ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2016 р. Справа № 911/2921/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом приватного підприємства Агрофірма Камянська, Кіровоградька обл., с. Камянка

до сільськогосподарського виробничого кооперативу Горбані, Київська обл., с. Горбані

про стягнення 1788056,86 гривень

За участю представників:

Від позивача:ОСОБА_1, довіреність №3/08-2016 від 03.08.2016;

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №42 від 03.10.2016.

Позивач, приватне підприємство Агрофірма Камянська звернувся до господарського суду Київської області з позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу Горбані про стягнення 1788056,86 гривень, з яких 1 011 313,14 гривень основного боргу, 80 960,43 гривень 3% річних, 695 783,30 гривень інфляційних втрат.

05.10.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні видаткові накладні, які б підтвердили поставку товару за договором купівлі-продажу від 07.05.2013. Крім того, відповідач заявив про сплив строку позовної давності.

05.10.2016 через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача долучено до матеріалів справи копії видаткових накладних.

24.10.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначив, що копії видаткових накладних були долучені до матеріалів справи, а з оригіналами представник відповідача ознайомився в судовому засіданні. Зазначені видаткові накладні містять інформацію про отримання відповідачем товару, асортимент товару, його кількість та ціна, повністю співпадає (є ідентичною) з інформацією, що міститься у специфікаціях на такий товар, що узгоджені між покупцем та продавцем. Також відповідач зазначив, що відповідно до п. 3.3. договору розрахунки згідно договору здійснюються покупцем протягом дії договору. Пунктом 9.1. договору сторони погодили строк дії договору до 31 грудня 2013. Отже обовязок покупця оплатити отриманий від продавця товар визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, а саме до 31 грудня 2013 року. Позивач вважає, що його право на отримання коштів від відповідача, та відповідно обовязок відповідача про оплату за отриманий товар, виникло з 01.01.2014 року.

Розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

07.05.2013 між товариство з обмеженою відповідальністю «Респект-Інвест» (продавець) та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Горбані» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу.

В порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобовязується передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязується оплатити та прийняти товар, на підставі специфікації, затвердженої сторонами, в якій наведено список товарів, що поставляється за цим договором, їх ціни, і яка складає невідємну частину цього договору (п.2.1. договору).

Загальна вартість товару визначається у специфікації, затверджених сторонами. Ціна поставленого товару міститься у накладних, які надаються продавцем покупцеві для здійснення оплати, та складаються на підставі кількості поставленого товару. В ціну товару входить упаковка та роботи з навантаження товару (п. 3.1. договору).

Розрахунки згідно даного договору здійснюються покупцем на протязі дії договору. Розрахунок за товар здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок продавця на підставі виставлених рахунків (п. 3.3. договору).

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та діє до 31 грудня 2013 року.

На виконання умов договору купівлі-продажу від 07.05.2013 товариством з обмеженою відповідальністю «Респект-Інвест» протягом травня 2013 року серпня 2013 року було постав відповідачу продукцію на загальну суму: 1 011 313,14 гривень, що підтверджується видатковими накладними, а саме: видаткова накладна № РИ-0000083 від 31.05.2013 на 112 008,00 гривень, видаткова накладна № РИ-0000084 від 31.05.2013 на 256 779,00 гривень, видаткова накладна № РИ-0000085 від 31.05.2013 на 189 596,10 гривень, видаткова накладна № РИ-0000112 від 28.06.2013 на 99 259,20 гривень, видаткова накладна № РИ-0000123 від 30.06.2013 на 54 900,00 гривень, видаткова накладна № РИ-0000083 від 30.07.2013 на 108 702,00 гривень, видаткова накладна № РИ-0000144 від 30.07.2013 на 108 702,00 гривень, видаткова накладна № РИ-0000145 від 30.07.2013 на 101 622,60 гривень, видаткова накладна № РИ-0000158 від 30.08.2013 на 88 446,24 гривень, які підписані та скріплені представником відповідача без будь-яких заперечень з приводу зазначених у видатковій накладних вартості, кількості та якості поставленого позивачем товару.

Тобто, підписані відповідачем видаткові накладні без будь-якого зазначення відповідачем про незгоду із зазначеною у вказаній видатковій накладній вартістю, обсягом та якістю поставленого позивачем товару свідчать про належне виконання ТОВ «Респект-Інвест» своїх зобовязань за договором.

01.06.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Респект-Інвест» та приватним підприємством «Агрофірма «Камянська» був укладений договір про відступлення права вимоги №01/06-16.

Відповідно до п. 1.1. договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор передає, а новий приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, і стає кредитором за договором купівлі-продажу від 07.05.2013, укладеним між первісним кредитором та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Горбані». За цим договором новий кредитор одержує право вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань за основним договором.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (п. 4.1. договору).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, внаслідок укладення договору про відступлення права вимоги №01/06-16 від 01.06.2015 та на підставі ст. ст. 512, 514 ЦК України до позивача перейшло право вимоги виконання відповідачем обов'язку по оплаті за поставлений товар за договором купівлі-продажу від 07.05.2013.

За умовами ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Позивач, відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України, повідомив відповідача про уступку права вимоги, надіславши 02.06.2016 на адресу відповідача вимогу від 01.06.2016 про сплату коштів згідно договору відступлення права вимоги №01/06-16, в якій вимагав здійснити оплату за договором купівлі-продажу від 07.05.2013, що укладений між ТОВ «Респект-Інвест» та СВК «Горбані» у сумі 1 011 313,14 гривень. 07.06.2016 СВК «Горбані» отримано зазначене повідомлення, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

22.06.2016 ПП «Агрофірма Камянська» направило на адресу відповідача претензію за вих. №23. 01.07.2016 СВК «Горбані» отримано зазначену претензію, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 1 011 313,14 гривень, 80 960,43 гривень - 3% річних, 695 783,30 гривень інфляційних втрат.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи те, що сума боргу в розмірі 1 011 313,14 гривень і право вимоги позивача до відповідача на цю суму підтверджується належними доказами (договором про відступлення права вимоги від 01.06.2016 №01/06-16, видатковими накладними, виставленими рахунками), відповідачем, станом на час розгляду справи в суді, існування заборгованості у стягуваному розмірі 1 011 313,14 гривень належними та допустимими доказами не спростованою, а, відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано за період з 31.12.2013 по 01.09.2016 три відсотки річних в розмірі 80 960,43 гривень та за період з січня 2014 року по липень 2016 року збитки від інфляції в розмірі 695 783,30 гривень.

Дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, воно відповідає наданому розрахунку, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З приводу заперечень відповідача, викладених у відзиві, суд зазначає наступне:

Заперечення відповідача стосовного того, що позивачем пропущено строк позовної давності, то заперечення відповідача проти позову в цій частині судом не приймаються, відповідно до п. 3.3. договору розрахунки згідно договору здійснюються покупцем на протязі дії договору. Пунктом 9.1. договору сторони погодили строк дії договору до 31 грудня 2013 року. Отже обовязок покупця оплатити отриманий від продавця товар визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, а саме до 31 грудня 2013 року. Таким чином, обовязок оплати за отриманий товар вважається таким, що прострочений починаючи з 01 січня 2014 року.

Щодо заперечень відповідача стосовного того, що в матеріалах справи відсутні видаткові накладні, які б підтвердили поставку товару саме за договором купівлі-продажу від 07.05.2013 то вони також судом не приймаються, оскільки представником позивачем було додані до матеріалів справи копії видаткових накладних, оригінали яких були оглянуті в судовому засіданні в присутності представника відповідач. Хоча і в накладних відсутнє посилання на номер та дату договору але з огляду на зміст специфікацій до договору від 07.05.2013, що за переліком товару та датою складання повністю збігається зі змістом видаткових накладних, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано доказів виникнення між сторонами господарських правовідносин поза межами договору від 07.05.2013, а також з огляду на та, що платежі як згідно умов договору так і згідно видаткових накладних відповідачем не здійснювалися, суд приходить до висновку про безпідставність заперечень відповідача проти позову.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 1 011 313,14 гривень основного боргу, 80 960,43 гривень 3% річних, 695 783,30 гривень інфляційних втрат є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладається судом на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Горбані» (08464, Київська обл., Переясла-Хмельницький район, с. Горбані, вул. Леніна, 49, код 03753444) на приватного підприємства «Агрофірма «Камянська» (26032, Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Камянка, код 03757475) 1 011 313,14 гривень основного боргу, 80 960,43 гривень 3% річних, 695 783,30 гривень інфляційних втрат та 26 820,85 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 24.10.2016 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 27.10.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник