КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа№ 910/17698/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Агрикової О.В.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Кирик В.К.,

від відповідача: не з'явився,

від третьої особи: Клименко М.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Київський проектно-вишукувальний інститут "Укркомундорпроект" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2016р. у справі №910/17698/15 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Закритого акціонерного товариства "Київський проектно-вишукувальний інститут "Укркомундорпроект"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елай"

третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю "Докас"

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про розірвання договору купівлі-продажу в кредит нежилого будинку №18 (літера «Б») площею 211,90 кв. м. по вул. Рейтарській у м. Києві від 18.04.2003р., укладеного між Позивачем та Відповідачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2016р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Позивачем не доведено, існування чотирьох умов, зазначених у ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України, що спростовує твердження Позивача про наявність підстав для розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.04.2003 року.

Крім того, Позивачем не доведено факт настання строку виконання зобов'язання за п.3.3. договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.04.2003 року щодо оплати у розмірі 230000,00 грн. частини вартості нежилого будинку загальною площею 211,9 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 18, літера Б.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2016р. та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не досліджено всіх обставин справи, внаслідок чого прийнято необґрунтоване рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2016р. апеляційну скаргу Позивача було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20.09.2016р.

Розпорядженням від 19.09.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Ільєнок Т.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Агрикової О.В., Корсакової Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2016р. апеляційна скарга Відповідача у справі №910/17698/15 прийнята до провадження та призначено до розгляду на 20.09.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.09.2016р. відкладено розгляд скарги на 11.10.2016р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

03.10.2000р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та Позивачем був укладений договір купівлі-продажу нежилого будинку комунальної власності №712, за умовами якого Фонд продав, а Позивач придбав нежилий будинок загальною площею 211,9 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 18, літера Б.

Відповідно до зазначеного договору Позивач зобов'язаний був сплатити на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву грошові кошти в сумі 358800,00 грн.

18.04.2003р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до п.1.1. якого Позивач продав, а Відповідач придбав нежилий будинок загальною площею 211,9 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 18, літера Б.

Згідно з п.1.3. договору вартість об'єкту згідно з протоколом узгодження договірної ціни, підписаним сторонами 18.04.2003р., становить 360000,00 грн.

Відповідно до п.3.1. договору Відповідач зобов'язався сплатити продавцю за придбаний об'єкт 360000,00 грн. у наступному порядку: суму 130000,00 грн. у триденний строк з дня підписання сторонами договору; суму 230000,00 грн. у триденний строк з дня настання підстави, зазначеної у абз.2 п.3.3. договору.

Згідно з п.3.3. договору сторони погодили, що підставами здійснення перерахування сум, зазначених у п.3.1. договору є: для суми у розмірі 130000,00 грн. підписаний і належним чином оформлений договір, для суми 230000,00 грн. надання Відповідачем примірнику договору №712 від 03.12.2000р., укладеного між РК ФДМУ по м. Києву та Позивачем, з відмітками Київського БТІ про реєстрацію переходу права власності на об'єкт до Позивача на ньому, а також надання документу, що підтверджує остаточний розрахунок Позивача з Фондом за приватизований об'єкт.

18.04.2003р. Відповідачем було перераховано Позивачу грошові кошти в сумі 130000,00 грн. з призначенням платежу «передплата за нежитловий будинок в. Рейтарська, 18, літ. Б дог. б/н від 18.04.2003 без ПДВ», що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

24.07.2003р. Позивач повернув Відповідачу грошові кошти в сумі 130000,00 грн., з призначенням платежу «повернення суми перерах. 18.04.2003р. зг. дог. б/н від 18.04.2003 за нежитловий буд. по вул. Рейтарська, 18, літ. Б без ПДВ».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.09.2003р. у справі №36/412 визнано за Відповідачем право власності на нежитловий будинок №18-Б площею 211,90 кв. м. по вул. Рейтарській у м. Києві.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2003р. у справі №36/549 зобов'язано Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна видати Відповідачу реєстраційне посвідчення на нежитловий будинок площею 211,90 кв. м. по вул. Рейтарській у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2005р. на підставі заяви Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва порушено провадження у справі №15/238-б про банкрутство Позивача.

У заяві Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про визнання Позивача банкрутом зазначено про наявність у останнього безспірної податкової заборгованості в розмірі 139204,37 грн., на підтвердження чого надано, зокрема, акт №10/26-20/25281566 від 27.01.2004 року про результати позапланової документальної перевірки Позивача з питань правильності нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість при реалізації нерухомого майна за червень 2003 року, в якому вказано, що Позивачем занижено свої податкові зобов'язання та не відображено у податковому обліку факт виникнення обов'язку з внесення податків, що виникли внаслідок відчуження нежилого будинку за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 18-Б площею 211,90 кв. м.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 15.09.2015р. власником нежилого будинку загальною площею 211,9 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 18, літера Б, станом на день розгляду спору є Третя особа.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з ст.652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Згідно з ст.653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі розірвання договору зобов'язання припиняється з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З встановлених обставин справи вбачається, що 18.04.2003р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до п.1.1. якого Позивач продав, а Відповідач придбав нежилий будинок загальною площею 211,9 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 18, літера Б, та зобов'язався сплатити за придбаний об'єкт 360000,00 грн. у наступному порядку: суму 130000,00 грн. у триденний строк з дня підписання сторонами договору; суму 230000,00 грн. у триденний строк з дня настання підстави, зазначеної у абз.2 п.3.3. договору.

При цьому, сторони погодили в п.3.3. договору, що підставами здійснення перерахування сум, зазначених у п.3.1. договору є: для суми у розмірі 130000,00 грн. підписаний і належним чином оформлений договір, для суми 230000,00 грн. - надання Відповідачем примірнику договору №712 від 03.12.2000р., укладеного між РК ФДМУ по м. Києву та Позивачем, з відмітками Київського БТІ про реєстрацію переходу права власності на об'єкт від фонду до Позивача на ньому, а також надання документу, що підтверджує остаточний розрахунок Позивача з фондом за приватизований об'єкт.

Відповідач, виконуючи умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, 18.04.2003р. перерахував Позивачу 130000,00 грн. Оскільки Відповідач виконав умови абз.2 п.3.1. договору, здійснив перший платіж 18.04.2003р., то право власності перейшло до нього 18.04.2003р.

Проте, Позивач не надавав Відповідачеві документи, передбачені п.3.1 договору. При цьому, господарським судом міста Києва від 16.09.2003р. у справі №36/412 встановлено, що Позивач здійснив розрахунок з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву за спірний будинок.

Також, місцевим господарським судом обґрунтовано відхилено твердження Позивача, що документи, визначені п.3.1. договору були у Відповідача на підставі довіреності, що була видана останньому Позивачем, оскільки відповідними доказами не підтверджуються.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з ч.1 ст.613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що Позивачем не доведено факт настання строку виконання зобов'язання за п.3.3. договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.04.2003р. щодо оплати у розмірі 230000,00 грн. частини вартості нежилого будинку загальною площею 211,9 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 18, літера Б. Судом відхиляються твердження Позивача про наявність підстав для розірвання вказаного договору на підставі ст.651, 652 Цивільного кодексу України.

Також, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що обставини погіршення фінансового становища та виникнення у Позивача додаткових зобов'язань, які призвели до банкрутства саме внаслідок укладання 18.04.2003р. між Позивачем та Відповідачем договору купівлі-продажу нерухомого майна, Позивачем не доведено. Також Позивачем не доведено існування чотирьох умов, вказаних у ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України для розірвання договору за зміною обставин, що спростовує твердження Позивача про наявність підстав для розірвання Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.04.2003р.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада" на рішення Господарського суду м. Києва від 30.09.2015р. у справі № 910/19841/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 30.09.2015р. у справі № 910/19841/15 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.В. Агрикова

Г.В. Корсакова