ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2016 р. Справа № 911/2479/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РАТІО ІНВЕСТ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД»

про стягнення 234 516,13 грн

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (керівник);

від відповідача ОСОБА_2 (дог. № 443/03-УРБ-16 від 11.08.2016).

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РАТІО ІНВЕСТ» (далі позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» (далі відповідач) про стягнення 500 000 грн боргу за договором оренди рухомого майна від 22.03.2012.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором оренди нерухомого майна від 22.03.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.08.2016 порушено провадження у справі № 911/2479/16, розгляд справи призначено на 23.09.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.09.2016 розгляд справи відкладено на 29.09.2016.

28.09.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 19949/16 від 28.09.2016), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.09.2016 на підставі ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 10.10.2016.

07.10.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення № 06/10-2016 від 06.10.2016 (вх. № 20710/16 від 07.10.2016), згідно яких останній на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача 234 516,13 грн боргу за договором оренди нерухомого майна від 22.03.2012, який виник за період з 24.06.2016 по 17.07.2016. Вказані додаткові пояснення прийнятті судом до розгляду як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 10.10.2016 оголошено перерву до 19.10.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 19.10.2016 підтримав позов у повному обсязі, представник відповідача заперечив проти задоволення позову повністю.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

22.03.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфіко-Холдінг» (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД» (Орендар) укладено договір оренди, згідно якого орендодавець зобовязався передати, а орендар прийняти у строкове оплатне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 1 649,8 кв.м., що розташоване в будівлі Торгово-розважального комплексу, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г (літера А).

Строк оренди обчислюється з дати підписання сторонами акту приймання-передачі та триває 10 років (п. 4.1. договору оренди).

Згідно п.п. 5.3.2., 5.4. договору оренди розмір орендної плати за користування обєктом оренди за місяць становить починаючи з 01.01.2016 і до закінчення строку оренди 4,2 % з урахуванням ПДВ від загальної місячної виручки магазину орендаря, розміщеного на обєкті оренди, але не менше мінімальної орендної плати та не більше максимальної орендної плати, що визначаються в порядку, встановленому договором, з урахуванням умов п.п. 5.4.1. договору. Мінімальна орендна плата на місяць за договором становить 300 000 грн з урахуванням ПДВ. Максимальна орендна плата на місяць за договором становить 500 000 грн з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 5.8. договору оренди орендна плата сплачується орендарем на підставі рахунків орендодавця щомісячно в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця в розмірі, визначеному договором, не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем, впродовж якого здійснювалось орендне користування обєктом оренди.

На виконання п. 1.1. договору оренди від 22.03.2012 орендодавець 22.03.2012 передав відповідачу в оренду орендований обєкт, що підтверджується актом приймання-передачі № 1 від 22.03.2012 (а.с. 28 на звороті), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору.

26.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль» (Застоводержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфіко-Холдінг» (Заставодавець) укладено договір застави майнових прав № 12/56-4/742, згідно якого заставодавець на умовах передбачених договором, зобовязався передати у заставу майнові права, в т.ч. що виникнуть в майбутньому, за договором оренди від 22.03.2012, укладеним між заставодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОЗЗІ-ФУД», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано за № 3143, в якому заставодавець виступає кредитором. Обєкт оренди: частина нежитлового приміщення загальною площею 1 649,8 кв.м., що розташоване в будівлі Торгово-розважального комплексу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська 3-Г, (літера А).

Боржником по відношення до заставодавця є: ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД». Предмет застави оцінюється сторонами в сумі 19 757 603 грн (п.п. 1.3., 1.4. договору застави).

05.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль» (Клієнт) та Публічним акціонерним товариством «АРТЕМ-БАНК» (Фактор) укладено договір факторингу, за умовами якого фактор зобовязався передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

05.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль» (Цедент) та Публічним акціонерним товариством «АРТЕМ-БАНК» (Цесіонарій) укладено договір відступлення прав за договорами застави, за умовами якого до ПАТ «АРТЕМ-БАНК» перейшли права заставодержателя за договором застави майнових прав № 12/56-4/742 від 26.09.2012.

05.05.2016 між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль» (Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РАТІО ІНВЕСТ» (Цесіонарій) укладено договір відступлення прав за договорами застави, на підставі якого до ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ» перейшли права заставодержателя за договором застави майнових прав № 12/56-4/742 від 26.09.2012.

На підставі договору відступлення прав за договорами застави від 05.05.2016 та на виконання вимог Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» 05.05.2016 до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено зміни, а саме ПАТ «Банк-Артем» як обтяжувала змінено на нового обтяжувала ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ», що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) (а.с. 53).

Таким чином, 05.05.2016 у порядку, визначеному ЦК України та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», на підставі договору факторингу від 05.05.2016 та договору відступлення прав за договорами застави від 05.05.2016, ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ» набуло прав та обовязків заставодержателя майнових прав за договором застави майнових прав № 12/56-4/742 від 26.06.2012.

06.05.2016 ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ» у звязку із простроченням ТОВ «Інфіко-Холдінг» виконання своїх грошових зобовязань направило останньому повідомлення-вимогу № 1/05/05 від 05.05.2016 (а.с. 57-59), в якій повідомило, що у випадку невиконання боржником зобовязань у строки, визначені ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ» зверне стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав № 12/56-4/742 від 26.06.2012, а саме на майнові права за договором оренди від 22.03.2012, укладеним між ТОВ «Інфіко-Холдінг» та ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД», посвідченим приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_4, зареєстрованим за № 3143.

05.05.2016 у порядку, встановленому ст.ст. 24, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано звернення стягнення на предмет застави (реєстраційний номер 13090738).

Згідно даних Державного реєстру обтяжень рухомого майна ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ» значиться єдиним обтяжувачем за договором застави майнових прав № 12/56-4/742 від 26.06.2012.

Враховуючи, що станом на момент звернення позивача з позовом до суду ТОВ «Інфіко-Холдінг» не виконало своїх грошових зобовязань перед ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ», позивач 24.06.2016 направив на адресу відповідача повідомлення від 24.06.2016 (а.с. 61-62), яке 07.07.2016 та 08.07.2016 отримано представником відповідача Сироїд, що підтверджується підписом останнього на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення (а.с. 60, 63 на звороті).

У даному повідомленні позивач зазначив, що в силу вимог ст.ст. 23, 24, 26, 28, 32 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» з дня відправлення зазначеного повідомлення ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ» набуло всіх прав та обовязків кредитора за договором оренди до моменту повного задоволення забезпеченої обтяженням вимоги. Одночасно, у повідомленні позивач повідомив свої банківські реквізити та вимагав з дня відправлення повідомлення перераховувати орендні платежі на рахунок ТОВ «ФК РАТІО ІНВЕСТ».

З огляду на набуття ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ» всіх прав та обовязків кредитора за договором оренди та з огляду на обовязок орендаря надавати орендодавцю не пізніше 7-го числа місяця відомості місячних Z-звітів кожного реєстратора розрахункових операцій (касового апарату), встановлених в магазині, ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ» у повідомленні від 24.06.2016 вимагало від ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД» терміново звязатися з представником нового кредитора та надати відомості, визначені п. 5.7. договору оренди нерухомого майна, для своєчасного виставлення рахунку. Відповіді на дане повідомлення від відповідача не надійшло.

Судом встановлено, що з 18.07.2016 власником спірного обєкту нерухомості стало ТОВ «БК Борлас» на підставі договору купівлі продажу від 18.07.2016, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с. 96-98).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про набуття ТОВ «ФК «РАТІО ІНВЕСТ» усіх прав та обовязків кредитора за договором оренди після спливу 30-денного строку з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та направлення повідомлення про це відповідачу, тобто з 24.06.2016.

З огляду на неможливість здійснення точного розрахунку суми орендної плати на підставі відомостей місячних Z-звітів реєстраторів розрахункових операцій (касових апаратів), позивач при розрахунку розміру орендної плати виходив з мінімальної ставки орендної плати, встановленої п. 5.4. договору оренди (300 000 грн).

Предметом позову, з урахуванням додаткових пояснень № 06/10-2016 від 06.10.2016 (а.с. 107-109), є вимога про стягнення 234 516,13 грн боргу за договором оренди нерухомого майна від 22.03.2012, який виник за період з 24.06.2016 по 17.07.2016.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ст. 762 ЦК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум. Якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача.

Згідно ч. 3 ст. 32 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після закінчення строку, вказаного в частині другій статті 28 цього Закону, обтяжувач з вищим пріоритетом, який висловив намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, надсилає письмове повідомлення всім особам, які повинні виконати вимоги за відповідним правом грошової вимоги боржника, яке є предметом забезпечувального обтяження.

З дня відправлення зазначеного повідомлення обтяжувач з вищим пріоритетом набуває права кредитора в зобов'язанні, право вимоги за яким відступлене на його користь. Обтяжувач користується правами кредитора в цьому зобов'язанні до моменту повного задоволення його забезпеченої обтяженням вимоги (ч. 4 ст. 32 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

Суд встановив, що відповідачем не сплачено відповідачу орендну плата за договором оренди нерухомого майна від 22.03.2012 за період з 24.06.2016 по 17.07.2016 у сумі 234 516,13 грн (300 000/30 * 7 + 300 000/31 * 7).

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 234 516,13 грн, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 234 516,13 грн боргу за договором оренди нерухомого майна від 22.03.2012, який виник за період з 24.06.2016 по 17.07.2016 є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

Судом критично оцінюються доводи відповідача на те, що договір застави майнових прав № 12/56-4/742 від 26.09.2012 є нікчемним, оскільки не був нотаріально посвідченим, як того вимагає ст. 513 Цивільного кодексу України з огляду на наступне.

Згідно ч.ч 1, 2 ст. 13 Закону України «Про заставу» договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, транспортні засоби, що підлягають державній реєстрації, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правовстановлюючих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна, транспортних засобів провадиться за місцезнаходженням (місцем реєстрації) цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін договору, договору застави космічних об'єктів - за місцем реєстрації цих об'єктів.

Як вбачається з умов договору застави майнових прав № 12/56-4/742 від 26.09.2012, предметом застави за договором є майнові права за договором оренди від 22.03.2012, укладеним між ТОВ «Інфіко-Холдінг» та ТОВ «ФОЗЗІ-ФУД».

Таким чином, сторони при укладенні договору застави майнових прав дотримались вимог щодо форми даного виду правочину, а обовязкового нотаріального посвідчення договору в даному випадку не передбачено.

Усі інші твердження та заперечення сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоззі-Фуд» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, буд. 5; ідентифікаційний код 32294926) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РАТІО ІНВЕСТ» (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, буд. 13; ідентифікаційний код 39812933) 234 516 (двісті тридцять чотири тисячі пятсот шістнадцять гривень) 13 коп. боргу за договором оренди нерухомого майна від 22.03.2012, який виник за період з 24.06.2016 по 17.07.2016 та 3 517 (три тисячі пятсот сімнадцять гривень) 74 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 20.10.2016

Суддя П.В.Горбасенко