РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016№910/11186/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/11186/16

за позовом публичного акционерного общества «Мобильные ТелеСистемы» (публічного акціонерного товариства «Мобільні ТелеСистеми», м. Москва, Російська Федерація, та

приватного акціонерного товариства «МТС Україна», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «МТС», м. Київ, та

Державної служби інтелектуальної власності України, м. Київ,

про дострокове припинення дії свідоцтва України НОМЕР_28 на знак для товарів і послуг,

за участю представників:

позивача - Мамуні А.С. (довіреність від 16.03.2016 №б/н);

Ніколаєнка А.Л. (довіреність від 16.03.2016 №б/н);

позивача-2 - Мамуні А.С. (довіреність від 25.03.2016 №0110/16);

Ніколаєнка А.Л. (довіреність від 25.03.2016 №0110/16);

Лиштви Ю.В. (довіреність від 29.02.2016 №б/н);

відповідача-1 - Картушина Д.М. (довіреність від 23.05.2016);

Сороки О.О. (довіреність від 23.05.2016 №б/н);

відповідача-2 - Потоцького М.Ю. (довіреність 21.11.2014 №10-8/8565).

Публичное акционерное общество «Мобильные ТелеСистемы» (публічне акціонерне товариство «Мобільні ТелеСистеми», далі - ПАТ «Мобільні ТелеСистеми») та приватне акціонерне товариство «МТС Україна» (далі - ПрАТ «МТС Україна») звернулися до господарського суду міста Києва з позовом про:

- дострокове припинення дії свідоцтва України НОМЕР_28 на знак для товарів і послуг, власником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «МТС» (далі - ТОВ «МТС»), повністю;

- зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України (далі - Служба) внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг (далі - Реєстр) стосовно дострокового припинення дії свідоцтва України НОМЕР_28 на знак для товарів і послуг повністю та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Позов мотивовано тим, що:

- позивач-1 є всесвітньо відомою телекомунікаційною компанією, що надає послуги в Російській Федерації та країнах СНД, в тому числі в Україні, стільникового зв'язку, широкосмугового доступу до Інтернету, мобільного, кабельного, супутникового та цифрового телебачення, а також супутні послуги;

- ПАТ «Мобільні ТелеСистеми» належить право на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3, а також право на знаки для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями: № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_24, № НОМЕР_25 та № НОМЕР_26, які поширюють свою дію і на територію України;

- також, позивач-1 є власником добре відомого в Україні знаку «МТС»;

- позивачу-2 належить право на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України: № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12, № НОМЕР_13, № НОМЕР_14, № НОМЕР_15, № НОМЕР_16, № НОМЕР_17, № НОМЕР_18;

- за ліцензійним договором від 26.11.2012 № Б1210043 (далі - Ліцензійний договір № Б1210043), укладеним позивачами, ПрАТ «МТС Україна» має невиключну ліцензію на використання знаків для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22;

- рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 04.11.2015 у справі № 431/4308/15-ц за позовом ТОВ «МТС» до ПАТ «Мобільні ТелеСистеми», Служби, державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (далі - ДП «Український інститут інтелектуальної власності»), ОСОБА_7 про визнання недійсними міжнародних реєстрацій № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_24, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26, свідоцтва України № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12, № НОМЕР_13, № НОМЕР_14, № НОМЕР_15, № НОМЕР_16, № НОМЕР_17, № НОМЕР_18 на знаки для товарів і послуг, визнання недійсним добре відомого знака для товарів і послуг «МТС» в Україні, позовні вимоги були задоволені частково; визнано недійсними повністю міжнародні реєстрації № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_27, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26 на знаки для товарів і послуг на території України; зобов'язано ДП «Український інститут інтелектуальної власності» повідомити Міжнародне бюро ВОІВ щодо визнання недійсними повністю міжнародних реєстрацій № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_27, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26 на знаки для товарів і послуг на території України; визнано протиправним та скасовано рішення Апеляційної палати Служби від 03.04.2014 щодо визнання позначення «МТС» добре відомим в Україні та наказ Служби від 03.10.2014 № 437-Н; зобов'язати Службу опублікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання недійсними міжнародних реєстрацій № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_27, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26 на знаки для товарів і послуг; зобов'язано Службу виключити відомості про позначення «МТС», яке стало добре відомим в Україні з 01.01.2010, з Переліку знаків, визнаних добре відомими в Україні Апеляційною палатою Служби;

- підставою позову ТОВ «МТС» у справі № 431/4308/15-ц було те, що міжнародні реєстрації, свідоцтва України на знаки для товарів і послуг, добре відомий в Україні знак «МТС» є схожими з належним відповідачу-1 знаком за свідоцтвом України № НОМЕР_28 настільки, що їх можна сплутати;

- відповідач-1 направив на адресу позивачів претензії про порушення прав ТОВ «МТС», в тому числі на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_28, в яких вимагав припинити використання позивачами міжнародних реєстрацій (лист від 14.04.2016 № 73; від 02.03.2016 № 2- 3/2016 та від 02.03.2016 №3-3/2016);

- оспорюючи права позивачів на підставі знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_28 та не використовуючи даний знак в Україні щодо послуг 35 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків (далі - МКТП), відповідач-1 фактично недобросовісно перешкоджає використанню міжнародних реєстрації, свідоцтв України на знаки для послуг і товарів та добре відомого в Україні знаку «МТС»;

- крім того, 13.06.2016 позивачі подали заявку на реєстрацію знака для товарів і послуг «МТС» № m201612961 щодо послуг 35 класу МКТП;

- спірне свідоцтво має бути припинено достроково за рішенням суду внаслідок невикористання знака для товарів і послуг власником на території України щодо послуг 35 класу МКТП більше трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2016 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.06.2016 заяву ПАТ «Мобільні ТелеСистеми» про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено; до прийняття судового рішення по суті даної справи і набрання ним законної сили вжито заходи до забезпечення позову шляхом: заборони ТОВ «МТС» повністю чи частково передавати права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_28 іншим особам, а також відмовлятися повністю чи частково від знака для товарів і послуг свідоцтва України НОМЕР_28; заборони Службі вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо передання виключних майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_28, а також відмови власника від знака для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_28, і здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

ПАТ «Мобільні ТелеСистеми» 11.07.2016 подало суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, а також належним чином засвідчених копій: відповіді виконавчого директора громадської організації «Виставкова федерація України» від 05.07.2016 №б/н; відповіді виконавчого директора громадської організації «Всеукраїнська рекламна коаліція» від 06.07.2016 №02-07/16; виписки з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відносно свідоцтва України № НОМЕР_28 станом на 15.06.2016.

Служба 11.07.2016 подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що дострокове припинення дії свідоцтва України НОМЕР_28 на знак для товарів і послуг «МТС» можливе лише за умови, якщо ТОВ «МТС» не доведе факт використання зазначеного знака, а у разі відсутності такого використання не надасть суду докази, що виправдовують причини невикористання зареєстрованого знака.

Служба 18.07.2016 подала суду документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвал суду та відзив на позовну заяву, в якому зазначила позицію, яка була викладена у відзиві від 11.07.2016.

01.08.2016 відповідач-1 подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що торговельна марка за свідоцтвом України № НОМЕР_28 на знак для товарів і послуг належним чином використовується, в підтвердження чого подав документи для долучення до матеріалів справи.

05.09.2016 позивачі подали суду:

- письмові пояснення з урахуванням відзиву ТОВ «МТС», в якому вказали таке: подані відповідачем-1 докази не є належними та допустимими, оскільки вони жодним чином не підтверджують факт використання ТОВ «МТС» оспорюваної торговельної марки стосовно послуг 35 класу МКТП;

- клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

05.09.2016 ТОВ «МТС» подало суду:

- заяву про застосування строку позовної давності, яке мотивовано тим, що позивачі ще в 2012 році дізналися про існування свідоцтва України № НОМЕР_28 на знак для товарів і послуг, а тому, на думку відповідача-1, строк позовної давності сплинув;

- додаткові письмові пояснення, в яких ТОВ «МТС» вказало про додаткові докази, що підтверджують факт використання спірної торговельної марки.

23.09.2016 позивачі подали суду:

- письмові пояснення з урахуванням заяви ТОВ «МТС» про застосування строку позовної давності, в якій заперечили проти застосування строків позовної давності у зв'язку з відсутністю підстав;

- письмові пояснення з урахуванням додаткових доказів, поданих відповідачем-1, в яких позивачі зазначили, що документи подані ТОВ «МТС» не підтверджують використання торговельної марки щодо послуг 35 класу МКТП.

26.09.2016 відповідач-1 подав суду додаткові письмові пояснення, в яких вказав таке: проведення рекламних акцій та інформування по телефону дійсно відбувалося; Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності (далі - НДЦЕІВ) було проведено дослідження та оформлено висновок експерта від 24.06.2016 № 192/16 (далі - Висновок № 192/16), яким встановлено інформаційне наповнення веб-сайту http://mtc.ua.

13.10.2016 позивачі подали суду письмові пояснення з урахування додаткового доказу, поданого ТОВ «МТС» 26.09.2016, в яких вказали таке:

- Висновок №192/16 не є належним та допустимим доказом використання оспорюваного знака щодо послуг 35 класу МКТП;

- жоден з поданих відповідачем-1 скріншотів веб-сайту mtc.ua, які складають вміст веб-сайту mtc.ua та містяться у додатку № 1 до Висновку № 192/16, не містить інформації щодо фактичної наявності на ринку України послуг 35 класу МКТП, у наданні яких застосовувався б оспорюваний знак;

- ТОВ «МТС» не надало доказів, які б підтверджували, що власником або реєстратором сайту http://mtc.ua є відповідач-1;

- висновком №229/16 за результатами проведення експертного дослідження телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів від 30.08.2016 (далі - Висновок № 229/16), в рамках якого досліджувалось та було зафіксовано наповнення веб-сторінок Інтернет-архіву «The Wayback Machine» щодо, в тому числі, веб-сайту http://mtc.ua, підтверджується, що до 29.03.2016 інформаційного наповнення на веб-сайті http://mtc.ua, на яке вказує відповідач-1, зафіксовано не було; з 11.10.2007 по 18.05.2015 сайт http://mtc.ua фактично не містив інформаційного наповнення та був неактивним; з 18.05.2016 по 29.03.2016 сайт http://mtc.ua містив одне й те саме інформаційне наповнення, яке у зазначений період часу жодним чином не змінювалось; жодного використання оспорюваного знака у цей період часу на сайті http://mtc.ua не було;

- позивачі звертають увагу суду на те, що провадження у даній справі було порушене 16.06.2016, таким чином, відповідач-1 мав достатньо часу для підготовки та надання до суду належних та допустимих доказів використання оспорюваного знака; при цьому, подаючи на кожному судовому засідання чергові неналежні та недопустимі докази та звертаючись до суду із проханням знову відкласти розгляд справи, ТОВ «МТС» недобросовісно використовує свої процесуальні права та намагається затягнути розгляд справи.

Кабінет Міністрів України (далі - КМУ) 13.10.2016 подав суду клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання КМУ, виходячи з такого.

Частиною першою статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Клопотання про залучення третьої особи мотивоване тим, що Служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ і на який покладено реалізацію державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Разом з тим, заявник документально не підтвердив яким чином рішення з даного господарського спору, який виник між трьома господарюючими суб'єктами, що є юридичними особами, в статутному капіталі яких відсутні корпоративні права держави, може вплинути на права та обов'язки органу державної влади.

Слід зазначити, що вимоги, заявлені до відповідача-2, є похідними від вимоги про дострокове припинення дії свідоцтва, а мотиви позову не містять жодного посилання на те, що відповідач-2 порушує права чи законні інтереси позивачів.

Залучення Служби як відповідача у даній справі є необхідним, оскільки саме відповідач-2 зобов'язаний вносити відповідні зміни до Реєстру та здійснювати публікації.

17.10.2016 КМУ подав суду пояснення, в яких підтримав позицію відповідача-1 та просив у задоволенні позову відмовити.

17.10.2016 ТОВ «МТС» подало суду:

- письмові пояснення, в яких вказало таке:

відповідач-1 з 2001 по 2014 роки фактично перебував та здійснював свою господарську діяльність на території Автономної Республіки Крим (далі - АРК);

в 2014 році в зв'язку із загостренням ситуації на території АРК, а саме внаслідок збройної агресії Російської Федерації та повної окупації території АРК, ТОВ «МТС» було змушене змінити своє місцезнаходження та продовжити свою господарську діяльність поза межами АРК;

діяльність відповідача-1 в основному була зосереджена на території АРК та в місті Севастополі;

зважаючи на події, що відбувалися в 2014 році, ТОВ «МТС» не мало змоги перевести документацію та належне йому майно в повному обсязі;

оскільки нестабільна ситуація на території АРК продовжує існувати і на сьогодні, ТОВ «МТС» постійно стикається з чималими перешкодами, що не дозволяють останньому витребувати необхідні документи, що підтверджують використання спірного позначення за свідоцтвом України № НОМЕР_28 до 2014 року;

враховуючи складну та політично нестабільну ситуацію на території АРК, відповідач-1 на даний час не має змоги отримати в повному обсязі матеріали, що підтверджують використання спірного позначення за свідоцтвом України № НОМЕР_28 в період з 13.06.2013 до 20.02.2014 та надати їх на розгляд суду;

- письмові пояснення щодо зловживання правом на звернення на суд, в яких вказано таке:

позивач-1 є юридичною особою, яка зареєстрована на території Російської Федерації та веде свою основну господарську діяльність на її території, в свою чергу, ТОВ «МТС» - це українське підприємство, що вело свою господарську діяльність з 2001 року на нині окупованій зі сторони Російської Федерації території АРК;

отже, фактично ПАТ «Мобільні ТелеСистеми» є компанією-агресором, що витісняє українські підприємства не тільки з приналежних їм історично територій, але й всіляко намагається позбавити належного їм права інтелектуальної власності;

на підтвердження існування сайту http://mtc.ua до дати подачі позовної заяви у даній справі (13.06.2016), ТОВ «МТС» подано роздруківку з сайту іmena.ua, зробленої 05.09.2008, що містить розгорнуту інформацію щодо доменного імені «mtc.ua»;

на підтвердження проведення рекламних акцій з використанням знака для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_28 та інформування по телефону відповідно до умов договору щодо оренди телефонії від 10.07.2015 відповідачем-1 подано додаток № 1 до акта виконаних робіт від 09.07.2016, відповідно до якого було здійснено: загальна кількість дзвінків - 800; кількість прийнятих дзвінків - 724; кількість неприйнятих дзвінків - 76; загальна кількість витраченого часу - 41 година 53 хв.; кількість витраченого часу на прийняті дзвінки - 37 годин 53 хв.; кількість витраченого часу на неприйняті дзвінки - 4 години; середній час розмови - 0:03:11; середній час очікування розмови - 0:03:17;

таким чином, на думку відповідача, вказані дані підтверджують той факт, що протягом року (період 2015 - 2016 роки) ФОП ОСОБА_8 використовував знак для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_28 при проведенні рекламних акцій, інформуванні за телефоном та рекламуванні свого магазину.

Представники позивачів у судовому засіданні 17.10.2016 надали пояснення по суті спору та наголосили на письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представники відповідача-1 підтримали доводи відзиву та наголосили на додаткових письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи, проти задоволення позовних вимог заперечили.

Представник відповідача-2 підтримав доводи письмових пояснень, долучених до матеріалів справи, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За приписами статті 494 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і пункту 4 статті 5 Закону «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» (далі - Закон) набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, судом встановлено, що:

- ПАТ «Мобільні ТелеСистеми» належить право власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України: № НОМЕР_2 «» та № НОМЕР_3 «», а також право на знаки для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями: № НОМЕР_19 «»; № НОМЕР_20 «»; № НОМЕР_21 «MTS»; № НОМЕР_22 «МТС»; № НОМЕР_23 «»; № НОМЕР_24 «»; № НОМЕР_25 «» та № НОМЕР_26 «», які поширюють свою дію і на територію України;

- позивач-1 є власником добре відомого в Україні знака «МТС», що встановлено рішенням Апеляційної палати Служби від 03.04.2014, яке затверджено наказом Служби від 03.10.2014 № 437-Н; дата, на яку знак став добре відомим в Україні - 01.01.2010;

- ПрАТ «МТС Україна» належить право на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України: № НОМЕР_4 «»; № НОМЕР_5 «»; № НОМЕР_6 «»; № НОМЕР_7 «»; № НОМЕР_8 «»; № НОМЕР_9 «»; № НОМЕР_10 «»; № НОМЕР_11 «»; № НОМЕР_12 «»; № НОМЕР_13 «»; № НОМЕР_14 «»; № НОМЕР_15 «»; № НОМЕР_16 «»; № НОМЕР_17 «»; № НОМЕР_18 «»;

- за Ліцензійним договором № Б1210043 ПрАТ «МТС Україна» має невиключну ліцензію на використання знаків для товарів і послуг за міжнародними реєстраціями: № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22.

Позивачі зазначають, що відповідач-1 оспорив права позивачів на підставі знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_28 шляхом подання позову у справі № 431/4308/15-ц, при цьому не використовуючи даний знак в Україні щодо послуг 35 класу МКТП.

Такі дії ТОВ «МТС», на думку позивачів, фактично є недобросовісним перешкоджанням використанню міжнародних реєстрації, свідоцтв України на знаки для послуг і товарів та добре відомого в Україні знака «МТС», у зв'язку з чим, на їх думку, дія належного відповідачеві-1 свідоцтва України № НОМЕР_28 на знак для товарів і послуг повинна бути достроково припинена у зв'язку з тим, що відповідач-1 не використовує спірне позначення для послуг 35 класу МКТП протягом більше трьох років до дня подання позовної заяви - 13.09.2016 (дата відправлення позову засобами поштового зв'язку).

Судом встановлено, що ТОВ «МТС» видано свідоцтво України № НОМЕР_28 на знак для товарів і послуг «» (комбінований), зареєстрований для послуг 35 класу МКТП «вивчання ринку; послуги постачання для інших (закуповування товарів та надавання постачальницьких послуг іншим фірмам); сприяння продажеві (посередництво)» (заявка від 26.09.2003 № 8; дата публікації відомостей про видачу свідоцтва - 16.05.2005).

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 04.11.2015 у справі № 431/4308/15-ц за позовом ТОВ «МТС» до ПАТ «Мобільні ТелеСистеми», Служби, ДП «Український інститут інтелектуальної власності», ОСОБА_7 про визнання недійсними міжнародних реєстрацій № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_24, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26, свідоцтва України № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, № НОМЕР_9, № НОМЕР_10, № НОМЕР_11, № НОМЕР_12, № НОМЕР_13, № НОМЕР_14, № НОМЕР_15, № НОМЕР_16, № НОМЕР_17, № НОМЕР_18 на знаки для товарів і послуг, визнання недійсним добре відомого знака для товарів і послуг «МТС» в Україні, позовні вимоги були задоволені частково; визнано недійсними повністю міжнародні реєстрації № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_27, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26 на знаки для товарів і послуг на території України; зобов'язано ДП «Український інститут інтелектуальної власності» повідомити Міжнародне бюро ВОІВ щодо визнання недійсними повністю міжнародних реєстрацій № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_27, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26 на знаки для товарів і послуг на території України; визнано протиправним та скасовано рішення Апеляційної палати Служби від 03.04.2014 щодо визнання позначення «МТС» добре відомим в Україні та наказ Служби від 03.10.2014 № 437-Н; зобов'язати Службу опублікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання недійсними міжнародних реєстрацій № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_27, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26 на знаки для товарів і послуг; зобов'язано Службу виключити відомості про позначення «МТС», яке стало добре відомим в Україні з 01.01.2010, з Переліку знаків, визнаних добре відомими в Україні Апеляційною палатою Служби.

Підставою позову ТОВ «МТС» у справі № 431/4308/15-ц було те, що міжнародні реєстрації, свідоцтва України на знаки для товарів і послуг, добре відомий в Україні знак «МТС» є схожими з належним відповідачу-1 знаком за свідоцтвом України № НОМЕР_28 настільки, що їх можна сплутати.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 27.04.2016, яка оскаржується у касаційному порядку, рішення від 04.11.2015 у справі № 431/4308/15-ц було скасовано в частині визнання недійсними повністю міжнародних реєстрацій № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_27, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26 на знаки для товарів і послуг на території України; зобов'язання ДП «Український інститут інтелектуальної власності» повідомити Міжнародне бюро ВОІВ щодо визнання недійсними повністю міжнародних реєстрацій № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_27, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26 на знаки для товарів і послуг на території України; визнання протиправним та скасування рішення Апеляційної палати Служби від 03.04.2014 щодо визнання позначення «МТС» добре відомим в Україні та наказу Служби від 03.10.2014 № 437-Н; зобов'язання Служби опублікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання недійсними міжнародних реєстрацій № НОМЕР_19, № НОМЕР_20, № НОМЕР_21, № НОМЕР_22, № НОМЕР_23, № НОМЕР_27, № НОМЕР_25, № НОМЕР_26 на знаки для товарів і послуг; зобов'язання Служби виключити відомості про позначення «МТС», яке стало добре відомим в Україні з 01.01.2010, з Переліку знаків, визнаних добре відомими в Україні Апеляційною палатою Служби, та провадження у справі у вказаній частині закрито.

Слід зазначити, що відповідач-1 надіслав на адресу позивачів претензії про порушення прав ТОВ «МТС», в тому числі на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_28, в яких вимагав припинити використання позивачами міжнародних реєстрацій (лист від 14.04.2016 № 73; від 02.03.2016 № 2- 3/2016 та від 02.03.2016 №3-3/2016).

13.06.2016 позивачі подали заявку № m201612961 на реєстрацію знака для товарів і послуг «МТС» щодо послуг 35 класу МКТП.

Згідно зі звітом від 13.06.2016 пошуку на схожість і тотожність позначень, проведеного Українським центром інноватики та патентно-інформаційних послуг, було виявлено, що: зареєстрований знак для товарів і послуг за свідоцтвом України НОМЕР_28 може перешкодити реєстрації знака позивачів за заявкою № m 201612961; позивачам може бути відмовлено у наданні правової охорони позначенню «МТС» за заявкою № m 201612961 щодо послуг 35 класу МКТП, оскільки вказане позначення є схожим із знаком для товарів і послуг ТОВ «МТС».

Відповідачем-1 було подано суду заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

У свою чергу, позивачі заперечували проти застосування наслідків спливу строку позовної давності, посилаючись на те, що про порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів дізналися у березні-квітні 2016 року, коли ними було отримано претензії ТОВ «МТС».

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України), а спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, якщо строк визначений роками (частина перша статті 254 ЦК України).

В абзаці першому та п'ятому підпункту 2.1 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» (далі - Постанова № 10) зазначено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Посилання сторони на сплив позовної давності в процесі касаційного перегляду судового рішення не вважається такою заявою.

Якщо відповідачів у справі два чи кілька, суд вправі відмовити в задоволенні позову за наявності згаданої заяви лише одного з них, оскільки позовну давність законом визначено саме для позивача у справі як строк, у межах якого він може звернутися до суду.

Пунктом 2.2 Постанови № 10 визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Отже, перш ніж вирішувати питання щодо необхідності застосування строку позовної давності слід вирішити спір по суті.

Так, відповідно до статті 1 Закону знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Статтею 17 (обов'язки, що випливають із свідоцтва) Закону встановлено, що власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва.

У пункті 4 статті 18 Закону зазначено, що якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

Правове значення в даному випадку мають лише: факт використання (кожним з власників та/або іншою особою під їх контролем) чи невикористання торговельної марки для товарів та/або послуг, стосовно яких її було зареєстровано; тривалість невикористання знака (має бути більше трьох років); причини невикористання. При цьому обов'язок доказування наявності поважних причин невикористання покладається на власника свідоцтва.

Пунктом 70 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» (далі - Постанова № 12) у спорах про дострокове припинення дії свідоцтва на знак у зв'язку з невикористанням знака господарським судам необхідно з'ясовувати, з яких причин знак не використовувався власником, чи не обумовлено його невикористання незалежними від власника свідоцтва причинами, та дати оцінку названим обставинам у разі посилання відповідача на наявність таких причин.

У зв'язку з цим господарським судам слід мати на увазі приписи пункту 4 статті 18 Закону, згідно з яким дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання.

Дія свідоцтва з підстав невикористання знака протягом трьох років з дати його реєстрації може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є:

обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством;

можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Для цілей цього пункту використанням знака власником свідоцтва вважається також використання його іншою особою за умови контролю з боку власника свідоцтва.

Згідно з пунктом 4 статті 16 Закону використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет; застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Отже, визначальним для вирішення порушеного питання щодо належного використання зареєстрованої торговельної марки є факт наявності відповідного товару та/або послуги.

У пункті 71 Постанови № 12 зазначено, що якщо знак для товарів і послуг без поважних причин безперервно не використовується щодо частини або всіх товарів та/або послуг, внесених до реєстру, протягом трьох років від дати публікації про видачу свідоцтва або від іншої дати, то це є достатньою підставою для дострокового припинення за рішенням суду дії свідоцтва на такий знак повністю або частково щодо відповідних товарів та/або послуг. Не підлягає достроковому припиненню дія свідоцтва у випадку коли використання знака розпочалося або відновилося до подання позову.

На підтвердження факту використання знака власник свідоцтва має подати суду докази вчинення принаймні деяких дій з числа зазначених у частині четвертій статті 16 Закону; такими доказами можуть бути, зокрема, примірники товарів, на яких нанесено відповідний знак для товарів і послуг, документи із зображенням знака (каталоги, прайс-листи з пропозиціями щодо надання послуг чи поставки товарів тощо).

Поширення на території України товарів із зображенням знака може бути підтверджено касовими чеками, квитанціями, накладними, іншими документами, що містять інформацію про найменування товару й місце його придбання, а в разі коли власником знака є нерезидент, підтвердженням ввезення товарів в Україну можуть бути митні декларації та інші митні документи.

При цьому докази, які можуть підтвердити використання знака для товарів і послуг, повинні бути, як правило, обмежені трирічним строком до дати звернення позивача до суду.

Відповідач-1 на підтвердження використання спірного знака для товарів і послуг посилався на таке:

- 12.05.2015 ТОВ «МТС» (ліцензіар) і фізичною особою підприємцем ОСОБА_8 (ліцензіат) було укладено ліцензійний договір № 12/05 на право використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_28 (невиключна ліцензія; далі - Ліцензійний договір № 12/05), за умовами якого:

ліцензіар надає ліцензіату невиключну ліцензію на використання знака «» (пункт 1.1 Ліцензійного договору № 12/05);

ліцензіар надає в користування, а ліцензіат приймає і використовує знак ліцензіара з дати підписання Ліцензійного договору № 12/05 (пункт 1.1 Ліцензійного договору № 12/05);

- ФОП ОСОБА_8 використовує спірну торговельну марку у розумінні статті 16 Закону, що підтверджується такими документами: договором оренди щодо телефонії від 10.07.2015 № б/н; актом наданих послуг від 09.07.2016 № б/н; договором суборенди нежитлового приміщення від 01.01.2016 № б/н; актом приймання-передачі орендованих приміщень від 01.01.2016 № б/н; договором оренди нежитлового приміщення від 01.01.2016 № б/н; актом приймання-передачі від 01.01.2016 № б/н; актом наданих послуг від 25.07.2016 № б/н; актом приймання-передачі від 01.01.2016 № б/н; Висновком № 191/16; фотографіями рекламного плакату, розміщеного на стіні будівлі; квитанцією від 26.07.2016 № TS202888 на суму 100 000 грн.; квитанцією від 27.07.2016 № TS205758 на суму 49 591 грн.; квитанцією від 27.07.2016 № TS205768 на суму 49 086 грн.; квитанцією від 28.07.2016 № TS208730 на суму 46 914,50 грн.; актом погодження зовнішньої реклами від 01.01.2016 № б/н; додатком № 1 до акта погодження зовнішньої реклами від 01.01.2016 № б/н; актом погодження зовнішньої реклами від 01.01.2016 № б/н;

- відповідач-1 з 2001 по 2014 роки фактично перебував та здійснював свою господарську діяльність на території АРК, що підтверджується таким: відповідно до свідоцтв України серії А00 № 631235 та серії А00 № 437477 про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «МТС» було зареєстровано 21.02.2001 за адресою: 95006, АРК, м. Сімферополь, вул. К.Маркса/Желябова, б. 30/9; статут ТОВ «МТС» (нова редакція), затверджений Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «МТС» від 08.11.2006 № 2, підтверджує місцезнаходження в 2006 році товариства за адресою: 95006, АРК, м. Сімферополь, вул. К.Маркса/Желябова, б. 30/9; відповідно до довідки Держкомстату України від 20.03.2007 № 05.3-06-25/180, а також довідки від 27.01.2007 № 231/29-0 про взяття на облік платника податків, відповідач-1 в 2007 році перебував за адресою: 95006, АРК, м. Сімферополь, Залізничний районн, вул. К.Маркса/Желябова, б. 30/9; витяг від 15.07.2013 № 03.3-14/824 з ЄДРПОУ станом на 10.07.2013 року також підтверджує місцезнаходження ТОВ «МТС» за адресою: 95006, АРК, м. Сімферополь, Залізничний район, вул. Карла Маркса/ вул. Желябова, б. 30/9;

- в 2014 році в зв'язку із загостренням ситуації на території АРК, а саме внаслідок збройної агресії Російської Федерації та повної окупації території АРК, ТОВ «МТС» змінило своє місцезнаходження та продовжило свою господарську діяльність поза межами АРК за адресою: 65005, м. Одеса, вул. Дальницька, буд. 46, оф. 412, а згодом за адресою: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 139, оф. 337;

- відповідач-1 зазначає, що його діяльність в основному була зосереджена на території АРК та в місті Севастополі;

- зважаючи на події, що відбувалися в 2014 році, ТОВ «МТС» не мало змоги перевести документацію та належне йому майно в повному обсязі;

- ТОВ «МТС» позбавлено можливості подати необхідні документи, що підтверджують використання спірного позначення за свідоцтвом України № НОМЕР_28 в період з 13.06.2013 до 20.02.2014;

- разом з тим, на підтвердження факту ведення ТОВ «МТС» господарської діяльності на території АРК до 2014 року, відповідач-1 подав таке: дозвіл від 27.11.2002 № СФ14/124 на початок роботи магазину «МТС» ТОВ «МТС» за адресою: м. Симферополь, вул. К. Маркса, 5; дозвіл від 09.02.2005 № Рю43-0157 на реалізацію, продаж в Україні РЕС і ІУ за адресою: 95000, м. Сімферополь, вул. Маркса,5; посвідчення № 43-443 на проведення перевірки точки реалізації РЕС і ІУ суб'єкта господарювання TOB «МТС» в магазині «МТС» за адресою: м. Сімферополь, вул. К. Маркса, 5; договір від 13.02.2003 № 0215/03, укладений закритим акціонерним товариством «Омега Плюс» та ТОВ «МТС», на надання рекламної установки, розміщення рекламного зображення ТОВ «МТС» за адресою: вул. К. Маркса, а також саме рекламне зображення; три аркуші журналу «Терра Таврика» від 06.11.2004 № 13 (107), що видається за підтримки Міністерства курортів та туризму Криму, на останній сторінці якого розміщена реклама салону мобільного зв'язку «МТС» з використанням знака, що знаходиться за адресою: 95000, м. Сімферополь, вул. Маркса, 5.

У свою чергу, позивачі вказували на те, що вказані докази не є допустимими, належними та такими, що підтверджують використання спірної торговельної марки щодо послуг 35 касу МКТП протягом трьох років до подання даного позову.

Таким чином, у даному випадку відповідач-1 зобов'язаний довести факт використання знака під час пропонування та надання послуг 35 класу МКТП, а саме: вивчання ринку; послуги постачання для інших (закуповування товарів та надавання постачальницьких послуг іншим фірмам); сприяння продажеві (посередництво).

Разом з тим, ТОВ «МТС» не подало суду жодного документального підтвердження того, що ним та/або ФОП ОСОБА_8 використовується оспорювана торговельна марка протягом трьох років до подання даного позову під час пропонування та надання таких послуг як вивчання ринку; послуги постачання для інших (закуповування товарів та надавання постачальницьких послуг іншим фірмам); сприяння продажеві (посередництво).

Подані правочини свідчать лише про укладення таких договорів як: ліцензійного; оренди; суборенди та не свідчать про факт надання послуг 35 класу МКТП.

Крім того, з поданих відповідачем-1 договорів не можливо однозначно та достовірно встановити, що вони дійсно були укладені 12.05.2015, 10.07.2015 та 01.01.2016, а не після подання даного позову з метою подання фіктивних доказів, які б підтверджували факт використання торговельної марки.

Слід зазначити, що умови вказаних договорів стосовно оплати були узгоджені таким чином, що строк оплати припав на липень 2016 року. Так, ФОП ОСОБА_8 виконав свої зобов'язання з оплати за чотирма різними договорами в період з 26.07.2016 по 28.07.2016, тоюто після подання позову в даній справі (13.06.2016).

Інших доказів виконання вказаних договорів, а відтак, і використання спірного знака для товарів і послуг, матеріали справи не містять.

Що ж до використання торговельної марки у рекламі, то подані відповідачем-1 докази не є належними, виходячи з такого.

Подані акти узгодження реклами та фотографії, на яких зображено плакат з рекламою на будівлі, не надають можливості дійти однозначного висновку, що реклама здійснювалася до подання позову, а розміщення плаката не було здійснено вже після 13.06.2016.

Посилання ТОВ «МТС» на те, що було проведено рекламні акції з використанням знака для товарів та послуг за свідоцтвом України № НОМЕР_28 та інформування по телефону не підтверджується документально, оскільки з акта виконаних робіт від 09.07.2016 № б/н не можливо встановити, які саме рекламні акції було проведено, який текст доводився до відома потенційних споживачів послуг.

Що ж до використання торговельної марки у мережі Інтернет, то поданий відповідачем-1 Висновок № 192/16 та скріншоти не є належними та допустимими доказами, виходячи з такого.

ТОВ «МТС» документально не підтверджено, що інформація на веб-сайті http://mtc.ua була наявна до заявлення даного позову та відображає реальне пропонування та надання відповідачем-1 та/або ФОП ОСОБА_8 послуг 35 класу МКТП.

Висновком № 229/16, в рамках якого досліджувалось та було зафіксовано наповнення веб-сторінок Інтернет-архіву «The Wayback Machine» щодо, в тому числі, веб-сайту http://mtc.ua, підтверджується, що до 29.03.2016 інформаційного наповнення на веб-сайті http://mtc.ua, на яке вказує відповідач-1, зафіксовано не було; з 11.10.2007 по 18.05.2015 сайт http://mtc.ua фактично не містив інформаційного наповнення та був неактивним; з 18.05.2016 по 29.03.2016 сайт http://mtc.ua містив одне й те саме інформаційне наповнення, яке у зазначений період часу жодним чином не змінювалось; жодного використання оспорюваного знака у цей період часу на сайті http://mtc.ua не було.

Доводи ТОВ «МТС» про те, що він позбавлений можливості подання доказів, які б підтверджували факт використання спірної торговельної марки у період з 13.06.2013 до 20.02.2014 у зв'язку з тимчасовою окупацією АРК, не є обґрунтованими, оскільки відповідач-1 не вказує, які саме докази він не має можливості подати суду.

Крім того, ТОВ «МТС» були подані документи, датовані 2001 - 2007 роками, які були без ускладнень вивезені з АРК і подані суду, проте інші документи без зазначення того, які саме, чомусь вивезені не були.

Твердження відповідача-1 про зловживання позивачами своїм правом на звернення до суду, намагання ПАТ «Мобільні ТелеСистеми» позбавити ТОВ «МТС» належного йому права інтелектуальної власності, позбавлені документального обґрунтування.

Ототожнення юридичної особи, зареєстрованої у Російській Федерації, з діями вказаної держави є намаганням позивача спекулювати на ситуації, що склалася в Україні, та недоречними у розгляді господарської справи у спорі, який виник між юридичними особами, діяльність яких має бути суто господарською, позбавленою політичного характеру.

Що ж до застосування строків позовної давності, то суд погоджується з доводами позивачів про те, що у даному випадку відсутні підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у зв'язку із тим, що позивачі дізналися про порушення своїх прав у березні 2016 року.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Отже, господарський суд міста Києва, беручи до уваги перелік послуг 35 класу МКТП, для яких зареєстровано знак для товарів і послуг «», з огляду на призначення торговельної марки, межі її правової охорони, зміст прав власника свідоцтва та його обов'язок добросовісно користуватися правами, встановивши факт невикористання відповідачем-1 спірного знака для товарів і послуг протягом більше трьох років до дати звернення позивачами до суду з даним позовом, врахувавши правові наслідки невикористання знака в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом більше трьох років (статті 1, 5, 16, 17, 18 Закону), у даному випадку вважає необхідним достроково припинити дію свідоцтва України № НОМЕР_28 на знак для товарів і послуг «», власником якого є ТОВ «МТС».

Згідно з підпунктом 5 пункту 4 Положення про Державну службу інтелектуальної власності України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 № 436/2011, Служба відповідно до покладених на неї завдань веде державні реєстри об'єктів права інтелектуальної власності.

Отже, оскільки позовні вимоги до Служби є похідними від вимоги до відповідача-1, то вони також підлягають задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача-1.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

3. Достроково повністю припинити дію свідоцтва України НОМЕР_28 на знак для товарів і послуг «», зареєстрованого для послуг 35 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг для реєстрації знаків на ім'я товариства з обмеженою відповідальністю «МТС» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 139, офіс 337; ідентифікаційний код 31336430).

3. Зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України (03680, м. Київ, вул. Липківського Василя (Урицького), 45; ідентифікаційний код 37552556) внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про дострокове припинення свідоцтва України № НОМЕР_28 на знак для товарів і послуг «» та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МТС» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 139, офіс 337; ідентифікаційний код 31336430) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного судового рішення, на користь публичного акционерного общества «Мобильные ТелеСистемы» (публічного акціонерного товариства «Мобільні ТелеСистеми») (109147, Російська Федерація, м. Москва, вул. Марксистська, 4; платник судового збору: товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКВО» (04053, м. Київ, пров. Бехтеровський, будинок № 4, літера А, Н/П №19; ідентифікаційний код 39317111)) та приватного акціонерного товариства «МТС Україна» (01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ідентифікаційний код 14333937; платник судового збору: товариство з обмеженою відповідальністю «ЕКВО» (04053, м. Київ, пров. Бехтеровський, будинок № 4, літера А, Н/П №19; ідентифікаційний код 39317111)) 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.10.2016.

Суддя О. Марченко