ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"03" жовтня 2016 р. Справа № 911/5643/14

Розглянувши заяву Вишгородського районного підприємства «Вишгородтепломережа» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково, у справі

за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна

компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа», м. Вишгород

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерства енергетики та вугільної промисловості

України, м. Київ

про стягнення 1960924,68 грн.

Суддя Христенко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача(заявник): ОСОБА_1 - довіреність № 1162/08 від 29.06.2016;

від третьої особи: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 04.02.2015 у справі № 911/5643/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015, задоволено частково позов публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», стягнуто з Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» 567188,21 грн. пені, 887161,52 грн. інфляційних втрат, 263494,29 грн. 3 % річних та 39218,49 грн. судового збору, у задоволенні решти позовних вимог відмолено.

21.04.2015 на виконання рішення господарського суду Київської області від 04.02.2015 у справі № 911/5643/14, видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.06.2015 рішення господарського суду Київської області від 04.02.2015 у справі № 911/5643/14 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015, в частині невизнаних відповідачем позовних вимог про стягнення 290334,56 пені, 221906,03 грн. інфляційних втрат та 81991,38 грн. 3 % річних скасовано, а справу в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції, у решті вказані судові рішення залишені без змін.

Рішенням господарського суду Київської області від 25.08.2015 (суддя Ярема В.А.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015 у справі № 911/5643/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

20.09.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» надійшла заява про визнання наказу господарського суду Київської області від 21.04.2015 у справі № 911/5643/16 таким, що не підлягає виконанню частково, зокрема в частині стягнення з боржника 594231,97 грн.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2016 та ухвали суду від 21.09.2016 заяву прийнято до розгляду суддею Христенко О.О. та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні 03.10.2016 представник заявника підтримав надану суду заяву та просив задовольнити її з підстав, наведених у заяві.

Представник позивача та третьої особи в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, письмових пояснень по суті заяви, яка розглядається, не надіслали.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується викладені у заяві обставини, обєктивно оцінивши докази, господарський суд Київської області встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Частинами другою-пятою статті 117 ГПК України, визначено підстави подання та загальний порядок розгляду господарським судом заяв стягувачів або боржників про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за наказом.

Відповідно до п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», частина 4 ст. 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами боржників: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Отже, однією з підстав для визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню, є відсутність обов`язку боржника за наказом повністю чи частково у звязку з його припиненням іншою особою або з інших причин.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.06.2015 рішення господарського суду Київської області від 04.02.2015 у справі № 911/5643/14 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015, в частині невизнаних відповідачем позовних вимог про стягнення 290334,56 пені, 221906,03 грн. інфляційних втрат та 81991,38 грн. 3 % річних скасовано, а справу в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції, у решті вказані судові рішення залишені без змін.

Рішенням господарського суду Київської області від 25.08.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 22.12.2015 у справі № 911/5643/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

В додаток до своєї заяви боржником наданий акт звіряння розрахунків, згідно з яким сторони дійшли згоди, що сума боргу, яку боржник повинен сплатити стягувачу, становить 1162830,54 грн., а в судовому засіданні представником боржника зазначено, що стягнення за наказом господарського суду від 21.04.2015 ще не відбулось.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сими.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що заява Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» про визнання наказу господарського суду Київської області від 21.04.2015 у справі № 911/5643/14 таким, що не підлягає виконанню частково, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» про визнання наказу господарського суду Київської області від 21.04.2015 у справі № 911/5643/14 таким, що не підлягає виконанню частково, задовольнити.

2. Визнати наказ господарського суду Київської області від 21.04.2015 у справі № 911/5643/14 таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з боржника - Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломережа» 290334 (двісті девяносто тисяч триста тридцять чотири) грн. 56 коп. пені, 221906 (двісті двадцять однієї тисячі девятсот шість) грн. 03 коп. інфляційних втрат та 81991 (вісімдесят однієї тисячі девятсот девяносто однієї) грн. 38 коп. 3 % річних.

3. Ухвалу надіслати сторонам у справі та третій особі.

Суддя О.О. Христенко