ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2016 р. Справа № 914/729/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства Жовківське лісове господарство від 22.06.2016р. № 09-19/530

на рішення Господарського суду Львівської області від 30.05.2016 р.

у справі № 914/729/16

за позовом керівника Червоноградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування Зіболківської сільської ради, м. Жовква, Львівська область

до відповідача Державного підприємства Жовківське лісове господарство, м. Жовква, Львівська область

про стягнення 67728,20 грн.,

представники сторін:

- прокурор Макогон Ю.І.,

- від позивача не зявився,

- від відповідача ОСОБА_2

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2016р. у даній справі апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Орищин Г.В., судді Галушко Н.А., Кузь В.Л.

У звязку із перебуванням у відпустці судді Кузя В.Л. розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду від 02.09.2016р. №567 на підставі ст.2-1 ГПК України, п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.2.7.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Львівському апеляційному господарському суді, призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів у справі № 914/729/16, якою визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Орищин Г.В., судді Галушко Н.А., Данко Л.С.

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України прокурору та відповідачу розяснено.

В судовому засіданні 22.09.2016р. відповідачем було подано заяву №09-19/769 від 21.09.2016р. про відвід складу суду у даній справі. Ухвалою суду від 22.09.2016р. було відмовлено в задоволенні відводу суддів Орищин Г.В., Галушко Н.А. та Данко Л.С. від розгляду апеляційної скарги у даній справі.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.05.2016 р. у справі №914/729/16 (суддя Горецька З.В.) позов задоволено, стягнуто з Державного підприємства (надалі ДП) Жовківське лісове господарство до спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 30% - 20318,46 грн., до спеціального фонду обласного бюджету Львівської обласної ради в розмірі 20% - 13545,64 грн., до спеціального фонду місцевого бюджету Зіболківської сільської ради Жовківського району Львівської області в розмірі 50% - 33864,10 грн. шкоди із зарахуванням коштів на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державного казначейства України у Львівській області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між Державними і місцевими бюджетами".

Оскаржуваним рішенням встановлено факт заподіяння державі шкоди у розмірі 67728,20 грн. внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, яка полягала в незабезпеченні його працівником охорони і захисту закріплених за відповідачем лісів, внаслідок чого невстановленими особами здійснено незаконну рубку 22 дерев у кварталах 61, 62, 25 Зіболківського лісництва ДП Жовківське лісове госпоарство на території Зіболківської сільської ради. При цьому, місцевий господарський суд взяв до уваги встановлені вироком Жовківського районного суду Львівської області від 16.01.2015 р. у справі №444/23/15-к обставини, в тому числі факт спричинення шкоди державі, її розмір, особу, яка винна у такому спричиненні та те, що вказана особа (п. Вихопень П.М.) станом на час вчинення кримінально караного діяння перебувала у трудових відносинах із відповідачем. Зважаючи на наведене, Господарський суд Львівської області дійшов висновку про те, що позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі позивача є обґрунтованими та мотивованими, підлягають до задоволення у повному обсязі.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ДП Жовківське лісове господарство оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі (із врахуванням подальших письмових пояснень) скаржник зазначив, що судом при вирішенні спору не було враховано наступного: 1) відповідачем було забезпечено охорону лісу від незаконних рубок, оскільки ним було покладено безпосередній обовязок по охороні лісу на майстра лісу п. Вихопня П.М., що вбачається з його посадових обовязків та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.12.2011р.; 2) вироком Жовківського районного суду Львівської області від 16.01.2015р. у справі №444/23/15-к встановлено вину саме п. Вихопня П.М. в екологічному правопорушенні, що звільняє відповідача, як юридичну особу, від обовязку доказування відсутності своєї вини; 3) вказаним вироком також встановлено, що шкоду було завдано безпосередньо відповідачу, ДП «Жовківське лісове господарство», а рішенням Жовківсього районного суду Львівської області від 08.07.2015р. у справі №444/1048/15-ц стягнуто з ОСОБА_3 в користь ДП «Жовківське лісове господарство» 5639,00 грн. завданої шкоди внаслідок неналежного виконання першим своїх посадових обовязків; 4) чинне природоохоронне законодавство не покладає на постійних лісокористувачів солідарного обовязку відшкодовувати шкоду, завдану внаслідок неправомірних дій інших осіб; 5) судом не встановлено вини відповідача у заподіянні шкоди та причинно-наслідкового звязку між діями (бездіяльністю) відповідача та заподіяною шкодою; 6) при визначенні розміру заподіяної шкоди безпідставно застосовано такси, визначені постановою Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008р. а також не перевірено із застосуванням яких вимірювальних приладів проводилися заміри пнів; 7) з матеріалів справи не вбачається факту звернення прокурора до Зіболківської сільської ради із повідомленням про намір предявити позов до суду, що свідчить про відсутність у прокурора підстав для здійснення представництва; 8) ні прокурором, ні позивачем при поданні позовної заяви не було сплачено судовий збір, а місцевий господарський суд безпідставно взяв до уваги твердження прокурора про необхідність звільнення його від сплати судового збору відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Позивач вимог ухвали суду від 08.07.2016р. не виконав та не подав відзиву на апеляційну скаргу, не забезпечив явку в судове засідання свого представника, натомість листом від 29.09.2016р. №02-09/297 повідомив про те, що він підтримує позовні вимоги та просить розглядати дану справу без участі представника Зіболківської сільської ради. Зважаючи на те, що в судовому засіданні прокурор усно заперечив проти вимог і доводів апеляційної скарги, а в матеріалах справи наявно достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу відповідно до ст.75 ГПК України без представника позивача.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

ДП «Жовківське лісове господарство» є підприємством, що засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного комітету лісового господарства України та входить до сфери управління Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства. Підприємство створене, зокрема, з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів (ст.ст. 1, 3 статуту підприємства, а.с. 22-26).

Із витягу з проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Жовківське лісове господарство» Львівського ОУЛМГ Державного агентства лісових ресурсів України та планово-картографічних матеріалів (а.с. 238-243), довідки №02/201 від 29.02.2016р. (а.с. 19), вбачається, що ДП «Жовківське лісове господарство» є користувачем земельних ділянок лісового фонду, зокрема, Зіболківського лісництва, що знаходиться на території Зіболківської сільської ради Жовківського району Львівської області загальною площею 3858 га (квартали 1-62).

Актом № 1 від 06.11.2014р. раптової ревізії лісового обходу (майстерської дільниці) №6 Зіболківського лісництва ДП «Жовківське лісове господарство» (а.с. 16-17) підтверджується, що в ході проведення ревізії, яка проводилась на кварталах №№ 25, 27-28, 37-38, 45-46, 53-54, 60-62, було виявлено незаконні рубки 22 дерев загальною кубомасою 20,54 м. куб. на загальну суму 67728,20 грн. У польовій переліковій відомості проведеної раптової ревізії від 06.11.2014р. (а.с. 18) встановлено конкретні місця незаконних рубок (квартали №№ 25, 61, 62 майстерської дільниці №6 Зіболківського лісництва), породу, кількість, діаметр, обєм зрубаних дерев, а також суму завданих збитків.

Раптова ревізія проводилась оперативним уповноваженим УДСБЕЗ капітаном міліції ОСОБА_4 в присутності посадових осіб ДП «Жовківське лісове господарство»: майстра лісу дільниці №6 ОСОБА_3, помічника лісничого ОСОБА_5, лісничого ОСОБА_6

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 16.01.2015р. у справі №444/23/15-к (а.с. 27-28) встановлено, що у весняно-літній період 2014 року неналежно виконуючи свої службові обовязки через несумлінне ставлення до них п. Вихопень П.М. (майстер лісу майстерської дільниці №6 Зіболківського лісництва ДП "Жовківський лісгосп"), допустив самовільну рубку 22 дерев, з яких 3 породи вільха, 7 породи дуб, 3 породи береза, 6 породи ясень, 3 породи сосна, загальною кубомасою 20,54 м.куб. на загальну суму 67728,20 грн. у кварталах №№ 61, 62, 25 Зіболківського лісництва ДП Жовківський лісгосп, внаслідок чого було заподіяно істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам в особі Зіболківського лісництва ДП Жовківський лісгосп та навколишньому природному середовищу на території Жовківського району. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України (службова недбалість) і призначено йому узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 350 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5950,00 грн. в дохід держави.

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 16.01.2015р. у справі №444/23/15-к набрав законної сили 16.02.2015р., та, відповідно до приписів ч.5 ст.124 Конституції України, є обов'язковим до виконання на всій території України.

Приписами ч.4 ст.35 ГПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, колегія суддів при розгляді даної справи бере до уваги встановлені вироком суду обставини в частині факту спричинення шкоди державним інтересам, її розміру та особи, яка винна у такому спричиненні (працівник ДП «Жовківське лісове господарство» п. Вихопень П.М.).

У звязку з відсутністю відшкодування заподіяної шкоди в добровільному порядку, керівник Червоноградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування Зіболківської сільської ради звернувся з позовом про стягнення з ДП Жовківське лісове господарство, як постійного лісокористувача, 67728,20 грн. шкоди, заподіяної його працівником, в судовому порядку.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Зі змісту статті 17 Лісового кодексу України вбачається, що основною метою надання лісів у постійне користування є ведення лісового господарства. Статтями 19 та 64 Лісового кодексу України передбачено обовязки постійних лісокористувачів та основні вимоги щодо ведення лісового господарства.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 цього Кодексу, постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; створювати сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Відповідно до п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані, зокрема, здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Згідно ст. 86 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується факт незаконної вирубки невстановленими особами 22 дерев загальною кубомасою 20,54 м.куб. на території кварталів №№ 25, 61, 62 майстерської дільниці №6 Зіболківського лісництва. Як було зазначено вище, постійним лісокористувачем на вказаній ділянці є ДП Жовківське лісове господарство.

Таким чином, допустивши вчинення невстановленими особами незаконних рубок 46-ти дерев породи граб, дуб, вільха, ялина та модрина, відповідач порушив вимоги п. 1 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України, оскільки не виконав свого обовязку здійснювати охорону лісів від незаконних рубок.

Відповідно до п. 6.1.2. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001р. № 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища", у вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства на підвідомчій лісовому господарству території факту правопорушення, вчиненого невстановленими особами, судам необхідно виходити з того, що обов'язки із: забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень; дотримання правил і норм використання лісових ресурсів; ведення лісового господарства на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснення використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення, відповідно до статті 19 Лісового кодексу України, покладено на постійних лісокористувачів.

В акті № 1 від 06.11.2014р. раптової ревізії лісового обходу (майстерської дільниці) №6 Зіболківського лісництва ДП «Жовківське лісове господарство» встановлено розмір заподіяної шкоди внаслідок вищезазначеної незаконної рубки, а саме 67728,20 грн.

Згідно статті 105 Лісового кодексу України, особи, винні у порушенні лісового законодавства, зокрема у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників, порушенні порядку заготівлі та вивезення деревини, порушенні інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, несуть встановлену законом дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність. Відповідно до статті 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Стаття 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести протиправність поведінки особи, вину особи, яка заподіяла шкоду, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Як було зазначено вище, вироком Жовківського районного суду Львівської області від 16.01.2015р. у справі №444/23/15-к встановлено, що саме посадовою особою відповідача внаслідок неналежного виконання службових обовязків було допущено самовільну рубку лісу, яка зафіксована в акті № 1 від 06.11.2014р.

Відповідно до наказу ДП «Жовківське лісове господарство» №323-к від 01.12.2011р. (а.с. 105), п. Вихопень П.М. був переведений на посаду майстра лісу 6-ої майстерської дільниці Зіболківського лісництва з 01.12.2011р. Відповідно до пунктів 5, 7 посадової інструкції майстра лісу лісництва ДП «Жовківське лісове господарство» (а.с. 106-111), майстер лісу здійснює контроль за правильністю лісокористування, охороною і захистом лісу на закріплених лісогосподарських дільницях; перевіряє додержання лісокористувачами правил рубання лісу та інших видів лісокористування, вживає заходів до усунення виявлених порушень лісового законодавства.

Згідно статті 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Обовязок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України).

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що: 1) законодавством на відповідача покладено обовязок охорони лісів від самовільних рубок; 2) актом № 1 від 06.11.2014р. раптової ревізії лісового обходу (майстерської дільниці) №6 Зіболківського лісництва ДП «Жовківське лісове господарство» підтверджено факт незабезпечення лісокористувачем (відповідачем) охорони і збереження закріплених лісів на території кварталів №№ 25, 61, 62 лісництва, що знаходяться на території Зіболківської сільської ради, що призвело до незаконної порубки лісу; 3) з вказаного акту вбачається розмір заподіяної шкоди; 4) вироком Жовківського районного суду Львівської області від 16.01.2015р. у справі №444/23/15-к встановлено вину посадової особи відповідача у допущенні вчинення невстановленими особами незаконної рубки лісу; 5) на виконання положень ст.ст. 33, 34 ГПК України та ч.2 ст.1166 ЦК України відповідачем не надано жодних доказів відсутності його вини та вчинення ним дій, спрямованих на збереження та охорону лісів та недопущення самовільної рубки лісу.

Стосовно тверджень скаржника: що саме ДП «Жовківське лісове господарство» було завдано безпосередньої шкоди внаслідок незаконної рубки лісу; що ДП «Жовківське лісове господарство» забезпечило охорону лісу від незаконних рубок, що вбачається з призначення відповідальної особи за таку охорону; зважаючи на це, відповідальність за допущення незаконної рубки лісу зі сторони невстановлених осіб повинен нести безпосередньо п. Вихопень П.М., як відповідальна за це особа, колегія суддів зазначає наступне:

1) Як зазначалось вище, матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання майстром лісу ДП «Жовківське лісове господарство» ОСОБА_3 своїх службових обовязків, внаслідок чого невстановленими особами було вчинено незаконну рубку лісу;

2) Незаконна рубка лісу була здійснена на території Зіболківської сільської ради, в межах якої ДП «Жовківське лісове господарство» є постійним лісокористувачем, а отже, заподіяна шкода повинна відшкодовуватись саме органу місцевого самоврядування, як відповідному субєкту права власності, з врахуванням положень ст.1172 ЦК України. З огляду на це відхиляються покликання скаржника на договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.12.2011р. та рішення Жовківсього районного суду Львівської області від 08.07.2015р. у справі №444/1048/15-ц;

3) Факт призначення майстра лісу на відповідну майстерську дільницю ще не підтверджує факту вчинення відповідачем дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчій йому території земель лісового фонду на виконання вимог лісового та природоохоронного законодавства; інших документів, які б свідчили про відсутність його вини у протиправній бездіяльності відповідачем не подано.

Також, наведеним спростовуються доводи скаржника про те, що він не завдавав шкоди лісовим ресурсам, про відсутність причинного звязку між вчиненим його посадовою особою порушенням та заподіяною шкодою і про відсутність його вини. Колегія суддів звертає увагу на те, що при обґрунтуванні вимог своєї апеляційної скарги скаржник здійснює підміну суті допущеного правопорушення, яке полягало в незабезпеченні охорони лісу від незаконного вирубування, а не в самому незаконному вирубуванні.

Безпідставними є доводи скаржника про неможливість застосування такс, визначених постановою Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008р. та про недолік польової перелікової відомості проведеної раптової ревізії від 06.11.2014р., що полягає у незазначенні вимірювальних приладів, за допомогою яких проводилися заміри пнів. Відповідно до ст.91 Лісового кодексу України, розмір збитків, завданих лісовому господарству, визначається за затвердженими таксами і методиками, а додаток №1 до постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008р., визначає такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту. Крім того, як вже зазначалось, факт заподіяння шкоди та її розмір встановлений у вироку Жовківського районного суду Львівської області від 16.01.2015р. у справі №444/23/15-к, який береться до уваги в порядку ч.4 ст.35 ГПК України, а також в акті № 1 від 06.11.2014р. раптової ревізії лісового обходу (майстерської дільниці) №6 Зіболківського лісництва ДП «Жовківське лісове господарство».

На підставі наведеного колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про підставність позовних вимог керівника Червоноградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування Зіболківської сільської ради про стягнення з ДП Жовківське лісове господарство, як постійного лісокористувача, 67728,20 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, оскільки даний факт підтверджується матеріалами справи, а відповідальність за таке правопорушення покладається на відповідача згідно вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст. 47 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, з врахуванням положень п.7 ч.3 ст.29 та п.7 ч.2 ст.69 Бюджетного кодексу України, суму заявлених збитків правомірно було стягнуто із врахуванням наступного розподілу: 50% до спеціального фонду місцевого бюджету Зіболківської сільської ради, на території якої вчинено правопорушення, 20% до спеціального фонду обласного бюджету Львівської області, 30% до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Стосовно доводів скаржника про відсутність в прокурора підстав для здійснення представництва, то такі колегія суддів вважає передчасними. В матеріалах справи наявний лист прокурора від 04.03.2016р. №14-44/1129 вих.16, яким Зіболківська сільська рада була повідомлена про скерування позовної заяви в інтересах держави в її особі; позивач також був ознайомлений з ходом розгляду справи як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, а своєю заявою від 29.09.2016р. №02-09/297 позивач підтримав позовні вимоги прокурора. Вказані доводи скаржника, в розумінні ст.23 Закону України «Про прокуратуру», можуть бути підставою для оскарження субєктом владних повноважень представництва прокурора, проте не для скасування рішення.

Доводи скаржника, які стосуються неврахуванням місцевим господарським судом порушень при сплаті судового збору за подання позовної заяви не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого господарського суду по суті. Зважаючи на те, що при прийнятті рішення місцевим господарським судом було вирішено питання розподілу судового збору відповідно до ст.49 ГПК України та положень Закону України «Про судовий збір», рішення в цій частині також слід залишити без змін.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 30.05.2016 р. у справі №914/729/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства Жовківське лісове господарство без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Данко Л.С.