завантаження нижче бортів 500-600 мм, не розрівнено, слабо марковано. Над 1-2-3 люками посередині поглиблення 2500 мм на ширину вагону на конус до люків. Зазор між кришкою люка №2 праворуч та армірованим листом проміжної балки 50*1000 мм. Над 5-6 люками по середині поглиблення 2500 мм на ширину вагону на конус до люків. Зазор між кришкою люка №5 праворуч та армірованим листом проміжної балки 70*1000 мм частково проглядається закладення папером. Течія вантажу. Течія усунута шляхом закладання паперу. Вагон відщеплений.

09.11.2015р. на станції «Красний лиман» Донецька залізниця складено акт про технічний стан вагона №246, відповідно до якого внаслідок огляду пред'явленого вагона №66685041 вагон технічно справний. Втрата вантажу можлива внаслідок наявності зазорів старого походження праворуч між кришкою ліку №2 та армувальним листом проміжної балки та кришкою люка №5 та армувальним листом проміжної білки, які не були усунені вантажовідправником перед навантаженням.

09.11.2015р. складено комерційний акт АЯ №482306/285/2, відповідно до якого при надходженні вагонів на станцію призначення Бородянка Південно - Західної залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу не відповідає масі вказаній у накладній.

Як вбачається з комерційного акту, при комісійному перевантажуванні вагону у присутності а/к Тихоненко І.С., заст. ДС Сасотенок Д.В., в.о. слідчого СВ Краснолиманського відділення національної поліції Дон. обл. молодшого лейтенанта поліції Буряк К.З. на справних 150 тн. вагонних електронно - тензометричних вагах, що пройшли держперевірку 04.06.2015р., виявилось: вантаж вугіль антрацит, справа зазори між кришками люків й армірованими листами проміжних балок №2 - 50х1000 мм, №5 - 70х1000мм. Зазори закладені папером і паклею, інші люки закриті, вагон бездвірний. Течі вантажу не має. Завантаження нижче бортів 300-600 мм, не розрівняна, слабо маркована. Посередині над 1-2-3, 5-6 люками поглиблення 2500мм на ширину вагону за конус до люків. Об'єм кузова 78 м куб. По документу значиться тара 22000 кг, нетто 69000 кг, при перевірці вага брутто 84000 кг, тара з брутто 22000 кг, нетто 62000 к, що менше ваги, зазначеній у накладній на 7000 кг. При повторному перевантаженні вагонів вага підтвердилась. Навантаження виправили розрівнюванням поверхні вантажу. Зазори додатково заклали паклею. Вагон відправили за призначенням.

18.03.2016р. Відповідач направив на адресу Позивача лист, в якому повідомив, що претензія Позивача не прийнята до розгляду на підставі ст.130, 115 Статуту залізниць України та п.2.7. роз'яснень президії Вищого господарського суду України від 29.02.2002р. за №04-5/601. Крім того, до претензії додані документи, які не можуть вважатись належними та допустимими доказами кількості і вартості відправленого вантажу.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної. Згідно з ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача вантажу сталися не з його вини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу перевізник зобов'язується доставити ввірений йому вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений строк та видати його вантажоодержувачу, а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт" перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача виникли з незалежних від них причин.

Згідно з ст.22, 23 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Відповідно до ст.31 Статуту залізниць України придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці.

Відповідно до п.52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі: прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Згідно з абз.1 п.114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

За приписами ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, відправником заповнюються, зокрема, такі графи накладної як "Маса вантажу, визначена відправником" - заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Маса вказується у кілограмах (маса брутто вантажу), загальна маса відправки (прописом) , а також "Спосіб визначення маси". Відповідно до п.2.3. Правил оформлення перевізних документів правильність вказаних у накладній відомостей, своїм підписом засвідчує представник відправника.

Відповідно до п.6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001р. №542, з метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Згідно з п.3.19 роз'яснення Президії Вищого господарського суду України №04-5/601 від 29.05.2002р. у вирішенні спорів, пов'язаних із збереженням вантажу під час перевезення насипом у вагонах відкритого типу, зокрема, вугілля, необхідно виходити з того, що ст.111 Статуту звільняє перевізника від відповідальності за недостачу вантажу, якщо вантаж прибув на станцію призначення у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника за відсутності ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Відправник згідно зі ст.37 Статуту повинен визначити масу вантажу і зазначити її у залізничній накладній. Якщо залізниця використає своє право перевірити правильність даних, зазначених відправником у накладній, та візьме участь у контрольній перевірці маси вантажу, то сама лише ця обставина не є підставою для покладання відповідальності за недостачу вантажу на залізницю, а повинна оцінюватись поряд з іншими обставинами справи. Прибуття напіввагона на станцію призначення з недовантаженням до рівня бортів не свідчить про втрату або розкрадання навалочного або насипного вантажу при перевезенні, оскільки згідно зі ст.111 Статуту позивач має довести вину перевізника. Залізниця вправі перевіряти дані, зазначені відправником в залізничній накладній, але не зобов'язана перевіряти масу усіх вантажів, які вона приймає до перевезення. Не має також правового значення оцінка того, чи могла залізниця при прийнятті вантажу до перевезення побачити недовантаження у вагоні, оскільки Статут та Правила перевезення не передбачають визначення маси вантажу "на око". До того ж різні вантажі мають різну питому вагу та вологість, внаслідок чого вантаж масою 70 тонн може займати лише третину або половину вагона.

Відповідно до 3.20. роз'яснення Президії Вищого господарського суду України за змістом ст.31 Статуту та п.5 і 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу вантажовідправник перед навантаженням вантажу у вагон повинен визначити його придатність для перевезення вантажу у комерційному відношенні, при завантаженні вантажів, які містять дрібні фракції, - усунути щілини та конструктивні зазори вагонів, а також вжити заходів щодо запобігання видуванню або висипанню вантажу.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, при надходженні вагонів на станцію призначення Бородянка Південно - Західної залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу не відповідає масі вказаній у накладній. Про даний факт складено комерційний акт АЯ №482306/285/2 від 09.11.2015р. та акт загальної форми. Відповідно до зазначених актів по документу значиться тара 22000 кг, нетто 69000 кг, при перевірці вага брутто 84000 кг, тара з брутто 22000 кг, нетто 62000 кг, що менше ваги, зазначеній у накладній на 7000 кг. При повторному перевантаженні вагонів вага підтвердилась. Також були встановлені зазори між кришками люків й армірованими листами проміжних балок та течія вантажу, яка усунута шляхом закладання паклею.

Таким чином, відправник був зобов'язаний визначити придатність вагону у комерційному відношенні для перевезення конкретного вантажу. Проте, як вбачається з документів, втрата вантажу стала можлива внаслідок наявності зазорів старого походження праворуч між кришкою ліку №2 та армувальним листом проміжної балки та кришкою люка №5 та армувальним листом проміжної білки, які не були усунені вантажовідправником перед навантаженням, але зазори закладені папером і паклею, інші люки закриті, вагон бездвірний.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що Позивачем не доведено наявності вини Відповідача у недостачі маси вантажу у розмірі 21000,00 грн., а також причинно-наслідкового зв'язку між поведінкою Відповідача й розміром недостачі маси вантажу.

При цьому, матеріали справи не містять доказів на підтвердження вжиття відправником необхідних заходів для запобігання видування або просипання часток вантажу під час його перевезення. Крім того, вантажовідправник не відмовився від завантаження вагонів, які не були придатні для перевезення вантажу у комерційному відношенні.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Облпаливо" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2016р. у справі №910/9038/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2016р. у справі №910/9038/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.Р. Станік

Г.В. Корсакова