ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.10.2016 Справа № 920/851/16

Господарський суд Сумської області, у складі судді Джепи Ю.А. при секретарі судового засідання Галашан І.В., розглянувши матеріали справи № 920/851/16:

за позовом: Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, м. Суми,

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Selmi», м. Суми,

про стягнення 1035272 грн. 68 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача представник ОСОБА_1;

від відповідача не зявився

Суть спору: позивач відповідно до вимог позовної заяви просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 035 272 грн. 68 коп. заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списками № 1 та № 2 за вересень 2015 року серпень 2016 року.

Представник позивача підтримує заявлені ним позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але надав до суду відзив на позовну заяву № 2122 від 19.09.2016, у якому проти позову не заперечує.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Відповідно до ч. 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 11.01.2010 року порушено провадження у справі № 6/1-10 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Selmi».

Таким чином, даний спір підвідомчий господарському суду Сумської області.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відкрите акціонерне товариство «Selmi» є страхувальником і зареєстровано як платник страхових внесків в Сумському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування є субєкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх обєднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, обєднання громадян та інші юридичні особи.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування», одним з обєктів оподаткування для платників збору, визначених пунктом 1 статті 1 вказаного Закону, є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України (2755-17), а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

У звязку з чим, даний спір розглядається за нормами Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобовязань та зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Частина четверта статті 12 цього ж Закону встановлює, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство.

Згідно з абзацом другим частини четвертої статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобовязань щодо сплати страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обовязкових платежів).

За змістом вищезазначеної правової норми, боржник повинен виконувати зобовязання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються.

Згідно з пунктом 6.1. Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України за № 21-1 від 19.12.03 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 16 січня 2006 року за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах:

Для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списками №№ 1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції «Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», розмір сум до відшкодування на поточний рік визначаються відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно з додатками до названої Інструкції № 6 та № 7, які надсилаються підприємствам.

Повідомлення складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком № 8 до Інструкції (пункт 6.5. Інструкції № 21-1).

Підприємства щомісяця до 25-го числа повинні вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах (п. 6.8. названої вище Інструкції).

Позивач листами № 270 від 08.09.2015 (2 шт.); 08.10.2015 (2 шт.); 06.11.2015 (2 шт.); 07.12.2015(2 шт.) ; 15.01.2016 (2 шт.); 10.02.2016 (2 шт.); 07.03.2016 (2 шт.); 08.04.2016 (2 шт.); 10.05.2016 (2 шт.); 07.06.2016 (2 шт.); 08.07.2016 (2 шт.); 04.08.2016 (2 шт.) направляв на адресу відповідача розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; пунктів «а», «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, для відшкодування сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій по спискам № 1 та № 2, на загальну суму 1035272 грн. 68 коп.

У встановлений законом строк відповідачем суми фактичних витрат на доставку пенсій, призначених на пільгових умовах не були сплачені, і відповідно до поданих позивачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій заборгованість відповідача перед позивачем за вересень 2015 серпень 2016 року за списком № 1 складає 690569 грн. 13 коп. та за списком № 2 складає 344703 грн. 55 коп.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, згідно зі списками № 1 та № 2 за вересень 2015 серпень 2016 року складає 1035272 грн. 68 коп., є поточною заборгованістю, яка виникла після порушення справи про його банкрутство.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладені обставини, а також те, що відповідач доказів сплати заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій згідно зі списками № 1 та № 2 за вересень 2015 серпень 2016 року не подав, а у відзиві на позовну заяву не заперечував проти задоволення позовних вимог суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1035272 грн. 68 коп., правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі 15529,09 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статями 12, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Selmi» (40009, м. Суми, вул. Комсомольська, 68А; код 04799336) на користь Сумського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (40035, м. Суми, вул. Харківська, 35, код 40 грн. 68 коп. боргу з відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за списками № 1 та № 2 за вересень 2015 - серпень 2016 року.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Selmi» (40009, м. Суми, вул. Комсомольська, 68А; код 04799336) в доход державного бюджету України (отримувач коштів - УДКС у м. Суми; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37970593; банк отримувача ГУ ДКСУ у Сумській області; код банку отримувача (МФО) 837013; рахунок отримувача 3002; код класифікації доходів бюджету 22030101) 15529 грн. 09 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 27.10.2016 року.

Суддя Ю.А.Джепа