ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"26" жовтня 2016 р. № 01-39/903/782/16

Суддя господарського суду Волинської області Демяк В.М., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйбі Банк ОСОБА_2, м.Київ

до відповідача: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТВ ПАК, м.Луцьк

про стягнення 234814873,39грн.

Встановила: позивач ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйбі Банк ОСОБА_2 втретє звернувся до господарського суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТВ ПАК про стягнення 234814873,39грн.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 19.07.2016р. та від 25.08.2016р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_1 в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйбі Банк ОСОБА_2 до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю ТВ ПАК про стягнення 234814873,39 грн. було повернуто позивачу без розгляду.

Позовна заява не може бути прийнята судом, оскільки не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України .

Відповідно до ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 3) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі (згідно із ст. 44-49 ГПК Ураїни).

Підпунктом 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено в розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік мінімальна заробітна плата в Україні станом на 01.01.2016 р. становить 1 378,00 грн.

Враховуючи викладені обставини позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 206700.00грн., а також підтвердити зазначену дію шляхом долучення до матеріалів позовної заяви відповідного оригіналу платіжного документа.

Позивачем всупереч вимог ГПК України не долучено до позовної заяви доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, в прохальній частині позовної заяви та в заяві за вх. №01-59/170/16 (вих. №11/1-50130 від 17.10.2016р.) позивач просить суд відстрочити сплату судового збору до вирішення справи по суті.

Відповідно до п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

При цьому слід засвідчити належні платіжні реквізити для перерахування судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у м. Луцьку Волинської області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38009628, банк отримувача: ГУДКCУ у Волинській області, код банку отримувача (МФО) 803014, рахунок отримувача: 3002, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: судовий збір, за позовом ______ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), господарський суд Волинської області (назва суду, де розглядається справа), (суду, де розглядається справа).

Відповідно до ч.2 ст.44 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким чином, всупереч вимог п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України позивачем до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

За інформацією Державної судової адміністрації України (вих. №10-5761/16 від 11.08.2016р.) на витрати повязані зі сплатою судового збору в державному бюджеті України передбачені планові показники в загальній сумі 950млн.грн., з яких: Державній фіскальній службі України в сумі 711 млн. грн., органам прокуратури в сумі 209,5млн. грн.

Між тим, звертаючись із заявою про відстрочення сплати судового збору за вх. №01-59/170/16 від 25.10.2016р. (вих. №11/1-50130 від 17.10.2016р.) Фонд гарантування вкладів не подав доказів відсутності фінансування та відмови за його заявою у такому фінансуванні.

З огляду на викладене, заява про відстрочення сплати судового збору до задоволення не підлягає.

Згідно п. 4, ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Викладена обставина виступає підставою для повернення даної позовної заяви без розгляду, що в свою чергу, не позбавляє позивача права на повторне звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись п. 4, ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору за вх. №01-59/170/16 від 25.10.2016р. (вих. №11/1-50130 від 17.10.2016р.) відмовити.

2. Позовну заяву з додатками на 55 аркушах повернути позивачу без розгляду.

Суддя В. М. Дем`як