ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р.Справа № 916/2419/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Т.А. Величко

суддів В.В. Бєляновського, Л.В. Поліщук

(Склад колегії сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями)

при секретарі Мукієнко О.Ф.

за участю представників сторін:

від ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» - не зявися;

від ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю „СФЕРА БІЗНЕСУ

на ухвалу господарського суду Одеської області від 12.09.2016р.

по справі №916/2419/16

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1»

до Товариства з обмеженою відповідальністю „СФЕРА БІЗНЕСУ

про вжиття запобіжних заходів,

ВСТАНОВИВ:

05.09.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» звернулось до господарського суду Одеської області із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СФЕРА БІЗНЕСУ» про вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на майно, а саме:

- земельну ділянка загальною площею 0,3358 га з кадастровим номером: :02:002:0010, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Тарутинський район, селище міського типу Тарутине, вул. Красна, 7а;

- будівлі та споруди автозаправочного комплексу (АЗС), що знаходяться за адресою: Одеська обл., Таритинський район, селище міського типу Тарутине, вул. Красна, 7а;

- земельна ділянка загальною площею 0,2400 га з кадастровим номером: :02:001:0003, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Таритинський район, с/рада Березинська, 6-й км. Автошляху «Тарутине-Березине»;

будівлі та споруди автозаправочного комплексу (АЗС), які складаються з: будівлі АЗС площею 40,6 (літ. А), вбиральня (літ. Б), інші споруди, що розташовані за адресою: Одеська обл., Таритинський район, с/рада Березинська, 6-й км. Автошляху «Тарутине-Березине»;

Ухвалою місцевого господарського суду від 06.09.2016р. заяву залишено без руху, надано ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» строк для виправлення недоліків до 15.09.2016р., зобов'язано ТОВ Товариства з обмеженою відповідальністю «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» в строк до 15.09.2016р. надати суду інформацію щодо засобів телефонного зв'язку з ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ»; належним чином засвідчені копії договорів іпотеки № 002-003-01-13/7 від 31.01.2013р.,№002-003-01-13/8 від 01.02.2013р., № 005-006-03-14/7 від 01.08.2014р., №005-006-03-14/8 від 01.08.2014р. та письмові пояснення з приводу їх дійсності; уточнення з приводу того на які саме будівлі та споруди ТОВ «АЗС-НИВА-1» просить Господарський суд Одеської області накласти арешт, відповідно до технічної документації; актуальну ринкову вартість майна, щодо якої ТОВ «АЗС-НИВА-1» просить накласти арешт для визначення розміру застави.

09.09.2016р. ПП «КОСВАС» подано заяву на виконання вимог ухвали суду від 06.09.2016р.

Ухвалою суду першої інстанції від 09.09.2016р. заяву прийнято із призначенням до розгляду на 12.09.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.09.2016р. заяву задоволено, накладено арешт на майно, а саме:

- земельну ділянка загальною площею 0,3358 га з кадастровим номером: :02:002:0010, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Тарутинський район, селище міського типу Тарутине, вул. Красна, 7а;

- будівлі та споруди автозаправочного комплексу (АЗС), що знаходяться за адресою: Одеська обл., Таритинський район, селище міського типу Тарутине, вул. Красна, 7а;

- земельна ділянка загальною площею 0,2400 га з кадастровим номером: :02:001:0003, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Таритинський район, с/рада Березинська, 6-й км. Автошляху «Тарутине-Березине»;

- будівлі та споруди автозаправочного комплексу (АЗС), які складаються з: будівлі АЗС площею 40,6 (літ. А), вбиральня (літ. Б), інші споруди, що розташовані за адресою: Одеська обл., Таритинський район, с/рада Березинська, 6-й км. Автошляху «Тарутине-Березине».

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» 04.10.2016р. звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 05.10.2016р. скаржнику поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» не надходив.

Заслухавши в засіданні суду представника ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ», дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Запобіжні заходи врегульовано розділом V-1 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ст. 43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Одним із видів запобіжних заходів згідно ст. 43-2 ГПК України є накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Таким чином, запобіжні заходи забезпечують вимогу, яка ще не оформлена у вигляді позову та надають додаткову гарантію збереження доказів чи запобігання порушення прав. Фактично, запобіжні заходи прирівнюються до заходів забезпечення майбутнього позову, за тим виключенням, що вони застосовуються до подання позову.

За приписами ст. 43-3 ГПК України заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити, серед іншого, обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів. Заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом п'яти днів з дня винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів. Після подання заявником позовної заяви запобіжні заходи діють як заходи забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про вжиття запобіжних заходів, ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» зазначило, що не вжиття запобіжних заходів до предявлення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке було предметом іпотеки, буде неможливим для підприємства захищати свої права та інтереси, або взагалі утруднить в подальшому відновити своє становище як власника нерухомого майна, після явних подальших продаж нерухомого майна виходячи з такого поняття «як добросовісний набувач».

ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» повідомило суд першої інстанції про те, що ним готується відповідна позовна заява про витребування нерухомого майна з незаконного володіння ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ», яка буде подана протягом 5 днів з дати винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів.

Задовольняючи заяву ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» про вжиття запобіжних заходів, місцевий господарський суд виходив зі слідуючого.

25.01.2013р. між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та Приватною фірмою «Мустанг» укладено Кредитний договір № 003-01-13. В якості забезпечення зобовязань ПФ «Мустанг» по Кредитному договору, між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» укладено договір іпотеки № 002-003-01-13/7, предметом іпотеки є земельна ділянка загальною площею 0,3358 га з кадастровим номером: :02:002:0010 та розташовані на ній будівлі та споруди автозаправочного комплексу (АЗС), які складаються з: будівлі автозаправочної станції (літ. А) загальною площею 26,6 кв.м., приміщення охорони (літ. Б) загальною площею 17,8 кв.м., вбиральня (літ. В), надвірні споруди (1-4) інші споруди (№1-У, II), що знаходяться за адресою: Одеська обл., Тарутинський район, селище міського типу Тарутине, вул. Красна, 7а. Та договір іпотеки №002-003-01-13/8. Предметом іпотеки є земельна ділянка загальною площею 0,2400 га з кадастровим номером: :02:001:0003 та розташовані на ній будівлі та споруди автозаправочного комплексу (АЗС), які складаються з: будівлі АЗС площею 40,6 (літ. А), вбиральня (літ. Б), інші споруди (№1-У, II), що розташовані за адресою: Одеська обл., Таритинський район, с/рада Березинська, 6-й км. Автошляху «Тарутине-Березине».

27.03.2014р. між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «НІАГАРА» укладено Кредитний договір № 005-03-14. В якості забезпечення зобов'язань ТОВ «НІАГАРА» по Кредитному договору, між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» укладено договір іпотеки № 005-006-03-14/7. Предметом іпотеки є - земельну ділянка загальною площею 0,3358 га з кадастровим номером: :02:002:0010, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Тарутинський район, селище міського типу Тарутине, вул. Красна, 7а. Та договір іпотеки № 005-006-03-14/8.

28.08.2015р. між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення прав вимоги (договір цесії), за яким ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Централ капітал» свої права вимоги до, в тому числі, Приватної фірми «МУСТАНГ» за кредитним договором № 003-01-13 від 25.01.2013р. та ТОВ «НІАГАРА» за кредитним договором № 005-03-14 від 27.03.2014р., а ТОВ «Фінансова компанія «Централ капітал» прийняло право вимоги.

28.08.2015р. між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ» укладено Договір про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави), які, в тому числі, забезпечують виконання зобов'язань ПФ «Мустанг» за кредитним договором № 003-01-13 від 25.01.2013р. та ТОВ «НІАГАРА» за кредитним договором № 005- 03-14 від 27.03.2014р.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 17.03.2016р. № 169 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-УКРАЇНА» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.03.2016р. № 368 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

На виконання повноважень делегованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» ОСОБА_2 відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснено перевірку правочинів (договорів) на предмет їх нікчемності.

За результатами перевірки правочинів банком, протягом одного року а саме, з 18.03.2015р. по 17.03.2016р. наказом № 60 від 15.04.2016р. на підставі п. 3), п. 71 та п. 2) ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнано нікчемними Договори укладені банком протягом 1 року до дня введення тимчасової адміністрацій в т.ч. Договору відступлення прав вимоги (договір цесії від 28.08.2015р., укладений між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Централ капітал».

Згідно з умовами Договору про передачу прав за договорами забезпечення (іпотеки, застави) від 28.08.2015р., укладеного між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ», з подальшим укладенням Договорів про внесення змін до цього Договору, права вимоги за договорами забезпечення (іпотеки, застави) переходять з моменту відступлення (переходу) до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ» прав вимоги за основними договорами (кредитними договорами).

Оскільки, до ТОВ «Фінансова компанія «Централ капітал» не перейшло право вимоги до Приватної фірми «МУСТАНГ» за кредитним договором № 003-01-13 від 25.01.2013р. та до ТОВ «НІАГАРА» за кредитним договором № 005-03-14 від 27.03.2014р. то, відповідно, до ТОВ «Фінансова компанія «Централ капітал» не перейшло право вимоги за договорами забезпечення (іпотеки, застави), які забезпечують виконання зобов'язань ПФ «Мустанг» за кредитним договором № 003-01-13 від 25.01.2013р. та зобов'язань ТОВ «НІАГАРА» за кредитним договором № 005-03-14 від 27.03.2014р.

На підставі вищевикладеного, Уповноважена особа ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» ОСОБА_2, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 з відповідними заявами про внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно заміни ТОВ «Фінансова компанія «Централ капітал» в якості іпотекодержателя та обтяжувача на ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» за вказаними вище договорами іпотеки.

Відповідно до Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус замінив ТОВ «Фінансова компанія «Централ капітал» в якості іпотекодержателя та обтяжувана на ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» за вказаними вище договорами іпотеки, що підтверджується інформаційними довідками з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.06.2016р.

01.09.2016р. ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» стало відомо, що ТОВ «Фінансова компанія «Централ капітал» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності.

Нотаріус, маючи доступ до реєстру, зобов'язаний перевіряти всю інформацію по реєстру під час вчинення нотаріальних дій, прийняв рішення про виключення всіх обтяжень (іпотека та заборона), які накладалися на підставі вищевказаних договорів іпотеки та здійснив 02.09.2016р. реєстрацію права власності на всі предмети іпотеки згідно вказаних договорів іпотеки за ТОВ «Фінансова компанія «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ»:

Отже, за ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» оформлено право власності на обєкти нерухомості, які належали ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1», правомірність чого оспорюється ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1», яке в свою чергу має намір подати позовну заяву про витребування нерухомого майна з незаконного володіння ТОВ «СФЕРА БІЗНЕС», оскільки, існує вірогідність подальшого швидкого та безперешкодного відчуження спірного майна, що унеможливить у випадку задоволення майбутніх позовних вимог заявника виконання судового рішення.

За наведених обставин та враховуючи те, що вірогідність подальшого швидкого та безперешкодного відчуження спірного майна підтверджується реальними діями з боку ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ», які полягають у реєстрації права власності на предмет іпотеки згідно вказаних договорів за ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ», місцевий господарський суд дійшов висновку, що заява про вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на майно, а саме:

- земельну ділянка загальною площею 0,3358 га з кадастровим номером: :02:002:0010, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Тарутинський район, селище міського типу Тарутине, вул. Красна, 7а;

- будівлі та споруди автозаправочного комплексу (АЗС), що знаходяться за адресою: Одеська обл., Таритинський район, селище міського типу Тарутине, вул. Красна, 7а;

- земельна ділянка загальною площею 0,2400 га з кадастровим номером: :02:001:0003, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Таритинський район, с/рада Березинська, 6-й км. Автошляху «Тарутине-Березине»;

- будівлі та споруди автозаправочного комплексу (АЗС), які складаються з: будівлі АЗС площею 40,6 (літ. А), вбиральня (літ. Б), інші споруди, що розташовані за адресою: Одеська обл., Таритинський район, с/рада Березинська, 6-й км. Автошляху «Тарутине-Березине». підлягає задоволенню.

Звертаючись з апеляційною скаргою, ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» зазначило, що, по-перше, останнього не повідомлено про дату розгляду заяви ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» про вжиття запобіжних заходів; по-друге, відсутні підстави для вжиття запобіжних заходів, оскільки між запобіжним заходом та позовною вимогою про витребування нерухомого майна немає звязку. Суд першої інстанції не мотивував реальність погрози відчуження нерухомого майна з боку ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ». ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» є законним власником нерухомого майна на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 02.09.2016р. і суд не мав права обмежувати ці права; по-третє, у заявника відсутні докази наявності права вимоги, оскільки рішенням господарського суду міста Києва від 17.08.2016р. у справі №910/12294/16 визнано недійсним односторонній правочин ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», оформлений наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» ОСОБА_2 від 15.04.2016р. №60, щодо визнання нікчемними договорів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, в тому числі щодо нерухомого майна, на яке накладено судом першої інстанції арешт.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення заяви про вжиття запобіжних заходів, з огляду на наступне.

За змістом п. п. 4, 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007р. № 01-8/251 «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо). У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжних заходів, і знаходиться в неї або в інших осіб, призначене забезпечити відновлення порушеного права під час виконання рішення суду.

За визначенням ч. 1 ст. 1 ГПК України запобіжні заходи повинні виконувати превентивну функцію, тобто запобігати правопорушенням, але із названих в ст. 43-2 ГПК України заходів лише накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжних заходів, і знаходиться в неї або в інших осіб, може в точному значенні цього слова запобігти правопорушенню.

Арешт може бути накладений на будь-яке майно, зокрема й те, яке не пов'язане із тим порушенням права або загрозою порушення, яке зазначено в заяві. Тобто законодавець не обмежує кола речей, на які може бути накладено арешт. Накладання арешту на грошові кошти як запобіжний захід не допускається.

З урахуванням того, що для запобіжного заходу у вигляді арешту на нерухоме майно застосовуються аналогічні вимоги, що й до забезпечення позову, встановлені ст. ст. 66-67 ГПК України, заявник повинен обґрунтувати реальність погрози відчуження нерухомого майна з боку ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ».

За приписами п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» із змінами і доповненнями умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, вирішуючи питання про необхідність вжиття запобіжних заходів, господарський суд повинен встановити підстави вжиття запобіжних заходів, а саме: обставини, які викликають у заявника побоювання, що подача потрібних для нього доказів стане згодом неможливою чи утрудненою; обставини, які підтверджують порушення прав заявника, або його уявлення про загрозу порушення цих прав та реальність такої загрози. При цьому заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову. Заявник має подати докази, достатні для впевненості в тому, що його право порушується або невідворотно буде порушено.

В оскарженій ухвалі суду, останнім зазначено, що вірогідність подальшого швидкого та безперешкодного відчуження спірного майна підтверджується реальними діями з боку ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ», які полягають у реєстрації права власності на предмет іпотеки згідно вищеописаних договорів за ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ».

Однак, лише реєстрація права власності за ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» не є належним та допустимим доказом у розумінні ст. 34 ГПК України на підтвердження реальної ймовірності подальшого продажу ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» спірного нерухомого майна.

Заявником не подано суду доказів, які б свідчили, що ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» вчиняються будь-які дії для реалізації нерухомого майна, а відтак судова колегія дійшла висновку, що вжиття запобіжних заходів, шляхом накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» не відповідають принципам розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника та принципу забезпечення збалансованості інтересів сторін. Крім того, суд першої інстанції не вказав, яким чином невжиття запобіжних заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, що є підставою для скасування оскарженої ухвали суду.

Крім того, судовою колегією враховано наступне.

Так, ухвалою суду першої інстанції від 06.09.2016р., зокрема зобовязано ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» в строк до 15.09.2016р. надати суду інформацію щодо засобів телефонного звязку з ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» (а.с. 1).

Проте, ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» вимоги ухвали суду від 06.09.2016р. в цій частині не виконало, про що свідчить заява останнього від 09.09.2016р. (а.с. 41-80).

Частинами 1, 2 ст. 43-4 ГПК України встановлено, що заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви. У разі обґрунтованої вимоги заявника заява про вжиття запобіжних заходів розглядається лише за його участю без повідомлення особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи, крім випадку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Заява ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1» про вжиття запобіжних заходів обґрунтованої вимоги останнього щодо розгляду цієї заяви за відсутності представника ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» не містить.

Ухвалою місцевого господарського суду від 09.09.2016р. заяву прийнято до розгляду із повідомленням осіб, стосовно яких просять вжити запобіжні заходи на 12.09.2016р. Копії означеної ухвали суду направлені 09.09.2016р. учасникам процесу, що підтверджується відбитком штаму канцелярії суду на зворотній сторінці ухвали суду від 09.09.2016р. (а.с. 81-82). Однак, докази отримання цієї ухвали суду особою щодо якої просять вжити запобіжні заходи, у даному випадку - ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» відсутні.

Згідно з п. 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007р. № 01-8/251 «Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів» частина перша статті 43-4 ГПК зобов'язує господарський суд повідомити заінтересованих осіб про розгляд судом заяви про вжиття запобіжних заходів. У зв'язку з цим необхідно мати на увазі таке. Повідомлення заінтересованих осіб про час і місце розгляду заяви здійснюється господарським судом шляхом винесення відповідної ухвали з додержанням вимог статті 86 ГПК, а в разі необхідності - також шляхом надіслання телефонограми, телетайпограми, використання засобів електронного зв'язку тощо (див. також абзац другий пункту 14 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 10.06.2004р. № 04-5/1107 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності»). Що ж до заінтересованих осіб, то в розумінні статті 43-4 ГПК ними в будь-якому разі є заявник і особа, щодо якої він просить вжити запобіжних заходів. З огляду на конкретні обставини, наведені у заяві про вжиття запобіжних заходів, до числа таких осіб можуть бути віднесені також такі особи: - у яких знаходиться доказ, що його вимагає витребувати заявник; - яким належить приміщення, що підлягає оглядові; - у власності чи у користуванні яких перебуває майно, на яке заявник вимагає накласти арешт; - інші особи, прав або охоронюваних законом інтересів стосується розгляд заяви про вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до п. 3.9.1-1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із змінами і доповненнями у випадках коли ухвала про порушення провадження у справі не може бути вручена стороні у зв'язку з обмеженим строком розгляду, належним підтвердженням повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи може вважатися телефонограма суду з відміткою про її прийняття посадовою (службовою) особою сторони. При цьому зазначена ухвала надсилається сторонам в обов'язковому порядку.

В порушення означених норм, суд першої інстанції не повідомив, зокрема ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» про день, час та місце розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів, ані телефонограмою, ані телетайпограмою, ані використанням засобів електронного звязку.

Направлення 09.09.2016р. копії ухвали суду від 09.09.2016р. про прийняття заяви до розгляду, тобто за 3 дні до дати призначеного судового засідання (12.09.2016р.), враховуючи те, що 09.09.2016р. - останній робочий день та з урахуванням поштового перебігу, не може вважатися належним чином повідомленням учасників процесу про розгляд заяви про вжиття запобіжних заходів.

Отже, ТОВ «СФЕРА БІЗНЕСУ» як заінтересовану особу не було повідомлено належним чином про день, час та місце розгляду заяви ТОВ «Мале сільськогосподарське підприємство «АЗС-НИВА-1», що є також самостійною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції від 09.09.2016р., згідно п. 2 ч. 3 ст. 104 ГПК України внаслідок порушення судом норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 104-106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СФЕРА БІЗНЕСУ» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 12.09.2016р. у справі№916/2419/16 про вжиття запобіжних заходів - скасувати.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя Л.В. Поліщук