ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2016 р.Справа № 924/143/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Інвест", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Полонська гірнича компанія", м. Полонне Хмельницької області

про стягнення 321 596, 50 грн.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю №007 від 04.02.2016р.

відповідача: не з'явився

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення 321 596,50 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 19.08.2015р. між сторонами було укладено договір зберігання № 09.08/15-З, згідно якого відповідач зобов'язувався зберігати майно, передане йому позивачем, і повернути його у належному цілісному стані на першу вимогу. Згідно акту передачі майна на зберігання від 19.08.2015р. позивач передав на відповідальне зберігання відповідачу наступну продукцію: щебеневу суміш фракція 5-20 у кількості 1100 куб.м., щебеневу суміщ фр.20-40 в кількості 50 куб.м. Вказує, що згідно умов п. 3.7 договору зберігання відповідач не має права без письмової згоди позивача користуватись майном, переданим на зберігання, та передавати його у користування іншій особі. Проте, 24.10.2015р. директор позивача виявив, що продукція позивача, яка перебувала на зберіганні у відповідача, наявна не у повному обсязі. Тому позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами повернути майно або в разі його відсутності сплатити за втрачене майно кошти (листи № 38 від 28.10.2015р., № 39 від 06.11.2015р., № 145 від 24.10.2015р., № 40 від 13.11.2015р.) Однак, відповідь на вказані листи не надходила. Тому позивач звернувся до правоохоронних органів із заявою про викрадення майна. В ході проведення слідчо-оперативних дій встановлено, що на складі, який розташований в м. Полонне по вул. А.Герасимчука, 190 Б, щебенева продукція відсутня, що підтверджується довідками Шепетівського відділу поліції від 09.12.2015р. № 168, від 09.12.2015р. № 169, від 25.12.2015р. №673. В зв'язку із викладеним, позивач, керуючись умовами договору, ст.ст. 623, 942, 949, 950, 951, 953 ЦК України, ст. 193 ГК України просить суд стягнути з відповідача 321 596,50 грн. вартості втраченої щебеневої продукції, що знаходилась на зберіганні у відповідача.

В додаткових поясненнях вказує, що щебінь, який знаходився на зберіганні у відповідача, мав легальне походження, що підтверджується рядом документів. Продукція, яка була виготовлена позивачем та передана на зберігання відповідачу, з місця свого зберігання безслідно зникла, тому позивач заявляє, що жодної іншої продукції він прийняти не зможе по причині того, що дана продукція крадена у держави. Зазначає, що відповідач на території кар'єру у місті Полонне наділений виключно охоронними повноваженнями, і жодного права на роботу з гірничою масою не має, оскільки у відповідача відсутній спеціальний дозвіл на користування надрами, акт про надання гірничого відводу та інші необхідні документи. Тому все майно, що наразі виробляється відповідачем, виробляється незаконно, більше того є вкраденим у держави Україна, з приводу чого додатково порушуються кримінальні провадження. Вказує, що позивачем доведено, що належне йому майно з території орендованого майданчика у м.Полонне Хмельницької області по вул. А.Герасимчука, 190 Б зникло. Тому отримувати взамін будь-яке інше майно відмовляється з причини того, що позивач не буде мати нічого спільного з вкраденим майном та з різними аферами.

Поясненнями, поданими 19.09.16 позивач наводить наступне. Позивач звернувся до відповідача з проханням підтвердити факт відсутності щебеневої продукції позивача. Відповідач надав відповідь, що на території ПАТ „Полонський гірничий комбінат відсутня будь яка щебенева продукція. Також, механізми і обладнання, що були задіяні в просіюванні щебеневої продукції порізані і знищені. Відповідач позбавлений функцій охорони заводу. Територія обєкту знаходиться під охороною ДП „Сетам.

В справі додано витяг з кримінального провадження про те, що щебенева продукція позивача викрадена, вивезена залізницею, який судами в ході попереднього розгляду справи не оцінені.

ВГС України встановлено, те що з матеріалів справи не випливає, що відповідач має склади в різних місцях. Лише наявні пояснення відповідача про наявність щебеневої продукції, що суперечить офіційним даним кримінального провадження про те, що щебінь позивача викрадений.

За договором факт прийняття відповідачем майна зумовлює виникнення у нього зобовязання повернути його на вимогу позивача, а в разі нестачі чи втрати майна зберігач відповідає в розмірі балансової вартості майна.

Звернення позивача з вимогою повернути майно проігноровані.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмового відзиву на позов не подав. Повідомляючи відповідача про розгляд справи, йому направлено ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи за адресою, вказаною у позові. Дана кореспонденція повернута поштою з відмітками „За даною адресою не знаходиться, „За закінченням терміну зберігання. Однак, суд виходить з того, що відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, оскільки адреса останнього, за якою направлялась кореспонденція суду, за витягом з ЄДРЮОФОПГО є юридичною адресою, повідомлення за якою є належним повідомленням про судовий розгляд справи.

Належність повідомлення в такий спосіб підтверджується правовою позицією, викладеною у п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18, де вказано, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, суд, в силу ст. 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

Судом під час розгляду матеріалів справи встановлено наступне.

19.08.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полонська гірнича компанія" (далі - зберігач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіріус Інвест" (далі - поклажодавець) було укладено договір зберігання № 09.08/15-З, згідно п.1.1 якого зберігач зобов`язується на умовах, встановлених даним договором, зберігати майно передане йому поклажодавцем, і повернути майно у належному цілісному стані на першу вимогу поклажодавця.

Перелік майна щодо номенклатури та кількості вказується в актах передачі майна на зберігання, які є невід`ємною частиною даного договору (п.1.2 договору). Зберігач не має права користуватися майном, передавати його у заставу чи користування третім особам (п.1.3 договору).

У відповідності до п.п. 3.2, 3.5, 3.7 договору зберігач забезпечує належні умови зберігання майна, що не погіршують якість майна. Зберігач зобов`язаний повернути передане на зберігання майно у кількості і в тому стані, в якому воно було прийняте на зберігання. Зберігач не має права без письмової згоди поклажодавця користуватися майном, преданим на зберігання, а також передавати його у користування іншій особі.

Згідно п.5.6 договору за втрату і нестачу майна зберігач відповідає в розмірі балансової вартості майна, якого не вистачає або воно втрачене.

Відповідно до п.7.1 даний договір набирає чинності з моменту підписання акту передачі майна на зберігання, який є невід`ємною частиною даного договору, і діє до 31.12.2015р. Поклажодавець має право в будь-який час забрати все передане на зберігання майно, а цей договір розірвати достроково, повідомивши про це зберігача за 10 календарних днів у письмовій формі (п.7.2. договору).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Згідно акту передачі майна на зберігання, підписаного сторонами 19.08.2015р., поклажодавцем передано на відповідальне зберігання зберігачу відповідно до умов договору №09.08/15-З від 19.08.2015р. щебеневу суміш фр. 5-20 у кількості 1100 метрів кубічних та щебеневу суміш фр. 20-40 у кількості 50 метрів кубічних.

28.10.2015р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 38, якій вказував, що 24.10.2015р. директор позивача, перебуваючи на складі зберігання продукції в м.Полонне по вул.А.Герасимчука, 190 Б виявив, що продукція ТОВ "Сіріус Інвест" наявна не у повному обсязі. Тому позивач просив негайно повернути майно у належному цілісному стані на місце зберігання, а у разі його реалізації - відшкодувати вартість щебеневої продукції.

Листами № 39 від 06.11.2015р. та № 40 від 13.11.2015р. позивач повідомив відповідача, що йому стало відомо про зникнення щебеневої продукції, яка передавалась на зберігання, тому він просив відповідача пояснити куди поділась продукція та вимагав відшкодувати вартість щебеневої продукції (додано рахунки - фактура).

Докази направлення листів додані у справу.

18.11.2015р. ТОВ "Сіріус Інвест" звернулось до Полонського РВ УМВС України в Хмельницькій області із заявою №41 про вчинення підприємством "Полонська гірнича компанія" злочину, передбаченого ст. 185 Кримінального кодексу України (крадіжка щебеневої продукції).

Згідно довідки №168 від 09.12.2015р. слідчого Полонського відділення Шепетівського відділу поліції ГУНПУ в Хмельницькій області заяву генерального директора ТОВ "Сіріус-інвест" від 18.11.2015р. за № 41 щодо розкрадання щебеневої продукції ТОВ "Полонський гірничий комбінат" прийнято та приєднано до матеріалів досудового розслідування за №0000456 від 22.09.2015р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України за фактом незаконних дій керівників ПАТ "Полонський гірничий комбінат" та проводиться подальше досудове розслідування.

Відповідно до довідки слідчого Полонського відділення Шепетівського відділу поліції ГУНПУ в Хмельницькій області №169 від 09.12.2015р., 26.11.2015р. слідчим в межах кримінального провадження було проведено огляд складу готової продукції ТОВ "Полонська гірнича компанія", що знаходиться у м.Полонне по вул.Герасимчука, 190Б, під час якого було встановлено фактичну наявність частково засміченої щебеневої продукції фракції 5х20 в кількості 683 тон.

Згідно довідки слідчого Полонського відділення Шепетівського відділу поліції ГУНПУ в Хмельницькій області №673 від 25.12.2015р. в межах кримінального провадження було проведено огляд складу готової продукції ПАТ "Полонський гірничий комбінат" (ТОВ "Полонська гірнича компанія"), який розташований в м.Полонне по вул. Герасимчука, 190Б, під час якого було встановлено, що щебенева продукція ТОВ "Сіріус Інвест" на оглянутій території відсутня, лише наявний її відсів (мучка).

Розмір заявленої суми визначений позивачем відповідно до цін на дорожньо-будівельні матеріали згідно даних служб автомобільних доріг в областях та м. Київ за вересень 2015 року.

На підтвердження легальності щебеневої продукції, що передавалась на зберігання відповідачу, її якісних показників, позивач подав в матеріали справи договір купівлі-продажу № 15.10/14 від 15.10.2014р., видаткову накладну № 56 від 22.12.2014р., рахунки № 8 від 11.11.2014р., № 11 від 22.12.2014р., платіжні доручення № 54 від 17.11.2014р., № 96 від 15.12.2014р., № 128 від 13.03.2015р., № 139 від 09.04.2015р., відповідно до яких позивач купував у ТОВ "Полонський щебеневий кар'єр" гірничу масу, договір № 499514 на здійснення буровибухових робіт від 29.10.2014р., протокол №242-74-14С від 08.12.2014р. за результатами сертифікаційних випробувань щебеню щільного природного із вивержених інтрузивних порід для будівельних матеріалів, виробів, конструкцій та робіт суміші фракцій 5-20мм, що затверджений начальником випробувальної лабораторії Філії "Хмельницький державний випробувальний центр з сертифікації будівельних матеріалів" Державного підприємства "Центр з сертифікації будівельних матеріалів, виробів та конструкцій", сертифікат відповідності органу з добровільної сертифікації Хмельницького державного регіонального випробувального центру по сертифікації будівельних матеріалів від 09.12.2014р. серія БМ№000602, радіаційно-гігієнічний сертифікат Державної установи "Хмельницьбкий обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України" № 58 від 29.01.2014р., паспорт радіаційної якості сировини і будівельного матеріалу від 05.12.2014р. та радіаційний сертифікат №129 від 05.12.2014р.

Також на підтвердження своїх доводів стосовно зберігання щебеневої продукції саме на складі по вул.А.Герасимчука, 190 Б у м.Полонне позивач подав в матеріали справи договір оренди площадки від 22.10.2014р.. Згідно п. 1 договору від 22.10.2014р. орендодавець ПАТ "Полонський гірничий комбінат" надає, а орендар ТОВ "Сіріус Інвест" приймає в строкове платне користування площадку виробничого призначення для встановлення обладнання по переробці гірничої маси в готову продукцію та завантаження її до самоскидів чи ЖД вагонів, без зміни її цільового призначення, яка знаходиться на території ПАТ "Полонський гірничий комбінат" за адресою: м. Полонне, Хмельницька область, вул. Академіка Герасимчука, 190Б. У відповідності до п. 2 договору в оренду передається площадка загальною площею 10 000 метрів квадратних. Згідно п. 7 договору площадка передається в оренду для виробничої необхідності і переробки гірничої маси на готову продукцію.

Крім зазначеного у справу додано: акти опису і арешту майна від 26.06.15, книга складського обліку на 2015 рік; сертифікати відповідності від 22 січня 2016 року; лист Шепетівської місцевої прокуратури від 22 квітня 2016 року, адресований позивачу, де зазначено - за результатами досудового розслідування кримінальне провадження № 0000456 закрито. Вивченням матеріалів встановлено, що постанова про його закриття є необґрунтованою, у звязку з чим провадження відновлене; листи позивача №, № 58, 60, 63, 70 адресовані відповідачу з вимогою оплатити викрадену щебеневу продукцію, повідомити місцеперебування продукції та підтвердити факт відсутності щебня; лист відповідача, адресований позивачу де вказано відповідач не має повноважень охорони. Територія обєкту знаходиться під охороною ДП „Сетам.

В свою чергу, відповідач, заперечуючи стосовно позовних вимог, надав довідку № 01-25/03 від 25.03.2016р. про те, що станом на 25.03.2016р. на складі відповідача перебуває в наявності та в цілісному стані майно позивача, яке було передане на зберігання згідно договору зберігання №09.08/15-З від 19.08.2015р., а саме: щебінь гранітний фракції 5-20 в кількості 1100метрів кубічних і щебінь гранітний фракції 20-40 в кількості 50 метрів кубічних, а також лист № 01-16/03 від 16.03.2016р., адресований ТОВ "Сіріус Інвест", в якому відповідач повідомив позивача про готовність до узгодження заявки і відвантаження майна позивача, що перебуває на зберіганні у відповідача.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини за договором зберігання. В силу даного договору зберігання № 09.08/15-З від 19.08.2015р. та акту передачі майна на зберігання від 19.08.2015р., позивач передав на зберігання відповідачу щебеневу суміш фр. 5-20 у кількості 1100 метрів кубічних та щебеневу суміш фр. 20-40 у кількості 50 метрів кубічних, а відповідач зобовязувався зберігати вищевказане майно та повернути його у належному цілісному стані на першу вимогу позивача.

Згідно ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з ч. 1 ст. 938 ЦК України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі (ч. 1 ст.942 ЦК України).

Приписами ст. 949 ЦК України встановлено, що зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (ст. 953 ЦК України)

Аналогічні положення закріплені і у п.п. 3.2, 3.5 договору зберігання № 09.08/15-З від 19.08.2015р.

Факт передачі товару на зберігання підтверджується актом прийому передачі. Вид товару підтверджується також актом, де вказано, що на зберігання передається щебенева суміш фр. 5 20 та 20 -40 в кількості відповідно 1100 і 50 м. куб. За таких обставин, враховуючи вищевказані положення договору та норм законодавства, відповідач за вимогою позивача повинен повернути останньому прийнятий товар.

При цьому, судом відмічається, що ВГС України, при касаційному перегляді попереднього рішення суду в цій справі відзначив помилковість не прийняття листів позивача (з вимогами повернути товар на площадку, а за його відсутності виплатити вартість останнього і пояснити куди поділась продукція) як таких, що свідчать про вимогу з повернення товару.

Наявність же вимоги про повернення товару випливає саме з вказаних листів, так як останні (лист № 38 від 28 жовтня 2015 року, № 40 від 13 листопада 2015 року, № 39 від 6 листопада 2015 року), хоч і не містять прямої вказівки на необхідність повернення щебеня позивачу, подані ним при усвідомленні відсутності товару. Зокрема, в листах вказані обставини виявлення керівником підприємства позивача відсутності щебеня, що і стало причиною вищевказаних звернень. Тобто, даними зверненнями позивач намагався саме встановити місцезнаходження продукції з метою відновлення власного права користування ним. Порушення ж з боку відповідача, що полягало у відсутності сприяння позивачу у підтвердженні його можливості безперешкодного користування майном підтверджується ненаданням відповіді на звернення позивача.

Підтвердженням відомостей позивача про відсутність майна на складі відповідача є довідки поліції від 31.03.16 та 25.13.15, де вказано, що в межах кримінального провадження проведено огляд складу ПАТ „Полонський гірничий комбінат (ТОВ „Полонська гірнича компанія), який розташований в м. Полонне, вул. А. Герасимчука, 190Б під час якого встановлено, що щебенева продукція позивача на оглянутій території відсутня, лише наявний її відсів; з 09.12.15 по теперішній час (31.03.16 датована довідка) щебенева продукція позивача у кількості щебеневої суміші фр. 5-20 1100 м. куб. і 20 - 40 50 куб. м. на складі м. Полонне, вул. Герасимчука. 190Б відсутня (стор. 183, 185 Том 1).

При цьому, вказані довідки приймаються до уваги судом, оскільки останні містять відомості про адресу складу, яка співпадає з адресою складу, зазначеною самим відповідачем у поясненнях останнього (стор. 201, Том 1). Зокрема п. 2 пояснень, в якому вказано, що доказом на підтвердження зберігання майна позивача ПАТ „Полонський гірничий комбінат відповідачем надано акти опису і арешту майна, яким в силу актів є обєкт за адресою: м. Полонне, вул. А Герасимчука, 190Б. При цьому, акти складені 26 червня 2015 року, тобто до виявлення відсутності майна поліцією (довідки від 25.12.15 і від 31.03.16. Тобто, до складання актів у червні 2015 року майно можливо і було, проте при огляді поліції (грудень 2015 року) майно не було в наявності.

Також, згідно довідки поліції від 25.12.15 № 679 (стор. 185, Том 1) склад продукції, який оглянуто поліцією належить ПАТ „Полонський гірничий комбінат, після найменування якого в дужках зазначено „ТОВ „Полонська гірнича компанія, що свідчить про відсутність майна позивача на складі в м. Полонне, вул. А. Герасимчука, 190Б, власником / користувачем якого є обидва вищевказані підприємства. Доказів же наявності у відповідача іншого складу до справи не додано.

В свою чергу, довідка № 01-25/03 від 25.03.2016р. про те, що станом на 25.03.2016р. на складі відповідача перебуває в наявності та в цілісному стані майно позивача, яке було передане на зберігання згідно договору зберігання №09.08/15-З від 19.08.2015р., а саме: щебінь гранітний фракції 5-20 в кількості 1100метрів кубічних і щебінь гранітний фракції 20-40 в кількості 50 метрів кубічних, а також лист № 01-16/03 від 16.03.2016р., адресований ТОВ "Сіріус Інвест", в якому відповідач повідомив позивача про готовність до узгодження заявки і відвантаження майна позивача, що перебуває на зберіганні у відповідача до уваги не приймається, оскільки останні складені самим відповідачем (заінтересованою особою), в той час як довідки поліції з протилежною інформацією є відомостями третьої (незаінтересованої) сторони, яка до того ж є офіційним органом держави, підстави для сумнівів у інформації якого в суду відсутні.

За таких обставин, прийняття товару відповідачем на зберігання, та неповернення його на вимогу позивача через відсутність щебеню є доведеним, документально підтвердженим фактом.

За правилами ст. 949 ЦК і п. 3.4 договору, факт прийняття відповідачем товару зумовлює виникнення у нього зобовязання повернути товар на вимогу позивача, а в разі втрати чи нестачі товару зберігач відповідає в розмірі балансової вартості майна, якого не вистачає або воно втрачено (п. 5.6. договору, ст. 950 ЦК).

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 22 ЦК України та ч. 1 ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Враховуючи, що внаслідок невиконання відповідачем договору зберігання (втрата майна) позивачу нанесена шкода в розмірі втраченого майна, з урахуванням вищевказаних норм ЦК і ГК України у позивача виникли підстави вимагати відшкодування вартості майна, в звязку з чим позов обґрунтований.

Розмір заявленої суми шкоди відповідає умовам договору, оскільки в силу договору за втрату і нестачу майна зберігач відповідає в розмірі балансової вартості майна якого не вистачає або воно втрачене. Заявлена ж до стягнення сума завданої втратою майна шкоди відповідає балансовій вартості цього майна та не перевищує звичайну ціну на дорожньо будівельні матеріали, встановлену Мінрегіонбудом, відповідно данних служб автодоріг в областях та м. Києві за жовтень 2015 року.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Полонська гірнича компанія" (вул. Денкабристів, 53, м. Полонне Хмельницької області, код 39735562, р/р 1313, Полонське відділення Хмельницької філії ПАТ КБ "Приват Банк", МФО 315405) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Сіріус Інвест" (пр. Корольова, 12 г, оф. 32, м. Київ, МФО 351005, код 39273787, р/р 9100 ПАТ "Укрсиббанк", м. Київ) 321 596, 50 грн. (триста двадцять одну тисячу п'ятсот дев'яносто шість грн. 50 коп.) завданої шкоди та 4824 грн. (чотири тисячі вісімсот двадцять чотири грн. 00 коп.) судового збору.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2016 року.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 2 прим. :

1 - до справи,

2 - відповідачу (30500, Хмельницька обл., м. Полонне, вул. Декабристів, 53)