ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2016 року Справа № 904/4318/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Білецької Л.М.

при секретарі судового засідання: Крицькій Я.Б.

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 252 від 06.06.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність б/н від 15.01.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові Метали"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016 року у справі № 904/4318/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові Метали", м. Дніпропетровськ

про стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 4687499,99 доларів США (що за офіційним курсом НБУ на 20.05.2015р. еквівалентно 99058101,35грн.), строкової заборгованості зі сплати процентів, нарахованих за період з 15.04.2015р. по 05.05.2015р., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові Метали" з позовом про стягнення простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 4687499,99 доларів США (що за офіційним курсом НБУ на 20.05.2015р. еквівалентно 99058101,35грн.), строкової заборгованості зі сплати процентів, нарахованих за період з 15.04.2015р. по 05.05.2015р., у розмірі 30078,13 доларів США (що за офіційним курсом НБУ на 20.05.2015р. еквівалентно 635622,92грн.), простроченої заборгованості по сплаті процентів станом на 05.05.2015р. у розмірі 532812,49 доларів США (що за офіційним курсом НБУ на 20.05.2015р. еквівалентно 11259604,00грн.), пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 27379.13 доларів США (що за офіційним курсом НБУ на 20.05.2015р. еквівалентно 578586,59грн.), пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 109375,00 доларів США (що за офіційним курсом НБУ на 20.05.2015р. еквівалентно 2311355,70грн.), 3% річних за прострочення сплати процентів у розмірі 1484,93 доларів США (що за офіційним курсом НБУ на 20.05.2015р. еквівалентно 31380,09грн.), штрафу у розмірі 4376197,19грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016р. у справі № 904/4318/15 (суддя головуючий суддя Новікова Р.Г., судді: Бондарєв Е.М., Фещенко Ю.В.):

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Кольорові метали м. Дніпропетровськ (Ідентифікаційний код 32495368, місцезнаходження 49000. м. Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, буд.5, кімната 28) на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк м. Київ (Ідентифікаційний код 14359319, місцезнаходження 01004, м. Київ, ОСОБА_3 Шевченко/вул. Пушкінська, буд. 8/26) суму простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4687499,99доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 99058101 грн.35коп.), суму строкової заборгованості зі сплати процентів в розмірі 30078,13 доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 635622 грн.92коп.), суму простроченої заборгованості зі сплати процентів в розмірі 532812,49 доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 11259604 грн.), суму 3%річних, нарахованих за прострочення сплати процентів, в розмірі 1484,93 доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 31380грн.09коп.), суму штрафу в розмірі 152300 грн. за порушення зобовязання, визначеного пунктом 4.3.9 кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін), суму штрафу в розмірі 152300 грн. за порушення зобовязання, визначеного пунктом 4.3.10.6 кредитного договору (в редакції договору № 25 від 29.10.2014р. про внесення змін) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 73080грн.

- відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення суми пені за несвоєчасну сплату процентів, нарахованої за період з 12.01.2015р. по 05.05.2015р. (включно) в розмірі 27379,13 доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 578586 грн.59коп.), суми пені за несвоєчасне повернення кредиту, нарахованої за період з 22.04.2015р. по 05.05.2015р. (включно) в розмірі 109375доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 2311355грн.70коп.), суми штрафу в розмірі в розмірі 750000грн. та суми штрафу в розмірі 3321597грн.19 коп.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові Метали" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016р. у справі № 904/4318/15 та в задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що місцевим господарським судом не було при прийнятті рішення зясовано обґрунтованості та правильності здійснених позивачем розрахунків заявлених до стягнення сум та безпідставно відмовлено скаржнику у проведені у справі судово-економічної експертизи. За даними відповідача розмір пені за несвоєчасну сплату процентів та пені за несвоєчасне повернення кредиту є завищеним. Вказує скаржник і на прийняття судом оскаржуваного рішення за відсутності свого представника, який з поважних причин не зміг зявитися до судового засідання, на що господарський суд не звернув уваги.

Також, 28.09.2016р. скаржником подано апеляційному суду заяву про відстрочку виконання рішення у справі, за якою він з підстав важкого фінансового становища, збитковості виробництва та реальної загрози банкрутства просить апеляційний суд змінити оскаржуване рішення в частині порядку його виконання та відстрочити виконання рішення на строк 12 календарних місяців.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги та відстрочення виконання рішення заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача, як і заяву про відстрочення виконання рішення у справі безпідставними.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 28.09.2016р. по 05.10.2016р.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, між Публічним акціонерним товариством ВТБ Банк м. Київ (далі банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Кольорові метали (далі позичальник) був укладений кредитний договір № 79/07В від 13.12.2007р. (далі кредитний договір), згідно якого банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді відкличної невідновлювальної кредитної лінії з правом конвертації в національну валюту.

Ліміт кредитної лінії встановлений в пункті 1.1 цього договору в розмірі 5000000доларів США, строк користування - по 12.12.2012р., погашення основної суми боргу починаючи з 13місяця кредитування, щомісячно рівними частками, плата за користування кредитом 12% річних, інші виплати 1% щорічно від ліміту кредитування.

Згідно ордеру-розпорядження № 1 від 17.12.2007р., платіжного доручення в іноземній валюті № 1 від 17.12.2007р., меморіального валютного ордеру № TR.66135.1.36 від 17.12.2007р., ордеру-розпорядження № 2 від 20.12.2007р., платіжного доручення в іноземній валюті № 2 від 20.12.2007р., меморіального валютного ордеру № TR.66135.1 від 20.12.2007р. відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 3500000доларів США та 1500000доларів США відповідно.

В подальшому, сторонами вносились зміни до положень укладеного кредитного договору шляхом підписання договорів про внесення змін (№1 від 01.10.2008р., №2 від 29.04.2009р., №3 від 29.05.2009р., №4 від 17.08.2009р., №5 від 24.12.2009р., №6 від 30.03.2010р. (нова редакція договору), №7 від 28.07.2010р., №8 від 12.11.2010р., №9 від 26.04.2011р., №10 від 30.06.2011р., №11 від 23.09.2011р.(нова редакція договору), №12 від 13.10.2011р., №13 від 03.11.2011р., №14 від 27.12.2011р., №15 від 29.02.2012р., №16 від 27.12.2012р., №17 від 21.01.2013р., №18 від 12.04.2013р., №19 від 30.04.2013р., №20 від 21.06.2013р., №21 від 04.10.2013р., №22 від 30.12.2013р., №23 від 30.04.2014р., №24 від 30.07.2014р., №25 від 29.10.2014р.(нова редакція договору))

Зокрема, договором № 10 від 30.06.2011р. про внесення змін було змінено розмір ліміту кредитування з 5000000доларів США до 4687499,99доларів США. В подальшому, розмір ліміту кредитування залишався незмінним.

Договором № 25 від 29.10.2014р. про внесення змін до кредитного договору сторони встановили новий строк повернення кредитних коштів - не пізніше 28.08.2015р.

Позивач заявив до стягнення суму строкової заборгованості зі сплати процентів, нарахованих за період з 15.04.2015р. по 05.05.2015р. в розмірі 30078,13доларів (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 63566грн.92коп.) та суму простроченої заборгованості зі сплати процентів в розмірі 532812,49доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 11259604грн.).

Згідно з наданими розрахунками сума простроченої заборгованості з оплати процентів в розмірі 532812,49доларів США складається з:

- 330859,37доларів США простроченої заборгованості за процентами, нарахованими за період з 25.03.2014р. по 24.11.2014р. (включно);

- 42968,75доларів США простроченої заборгованості за процентами, нарахованими за період з 25.11.2014р. по 24.12.2014р. (включно);

- 44401,04доларів США простроченої заборгованості за процентами, нарахованими за період з 25.12.2014р. по 24.01.2015р. (включно);

- 44401,04доларів США простроченої заборгованості за процентами, нарахованими за період з 25.01.2015р. по 24.02.2015р. (включно);

- 40104,17доларів США простроченої заборгованості за процентами, нарахованими за період з 25.02.2015р. по 24.03.2015р. (включно);

- 30078,12доларів США простроченої заборгованості за процентами, нарахованими за період з 25.03.2015р. по 14.04.2015р. (включно).

Згідно пункту 3.1.1 кредитного договору (в редакції договору №11 від 23.09.2011р., чинній до внесення змін договором №25 від 29.10.2014р.) плата за користування кредитом встановлюється у вигляді процентів, розмір яких встановлюється умовами договору та має статус диференційованої ставки.

Договором встановлюється базовий розмір процентів, що нараховуються за користування кредитом за умови належного виконання позичальником всіх умов цього договору та договорів про забезпечення.

Визначаються умови, за яких застосовується підвищений розмір плати за користування кредитом, який вираховується шляхом збільшення базового розміру процентів на кількість процентних пунктів, встановлених договором.

У згаданому вище пункті кредитного договору сторони також визначили, що умова про збільшення базового розміру процентів за користування кредитом застосовується за взаємним волевиявленням та згодою сторін, що виражено шляхом укладання цього договору та не потребує будь-яких договорів про внесення змін до цього договору/нового договору.

Відповідно до пункту 3.1.2 кредитного договору (в редакціях, з урахуванням внесених змін договором №14 від 27.12.2011р. та договором №25 від 29.10.2014р.), базовий розмір процентів за користування кредитом, починаючи з 27.12.2011р., дорівнював 11% річних у доларах США та 17% річних у гривні.

В пункті 3.1.3 кредитного договору (в редакції договору №11 від 23.09.2011р., з урахуванням змін, внесених договором № 24 від 30.07.2014р., яка була чинною до 29.10.2014р.) сторони визначили перелік підстав та розмір, на який підвищується базовий розмір процентів, у разі невиконання позичальником своїх зобовязань.

Як вбачається з матеріалів справи, зміна розміру процентної ставки протягом спірного періоду, оформлена розпорядженнями банку відносно внесення змін від 24.03.2014р., від 11.04.2014р., від 30.04.2014р., від 23.05.2014р., від 11.07.2014р., від 30.07.2014р., відбувалась через невиконання позичальником умов п.4.3.13.2, п.4.3.11.1, п.4.3.14. кредитного договору.

При цьому було враховано домовленість сторін, викладену в договорі №23 від 30.04.2014р. про внесення змін до кредитного договору: - починаючи з дати укладення цього договору та до 10.06.2014р. не застосовувати підвищений розмір процентів за невиконання позичальником зобовязання, визначеного підпунктом 4.3.11.1. пункту 4.3 статті 4 кредитного договору; - починаючи з дати укладення цього договору не застосовувати підвищений розмір процентів за невиконання позичальником у четвертому кварталі 2013р. зобовязання визначеного підпунктом 4.3.13.2 пункту 4.3. статті 4 кредитного договору.

Згідно розділу 3 кредитного договору нарахування плати за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту на суму заборгованості за кредитом за весь строк користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту по день, що передує дню повного його повернення, із розрахунку факт/360. Плата за користування кредитом нараховується банком 24 числа кожного місяця, в останній день кожного місяця та в термін, зазначений в п. 1.1. договору або у разі розірвання договору в день повернення кредиту в повному обсязі.

Плата за користування кредитом, нарахована за період з 25 числа попереднього місяця по 24 число поточного місяця (включно), сплачується щомісяця з 25 числа кожного місяця, але не пізніше останнього банківського дня того ж місяця (включно).

Договором № 25 від 29.10.2014р. кредитний договір № 79/07В від 13.12.2007р. був викладений в новій редакції.

Зокрема, було визначено, що плата за користування кредитом, нарахована/буде нарахована за період з 25.03.2014р. по 24.11.2014р. (включно) та несплачена позичальником, сплачується не пізніше 28.08.2015р.

Плата за користування кредитом, нарахована за період з 25 числа попереднього місяця по 24 число поточного місяця (включно), починаючи з 25.11.2014р., сплачується щомісяця з 25 числа кожного місяця, але не пізніше останнього банківського дня того ж місяця (включно).

Незважаючи на положення попереднього підпункту договору, в термін, зазначений в п. 1.1. договору, або у разі розірвання договору в день повернення кредиту в повному обсязі, позичальник зобов'язаний сплатити суму нарахованої плати за користування кредитом. При несплаті плати за користування кредитом у визначені в цьому пункті договору строки, з наступного банківського дня вона вважається простроченою.

Пунктом 4.2.5 кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін) було передбачено право банку у разі виникнення будь-якої несприятливої події, визначеної статтею 5 договору (зокрема, порушення позичальником та/або поручителем та/або майновим поручителем зобовязань/боргових зобовязань за договором) вимагати від позичальника достроково погасити боргові зобовязання в повному обсязі. Позичальник зобовязаний, не зважаючи на положення пункту 1.1 договору виконати таку вимогу і погасити боргові зобовязання в повному обсязі в строк не пізніше 10банківських днів з дня відправлення банком відповідної вимоги.

В пункті 9.2 кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін) сторони узгодили, що датою відправлення вважається у випадку надіслання рекомендованого листа дата відправлення повідомлення, передбаченого договором, яка вказується у відповідному документів (реєстр, квитанція тощо)відділення звязку, який надається при відправленні повідомлень.

На адресу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Кольорові метали м. Дніпропетровськ банком було направлено вимогу №3020/1-2 від 31.03.2015р., в якому, зокрема, зазначалось про наявність простроченого зобовязання зі сплати процентів в розмірі 131770,83доларів США, нарахованих за період з 25.11.2014р. по 24.02.2015р., та повідомлялось про необхідність сплати боргових зобов'язань (всієї суми отриманого кредиту, відсотків, штрафів, договірних санкцій тощо) протягом 10 банківських днів здати відправлення листа.

Згідно списку №305 від 01.04.2015р. поштових відправлень поданих до відділення зв'язку №32 вищезазначена вимога була відправлена 01.04.2015р., тому строк повного погашення боргових зобов'язань був встановлений 15.04.2015р.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення своїх зобовязань заборгованість за кредитом у встановлений строк не погасив.

За наведених обставин та виходячи з приписів ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 541, 543, 546, 553, 625, 628, 629, 1049, 1052, 1054 ЦК України місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4687499,99доларів США, суми простроченої заборгованості зі сплати процентів в розмірі 532812,49доларів США, нарахованих за період з 25.03.2014р. по 14.04.2015р. та суми строкової заборгованості зі сплати процентів, нарахованих за період з 15.04.2015р. по 05.05.2015р. в розмірі 30078,13 доларів.

Відповідає обставинам справи та чинному законодавству оскаржуване рішення і в частині відмови у стягненні з відповідача пені за несвоєчасну сплату процентів, нарахованої за період з 12.01.2015р. по 05.05.2015р. (включно) в розмірі 27379,13доларів США, суми пені за несвоєчасне повернення кредиту, нарахованої за період з 22.04.2015р. по 05.05.2015р. (включно) в розмірі 109375доларів США.

Так, пунктом 7.1 кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін) сторони встановили, що у разі порушення позичальником строків виконання будь-якого з боргових зобовязань (крім договірних санкцій, пені та штрафів), банк має право застосувати до позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного боргового зобовязання, за кожний календарний день прострочення виконання, включаючи день такого погашення, з розрахунку факт/360.

Позивач заявив до стягнення суму пені за несвоєчасну сплату процентів, нарахованої за період з 12.01.2015р. по 05.05.2015р. (включно) в розмірі 27379,13доларів США, суму пені за несвоєчасне повернення кредиту, нарахованої за період з 22.04.2015р. по 05.05.2015р. (включно) в розмірі 109375доларів США.

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 Цивільного кодексу України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю №15-93 від 19.02.1993р., дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України, а оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, то пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України гривні.

Стягнуто місцевим господарським судом з відповідача і 3% річних, нарахованих за загальний період з 12.01.2015р. по 05.05.2015р. (включно) за прострочення сплати процентів, в розмірі 1484,93доларів США.

Проте, оскаржуване рішення в частині стягнення 3% річних в розмірі 1484,93доларів США апеляційний суд вважає безпідставним, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже вище зазначалось та згідно з ст.ст. 192, 524, 533-535 ЦК України, законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Отже, незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня.

Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню і інші складові грошового зобов'язання, передбачені, зокрема при застосуванні статті 625 ЦК України.

Відповідна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України у справі № 6-79цс-14 від 02.07.2014р.

Не погоджується апеляційний суд і з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу за невиконання умов кредитного договору, а саме п. 4.3.9 кредитного договору (в редакції договору № 25 від 29.10.2014р. про внесення змін).

Так, посилаючись на порушення відповідачем підпунктів 4.3.9, 4.3.10.6, 4.3.11.5. 4.3.11.6 кредитного договору (в редакції договору № 25 від 29.10.2014р. про внесення змін) та обґрунтовуючи свої вимоги положеннями підпунктів 7.2.2, 7.2.3, 7.2.5 кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін), позивач просив стягнути з відповідача наступні штрафи:

- 152300грн. за порушення зобовязання, визначеного підпунктом 4.3.9 кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін);

- 152300грн. за порушення зобовязання, визначеного підпунктом 4.3.10.6 кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін);

- 4071597грн.19коп. за порушення зобовязання, визначеного підпунктами 4.3.11.5. (в розмірі 750000грн.) та 4.3.11.6 (в розмірі 3321597грн.19коп.) кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін).

Підпунктом 7.2.2. кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін) визначено, що банк має право застосувати до позичальника, а позичальник зобовязаний сплатити штраф у разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, визначених п. 4.3.9, п. 4.3.10., п. 4.3.11.1., п. 4.3.11.2. договору, в розмірі 152300грн. за кожний факт порушення кожного з зазначених зобов'язань.

В підпункті 7.2.3. кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін) сторони встановили право банку стягувати штраф у разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, визначених п. 4.3.11.3, п.4.3.11.5 договору в розмірі 150000грн.за кожний факт порушення кожного з зазначених зобовязань.

Згідно підпункту 7.2.5. кредитного договору (в редакції договору № 25 від 29.10.2014р. про внесення змін) передбачений штраф у разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, визначеного п. 4.3.11.6 договору, у розмірі 50% відсотків від суми, що була направлена не за призначенням, вказаним в п.4.3.11.5 договору, за кожний випадок невиконанні вищезазначеного зобов'язання.

Заявляючи вимоги про стягнення вищевказаних сум штрафів, позивач посилався на незабезпечення/не виконання відповідачем положень кредитного договору про направлення ТОВ Юмін не менше ніж 53% фактично отриманих грошових коштів від кожного відшкодування податку на додану вартість на погашення заборгованості за кредитним договором № 77/07В від 13.12.2007р., укладеним з ТОВ Любимівський кар'єр, або кредитними договорами № 10-0604/245к-07 від 22.06.2007р. та № 10-0604/246к-07 від 22.06.2007р., укладеними з ТОВ Трансмаш, або за кредитним договором № 10-0604/121к-07 від 11.04.2007р. та кредитним договором № 79/07В від 13.12.2007р., укладеними з відповідачем.

Місцевим господарським судом було відмовлено в позові в частині стягнення з відповідача сум штрафів за порушення зобовязання, визначеного підпунктами 4.3.11.5. (в розмірі 750000грн.) та 4.3.11.6 (в розмірі 3321597грн.19коп.) кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін) на загальну суму 4071597грн.19коп.

Відмовляючи у стягненні вищенаведених штрафів суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності вини Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Кольорові метали в неперерахуванні ТОВ Юмін, яке не стороною даного зобов'язання, вказаної частки фактично отриманих грошових коштів від кожного відшкодування податку на додану вартість на погашення заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи умови підпунктів 4.3.11.5. (в розмірі 750000грн.) та 4.3.11.6 (в розмірі 3321597грн.19коп.) кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін), які до зобовязань відповідача відносять виконання певних дій іншими юридичними особами, які не є сторонами даного кредитного зобовязання, матеріали справи та приписи ст.ст. 509, 510, 614 ЦК України, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для покладення на відповідача відповідальності у вигляді штрафів за не виконання умов підпунктів 4.3.11.5. та 4.3.11.6 кредитного договору.

Разом з цим, господарський суд не звернув уваги, що умови п. 4.3.9 кредитного договору (в редакції договору № 25 від 29.10.2014р. про внесення змін), також встановлюють зобовязання відповідача з проведення кредитових оборотів за поточними рахунками інших юридичних осіб, а з матеріалів справи не вбачається реальної можливості відповідача впливати на вчинення таких дій іншими особами та відповідно його вини у невиконання ними таких зобовязань, що виходячи за вищенаведеного, також виключає застосування до відповідача відповідальності у вигляді стягнення штрафу у сумі 152300,00грн.

Доданими до матеріалів справи документами підтверджується факт порушення відповідачем положень підпункту 4.3.10.6. кредитного договору (в редакції договору № 25 від 29.10.2014р. про внесення змін), тому оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідач штрафу за це порушення в розмірі 152300,00грн. є правомірним.

Таким чином, оскаржуване рішення господарського суду в частині стягнення з відповідача штрафу у сумі 152 300,00грн. за порушення зобовязання, визначеного підпунктом 4.3.9 кредитного договору (в редакції договору №25 від 29.10.2014р. про внесення змін) та в частині стягнення 3% річних в розмірі 1484,93доларів США прийнято з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою для його зміни у відповідних частинах.

При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи відповідача щодо безпідставної відмови судом у проведені у справі судово-економічної експертизи, оскільки це спростовується висновками викладеними у постанові ВГС України від 03.08.2016р. у даній справі, якою було скасовано ухвалу апеляційного суду про призначення у справі судово-економічної експертизи.

Окрім цього, відповідачем не подано апеляційному суду обґрунтованого контр- розрахунку стягнутих за оскаржуваним рішенням сум, що свідчить про безпідставність відповідних заперечень.

З огляду на обставини справи, а саме строк розгляду справи, належне повідомлення судом відповідача про час та місце судових засідань та можливість явки в судове засідання будь-якого представника відповідача, безпідставними є і доводи відповідача про прийняття судом оскаржуваного рішення за відсутності його представника.

Отже, в решті оскаржуване рішення слід залишити без змін, як таке, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави передбачені ст. 104 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2016р. у справі № 904/2421/16 в повному обсягу - відсутні.

Виходячи з приписів ст. 49 ГПК України та того, що спір у даній справі виник з неправильних дій відповідача, судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у даній справі слід віднести на відповідача у повному обсягу.

Щодо заяви відповідача про відстрочку виконання рішення у справі, то апеляційний суд, вважає за можливе задовольнити її частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відповідно до п.п. 7.1.1, 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому положення чинного господарського процесуального законодавства України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням наведеного суд самостійно вирішує питання стосовно достовірності доказів, достатності їх для винесення рішення, істинності відомостей, які містяться в доказах.

В обґрунтування відстрочення виконання рішення у справі відповідач посилається на перебування у скрутному фінансовому становищі, обумовленому тим, що велика кількість контрагентів ТОВ II «Кольорові метали» наразі перебуває у процесі значної стагнації, через що, спостерігається низький рівень проведення розрахунків за спожиту продукцію та брак наступних замовлень продукції ТОВ II «Кольорові метали». Наслідком викладеного, став відповідно, брак коштів на рахунках ТОВ II «Кольорові метали» та відповідно відсутність фінансових надходжень.

ТОВ II «Кольорові метали» є працедавцем для 123 працівників у регіоні із значним рівнем безробіття (Верхньодніпровський та Криничанський райони Дніпропетровської області).

Крім того, кредиторська заборгованість підприємства на сьогоднішній день складає 44 865 046,62 грн. Водночас ТОВ II «Кольорові метали» несе навантаження зі сплати грошових коштів у центральний та місцевий бюджети, серед іншого, у вигляді плати за користування землею, екологічного податку, тощо на загальну суму 281 816, 52 грн. щомісяця.

У звязку з тим, що значна частина ринку збуту продукції підприємства знаходилось на території Російської Федерації, на сьогоднішній день споживачі такої продукції відмовляються від своїх замовлень та від раніше укладених договорів. Так, ТОВ II «Кольорові метали» мало довготривалий Договір поставки № 1/15 від 12.04.2015 року, укладений з ТОВ «Мінеральна компанія» (м. Москва, Російська Федерація), втім через вищевказані чинники зазначений договір не вдалось реалізувати та підприємства втратило багатомільйонне замовлення.

На внутрішньому ринку також ситуація не є кращою. Велика кількість контрагентів ТОВ II «Кольорові метали» наразі перебуває у процесі значної стагнації, через що, спостерігається низький рівень проведення розрахунків за спожиту продукцію та брак наступних замовлень продукції ТОВ II «Кольорові метали».

Підприємства шукає шляхи вирішення вказаних питань шляхом укладання графіків розстрочення, судового порядку стягнення боргів. Зокрема 01.09.2016 року ТОВ II «Кольорові метали» та ТОВ «Чаплинський гранітний карєр» (боржник) підписано графік погашення заборгованості, який передбачає поступову сплату боржником боргу на адресу ТОВ II «Кольорові метали».

Також, ТОВ II «Кольорові метали» одержало судове рішення про стягнення на свою користь з ТОВ «Бритиш Моторе Україна» 1 865 845,33 грн., яке знаходиться на стадії виконання, що дасть змогу розрахуватися з позивачем.

Одночасне стягнення всієї грошової суми за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016 року по справі № 904/4318/15 у такому великому розмірі призведе до невідворотнього банкрутства підприємства, що врешті-решт зробить взагалі неможливим власне саме виконання рішення суду. Між тим, надання відстрочки виконання рішення суду, надасть можливість працювати підприємству та акумулювати грошові кошти для розрахунків за рішенням суду задля його виконання.

З огляду на вищенаведені доводи, які підтверджується поданими відповідачем доказами, а саме довідками про кількість працюючих працівників на підприємстві, його значенням для економіки Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, наявність великої дебіторської та кредиторської заборгованості, відсутність грошових коштів на рахунках у банківських установах, існуванням зобовязання по сплаті орендної плати за землю, фінансовою звітністю, договором поставки № 1/15 від 12.04.2015 року, укладеним з ТОВ «Мінеральна компанія», графіком погашення заборгованості від 01.09.2016р., підписаним між ТОВ II «Кольорові метали» та ТОВ «Чаплинський гранітний карєр», ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2014 року по справі № 904/2871/14 та рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2014 року по справі № 904/2871/14 щодо стягнення з ТОВ «Бритиш Моторе Україна» на користь ТОВ II «Кольорові метали» 1 865 845,33 грн., постановами органів ДВС про арешт коштів та майна відповідача, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2016 року по справі № 904/7333/16 про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство до розгляду, які свідчать про наявність виняткових обставин, що роблять виконання судового рішення неможливим, оскільки невідкладне та одночасне виконання рішення у даній справі призведе до остаточної втрати платоспроможності підприємства, порушення провадження у справі про банкрутство відповідача та унеможливить погашення вимог позивача та інших кредиторів, натомість відстрочення його виконання надасть можливість здійснювати господарську діяльність та акумулювати грошові кошти для розрахунків за рішенням суду задля його виконання, апеляційний суд вбачає підстави, встановлені 121 ГПК України, з урахуванням інтересів як позивача, так і відповідача, для відстрочки виконання даної постанови на строк шість місяців до 20.04.2017р.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106, 121 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові Метали" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016 року у справі № 904/4318/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016 року у справі № 904/4318/15 - змінити, виклавши абзаци другий та третій резолютивної частини в наступній редакції:

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Кольорові метали м. Дніпропетровськ (Ідентифікаційний код 32495368, місцезнаходження 49000. м. Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, буд. 5, кімната 28) на користь Публічного акціонерного товариства ВТБ Банк м. Київ (Ідентифікаційний код 14359319, місцезнаходження 01004, м. Київ, ОСОБА_3 Шевченко/вул. Пушкінська, буд. 8/26) суму простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 4687499,99доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 99058101 грн.35коп.), суму строкової заборгованості зі сплати процентів в розмірі 30078,13 доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 635622 грн.92коп.), суму простроченої заборгованості зі сплати процентів в розмірі 532812,49 доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 11259604 грн.), суму штрафу в розмірі 152300 грн. за порушення зобовязання, визначеного пунктом 4.3.10.6 кредитного договору (в редакції договору № 25 від 29.10.2014р. про внесення змін) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 73080грн.

- відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення суми пені за несвоєчасну сплату процентів, нарахованої за період з 12.01.2015р. по 05.05.2015р. (включно) в розмірі 27379,13 доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 578586 грн.59коп.), суми пені за несвоєчасне повернення кредиту, нарахованої за період з 22.04.2015р. по 05.05.2015р. (включно) в розмірі 109375доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 2311355грн.70коп.), суми 3% річних, нарахованих за прострочення сплати процентів, в розмірі 1484,93 доларів США (за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим НБУ станом на 05.05.2015р. становить 31380грн.09коп.), суми штрафу в розмірі 152300 грн., суми штрафу в розмірі в розмірі 750000грн. та суми штрафу в розмірі 3321597грн.19 коп.

В решті рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016 року у справі № 904/4318/15 залишити без змін.

Відстрочити виконання даної постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі № 904/4318/15 на шість календарних місяців з дати прийняття, тобто до 20.04.2017р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями Кольорові метали м. Дніпропетровськ (Ідентифікаційний код 32495368, місцезнаходження 49000. м. Дніпропетровськ, вул. Челюскіна, буд.5, кімната 28) на користь державного бюджету судовий збір у сумі 80 388,грн. за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Дніпропетровської області видати відповідні накази згідно вимог ст.ст. 116, 117 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Л.М. Білецька

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.10.2016 року.