РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/14471/16 18.10.16 р.

За позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча

компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу

«Запорізька атомна електрична станція»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ «Променергокомплект»

про зобовязання вчинити дії та стягнення штрафних санкцій

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю №б/н від 28.04.2016 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТБ «Променергокомплект» про зобовязання вчинити дії та стягнення штрафних санкцій.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань по договору поставки продукції № 10(2)15УК від 20.01.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.08.2016 р.

30.08.2016 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

Ухвалою від 30.08.2016 р. продовжено строк розгляду спору у справі відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 04.10.2016 р.

Ухвалою від 04.10.2016 р. розгляд справи було відкладено на 18.10.2016 р.

У судому засіданні 18.10.2016 р. представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, вимоги суду у справі не виконав. Жодних заяв, клопотань від відповідача через відділ діловодства суду не надходило.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 18.10.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.01.2015 р. за результатами відкритих конкурсних торгів між Відокремленим підрозділом «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (надалі позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТБ «Променергокомплект» (надалі відповідач, постачальник) було укладено договір поставки № 10(3)15УК (надалі договір), відповідно до п. 1.1. якого, постачальник зобовязується поставити на адресу покупця, а покупець прийняти і сплатити продукцію відповідно до специфікації.

Загальна сума договору 1 185 477,20 грн., крім того ПДВ 20% - 237 095,44 грн. (пункт 3.1. договору).

Строк поставки продукції поставки продукції згідно пункту 1.2. договору: лютий-грудень 2015 р.

Відповідно до пункту 3.2. договору, розрахунки за поставлену продукцію проводиться шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника з відстрочкою 30 календарних днів з моменту постачання продукції.

Поставка продукції відбувається на умовах DDP м. Енергодар, Вантажоодержувач ЗВ ВП «Складське Господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом», вул. Промислова, 133, м. Енергодар, Запорізька обл. у строк визначений пунктом 1.2. договору (розділ 4 договору).

Відповідач, взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконав, здійснивши часткову поставку продукції за пунктами специфікації № 1-24 та № 34 на суму 1 122 912,24 грн., що підтверджується видатковою накладною № ПЕ-0000011 від 10.04.2015р., копія якої міститься у матеріалах справи.

Позивач розрахунки за поставлену продукцію здійснив у повному обсязі, що підтверджується п/д № 5156 від 14.05.2015 р. на суму 722 912,21 грн. та п/д № 5209 від 15.05.2015 р. на суму 400 000,00 грн.

Таким чином, відповідач недопоставив продукції за пунктами специфікації № 22-33 та № 35 на суму 299 660,40 грн.

16.01.2016 р. позивач направив на адресу відповідача лист № 07-35/1063 щодо здійснення допоставки продукції відповідно до умов договору.

Відповідач відповіді на зазначений лист не надав, допоставку продукції не здійснив.

11.03.2016 р. позивач направив на адресу відповідача претензію № 28-23/6054 щодо виконання останнім зобовязань за договором та сплати штрафних санкцій і пені за порушення умов договору.

Відповідач відповіді на претензію не надав, штрафні санкції та пеню не сплатив.

Зобовязанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обовязковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Пунктом 7.2. договору встановлено, що за порушення строків поставки або недопоставки продукції постачальник зобовязаний сплатити покупцеві пеню в розмірі 0,1% вартості продукції, по якій допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів, постачальник додатково сплачує покупцеві штраф у розмірі 7% вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобовязання.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

У відповідності до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з розрахунком позивача, перевірним судом та не спростованим у встановленому порядку відповідачем, останньому за порушення виконання зобовязань за Договором нараховано 54 538,12 грн. пені та 20 976,23 грн. штрафу.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 620 Цивільного кодексу України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання.

Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною (ч. ч. 1, 2 ст. 184 ЦК України).

Суд зазначає, що хоча статтею 620 Цивільного кодексу України передбачено право кредитора на витребування у боржника речі, яка визначена індивідуальними ознаками, однак чинне законодавство не встановлює заборони вимагати від боржника належного виконання обов'язку з поставки обумовленого договором товару.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «ТБ «Променергокомплект» (02147, м. Київ, вул. Ентузіастів, 37; ) поставити Державному підприємству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; 1) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (71504, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, 133; ) продукцію за Договором № 28-23/6054 від 11.03.2016 р. на загальну суму 299 660,40 грн.

2. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «ТБ «Променергокомплект» (02147, м. Київ, вул. Ентузіастів, 37; ) на користь Державному підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; 1) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (71504, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, 133; ) 54 538 (пятдесят чотири тисячі пятсот тридцять вісім) грн. 12 коп. пені, 20 976 (двадцять тисяч девятсот сімдесят шість) грн. 23 коп. штрафу та 5 872 (пять тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 91 коп. судового збору.

3. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 24.10.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна