ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2016 р. Справа № 926/1272/15

За позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю Карпати-Моравія, м. Вижниця, Вижницького району, Чернівецької області

про стягнення заборгованості 33591,68 грн.

Суддя Бутирський А.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 провідний юрисконсульт (довіреність № 4364-О від 21.10.2013 р.)

Від відповідача не зявився

За клопотанням відповідача здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу

СУТЬ СПОРУ: Рішенням господарського суду Чернівецької області від 01.09.2015 р. (суддя Гончарук О.В.) задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк м. Дніпропетровськ до товариства з обмеженою відповідальністю Карпати-Моравія м. Вижниця Вижницького району Чернівецької області про стягнення заборгованості в у сумі 33591,68 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 р. залишено без змін рішення господарського суду Чернівецької області від 01.09.2015 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2016 р. скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 р. та рішення господарського суду Чернівецької області від 01.09.2015 р., а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою від 01.08.2016 р. розгляд справи призначено на 17.08.2016 р.

Розгляд справи неодноразово відкладався, в останнє ухвалою від 28.09.2016 р. вирішення спору перенесено на 10.10.2016 р.

У судовому засіданні 10.10.2016 р. оголошено перерву до 17.10.2016 р.

17.10.2016 р. відповідач у судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що при підписанні анкети-заяви відбувається приєднання до ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг, які є загальними і їх підписання позичальником не є обовязковим, а укладення договору в такій формі не суперечить чинному законодавству України. Позивач вказує, що відповідачем порушено п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.4, 3.2.1.2.3.4 згаданих вище ОСОБА_2, не виконано своїх зобовязань по поверненню кредиту. Також позивач стверджує, що заявлена до стягнення сума пені нарахована в межах строку позовної давності, визначеного договором тривалістю в три роки (п. 3.2.1.5.4 ОСОБА_2).

Відповідач у попередніх судових засіданнях проти позову заперечував, мотивуючи це тим, що в матеріалах справи відсутні договір банківського обслуговування та докази про погодження відповідачем ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг. Покликається на те, що відсутні первинні документами, якими підтверджується факт надання позивачем кредиту відповідачу, його розмір, період користування та момент часткового повернення.

Розглянувши подані документи, зясувавши обставини справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

14.05.2011 р. ДП УЧСП Карпати-Моравія, правонаступником якого є ТзОВ Карпати-Моравія, звернулось до ПАТ КБ Приватбанк із заявою про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки у ПАТ КБ Приватбанк, за якою відповідач приєднався до ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг ПАТ КБ Приватбанк, ОСОБА_3, що розмішені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із цією анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування б/н від 14.05.2011 р., та взяло на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Згідно заяви від 14.05.2011 р. підприємству відкрито поточний рахунок № 1328 та картковий рахунок 1328.

Підприємству було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № 1328 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Вищий господарський суд України, скасовуючи попередні судові акти, у постанові від 06.07.2016 р. у даній справі вказав, що господарські суди не зясували, які саме ОСОБА_2 та Тарифи були розміщені на сайті позивача на час відкриття банківського рахунку, тобто на момент укладення договору приєднання, зокрема до яких саме ОСОБА_2 та Тарифів приєднався та зобовязався виконувати відповідач, підписавши заяву про відкриття банківського рахунку.

На виконання згаданої постанови касаційної інстанції, позивачем 10.10.2016 р. надано витяг з ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг станом на 07.10.2011 р., а саме п. 3.18 «ОСОБА_2 обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів» (Т. 3 а.с. 102-125). Інших складових вказаних умов та ОСОБА_3 позивачем не представлено. Слід зазначити, що ОСОБА_2, які надані позивачем 10.10.2016 р. суттєво відрізняються від ОСОБА_2, які надані позивачем при предявленні позову. Крім того, у матеріалах справи містяться умови і тарифи банку (Т. 3 а.с. 75-96), проте із вказаних документів не вбачається, що саме вони діяли на момент підписання заявки відповідачем 14.05.2011 р.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.05.2011 р., заборгованість ТзОВ Карпати-Моравія перед банком за кредитом станом на 18.05.2015 р. складає 13000,00 грн.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності із ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Приписами ст. 633 Цивільного кодексу України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). ОСОБА_2 публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. ОСОБА_3 має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. ОСОБА_3 не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Ст. 1067 Цивільного кодексу України унормовано, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі підписання ДП УЧСП Карпати-Моравія, правонаступником якого є ТзОВ Карпати-Моравія, та ПАТ КБ Приватбанк заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки від 14.05.2011 р., згідно якої відповідач, як правонаступник клієнта, приєднався до ОСОБА_2 та правил надання банківських послуг, ОСОБА_3, що розмішені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із цією анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування б/н від 14.05.2011 р., та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

За правовою природою вказаний договір, укладений шляхом приєднання, є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Однак, як зазначалось вище позивач не надав повного тексту договору банківського обслуговування та взагалі не надав ОСОБА_3 банку, які діяли на момент підписання заявки про приєднання. Із наданого позивачем п. 3.18 «ОСОБА_2 обслуговування кредитних лімітів на поточних рахунках корпоративних клієнтів» не вбачається, що саме цей пункт стосується правовідносин, що склались між сторонами.

За таких обставин позивач не довів наявності між сторонами договірних відносин щодо банківського обслуговування, а відтак вимоги позивача, які ґрунтуються на порушенні відповідачем норм зобовязального права, є безпідставними.

Судові витрати віднести на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повний текст рішення складено 19.10.2016 р.

Суддя ОСОБА_4