ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" жовтня 2016 р.Справа № 916/1605/16

Позивач: Публічне акціонерне товариство „Державний експортно-імпортний банк України, в особі філії „АТ „Укрексімбанк у м. Одесі

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю „ЮГТРАНС-ТЕРМІНАЛ

Про: стягнення 289955,39 грн.

Господарський суд Одеської області у складі:

Головуючий суддя Демешин О. А.

Суддя Желєзна С. П.

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство „Державний експортно-імпортний банк України, в особі філії „АТ „Укрексімбанк у м. Одесі (далі позивач, банк) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю „ЮГТРАНС-ТЕРМІНАЛ (далі - відповідач) про стягнення пені за прострочку погашення кредиту та процентів у періоди: з 30.05.15 по 10.06.15, та з 06.06.15 по 10.06.15 відповідно, що становить станом на 27.05.2016р. в загальній сумі (пеня за прострочку кредиту та процентів) екв. 11 552,01 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2016р. становить 289 955,39 гривень.

Відповідач відзиву на позов не надав, тому справа розглядається за наявними матеріалами, в порядку ст. 75 ГПК України.

За клопотанням відповідача розгляд справи було продовжено до 29.08.2016 року.

30.08.2016 року справа була прийнята до провадження колегією судді господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Демешин О. А., суддя Желєзна С. П., суддя Шаратов Ю. А.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 19.07.2016 року о 12:00 та до 25.08.2016 року о 10:00 та до 29.08.2016 року о 12:00.

В С Т А Н О В И В :

12.07.2013 року між Позивачем (Кредитор) та Відповідачем (Позичальник) було укладено Кредитний договір №6313К6 на суму 20000000,00 доларів США, кінцевим терміном погашення 11.07.2018р.; цільове призначення кредиту - фінансування будівництва другої черги ТВЦ „Сіті-центр, в м. Одесі. До Кредитного договору були укладені додаткові угоди, а саме: від 04.11.13 №1, від 28.02.14 №2, від 03.04.14 №3, від 02.07.14 №4, від 11.09.14 №5, від 20.01.15 №6, та від 06.07.15 №7.

Фактичне надання Банком кредиту Позичальнику у відповідності до умов Кредитного договору підтверджується списком операцій по позичковому рахунку Боржника у період з 12.07.2013 по 27.05.2016 року.

Відповідно до підпункту 3.4.1. Кредитного договору Позичальник був зобов'язаний здійснювати погашення кредиту згідно з графіком надання та погашення кредиту-передбаченим додатком 1 до Кредитного договору, з урахуванням змін до кредитного договору, та відповідно до підпункту 3.5.1 Кредитного договору здійснювати погашення процентів за користування кредитом з 1 по 15 число кожного місяця. Нарахування процентів підтверджується списком операцій по рахунку нарахованих процентів.

Позичальником неодноразово порушувалися строки погашення кредиту згідно з графіком надання та погашення кредиту, передбаченим додатком 1 до Кредитного договору, а саме за періоди: з 30.05.2015 по 30.06.2015 (включно), з 01.07.2015 по 10.07.2015 (включно), з 01.08.2015 по 10.08.2015 (включно), з 31.10.2015 по 02.11.2015 (включно), з 01.12.2015 по 15.12.2015 (включно), та з 01.01.2016 по 26.05.2016 (включно), а також строки погашення процентів за користування кредитом, за період з 06.06.2015 по 10.06.2015 (включно), та з 16.01.2016 по 26.05.2016 (включно), що підтверджується списками операцій по рахунку простроченої заборгованості за кредитом та процентами.

Враховуючи прострочення виконання грошового зобовязання Відповідачем, Позивач посилаючись на п. 7.2. Договору та загальні норми права щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання просить суд стягнути пеню в загальній сумі 289955,39гривень, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2016р. еквівалентно 11552,01доларам США,

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного:

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 ЦК України.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як було зазначено, відносини між сторонами справи базуються на укладеному кредитному Договорі від 12.07.2013 року №6313К6 на суму 20000000,00 доларів США, який не виконаний Відповідачем належним чином, що стало підставою для цього позову про стягнення пені.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договорі або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно ст. 549 ЦК України Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 №543/96-ВР „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, розмір пені, що підлягає сплаті за неналежне виконання грошового зобовязання встановлюється за згодою сторін. В даному випадку, сторони погодили відповідальність Позичальника (Відповідача) шляхом узгодження на підписання Договору від 12.07.2013 року №6313К6.

Так, згідно п. 7.2. Договору у разі невиконання зобовязань згідно п. 3.4.1., 3.5.1, ст. 4, цього Договору Позичальник сплачує Банку пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2. цього Договору, і підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати на рахунок, зазначений у пп. (б) пп. 3.8.

Підпунктами 3.4.1, 3.5.1. договору встановлено строки та порядок погашення кредиту та процентів в валюті кредиту, тобто в доларах США.

В Постанові Верховного суду України від 01.04.2015 року по справі № 909/660/14 викладено наступну правову позицію:

„Відповідно до статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19 лютого 1993 року N 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Відповідно до приписів ст.111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку пені, який покладено в основу позовних вимог про стягнення з відповідача 289955,39гривень, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 27.05.2016р. еквівалентно 11552,01доларам США - в порушення вищевикладених вимог чинного законодавства та правових позицій Верховного суду України, цей розрахунок був обчислений не в національній валюті України гривні, а в доларах США і після цього переведений в національну валюту по курсу НБУ станом на зазначену вище дату.

Наприклад, на розмір простроченої суми кредиту в сумі 494500 доларів США за 32 дні прострочення (з 30.05.2015р. по 30.06.2015р.) позивач безпідставно нарахував пеню (подвійну облікову ставку НБУ - 60%), отримавши суму пені в розмірі 27373,33 долара США, а потім перерахував цю пеню в національну валюту по курсу станом на 27.05.2016р. (а.с.48).

При цьому позивачем взагалі не враховувались зміни валютного курсу, що мали місце в період прострочення погашення кредиту з 30.05.2015р. по 30.06.2015р., а ці зміни безумовно мали враховуватись з огляду на необхідність обчислення пені в національній валюті України.

Крім того, розрахунок пені, відповідно до умов, передбачених в п.7.2. договору, повинен був здійснюватись, виходячи з курсу валют НБУ станом на дату сплати цієї пені.

Виконаний позивачем розрахунок пені по курсу станом на 27.05.2016р., як і розрахунок на будь-яку іншу дату (крім дати фактичної сплати пені), не можна вважати обґрунтованим, оскільки він не буде містити необхідного для цього розрахунку елементу, а саме: курсу української валюти до долара США, встановленого на день сплати (п.7.2.договору).

Фактично умовами цього пункту договору покладено зобовязання на відповідача по сплаті пені і залежить від його волі на належне виконання цього зобовязання щодо самостійного розрахунку і сплати пені з урахуванням курсу НБУ на день оплати. В разі невиконання цього зобовязання у позивача може виникнути право в судовому порядку вимагати у відповідача належного виконання своїх договірних зобовязань (таких вимог по цій справі не заявлялось), або вимагати стягнення пені в разі її сплати відповідачем у розмірі, меншому ніж той, що слід було сплатити, виходячи з кількості днів прострочення, розміру простроченої заборгованості та курсу валют НБУ на день сплати цієї пені.

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили, в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 21 жовтня 2016 р.

Головуючий суддя О.А. Демешин

Суддя С.П. Желєзна

Суддя Ю.А. Шаратов