КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2016 р. Справа№ 910/10171/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Яценко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-ПРИКАРПАТТЯ»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 31.08.2016

у справі № 910/10171/16 (суддя Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Прикарпаття»,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦМОНТАЖ-ССХ»,

про стягнення 89 837,02 грн,

за участю представників:

від позивача: Дєміров І.В. - представник (довіреність від 10.06.2016 №10/6);

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» (надалі - ТОВ «Станіславська торгова компанія», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦМОНТАЖ-ССХ» (надалі - ТОВ «СПЕЦМОНТАЖ-ССХ», відповідач) про стягнення 89 837,02 грн, з яких 52 673,81 грн основного боргу та 37 163,21 грн неустойки, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду від 31.08.2015 №60-0815.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2016 було здійснено заміну позивача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» на Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-ПРИКАРПАТТЯ».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 у справі №910/10171/16 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-ПРИКАРПАТТЯ» у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-ПРИКАРПАТТЯ» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення судом першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним і неповним дослідженням доказів, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.10.2016 колегією суддів у складі: головуючий суддя Мальченко А.О.., судді Жук Г.А., Дикунська С.Я. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 26.10.2016.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач свого уповноваженого представника у судове засідання не направив, про відкладення розгляду справи клопотань не заявляв, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення даній особі відповідного поштового відправлення.

Вислухавши думку представника позивача щодо можливості розгляду справи за відсутності відповідача, колегія суддів, порадившись, ухвалила здійснити розгляд справи за наявними у ній матеріалами та за відсутності уповноваженого представника відповідача.

26.10.2016 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 31.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» (в тексті договору - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦМОНТАЖ-ССХ» (в тексті договору - підрядник) був укладений договір підряду №60-0815 (надалі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується своїми силами та на власний ризик виконати роботи, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплатити їх вартість (пункт 1.1. договору).

Згідно з пунктом 1.2. договору під роботами сторони розуміють виконання підрядником наступних видів робіт: електромонтаж насосної станції пожежогасіння, виготовлення та поставка шафи керування насосною пожежогасіння, здача насосної станції пожежогасіння державній службі з надзвичайних ситуацій.

Місце виконання робіт: будівництво підприємства з виробництва комбікормів продуктивністю 10 т/год. за адресою: вул. Звягельська, 19А, с. Оліївка, Житомирський район, Житомирська область (пункт 1.3. договору).

Пунктом 3.1. договору визначено, що підрядник зобов'язаний розпочати виконання робіт протягом десяти календарних днів з моменту оплати авансу і зобов'язаний виконати роботи, передбачені умовами договору, протягом двадцяти п'яти календарних днів з моменту отримання авансового платежу на поточний рахунок.

Положеннями пункту 5.1. договору сторонами визначений порядок оплати за виконані роботи, а саме:

- авансовий платіж в розмірі 52 673,81 грн, з ПДВ, здійснюється замовником на поточний рахунок підрядника протягом десяти банківських днів з моменту підписання Договору (пункт 5.1.1. договору);

- оплату за фактично виконані підрядником роботи на підставі підписаного замовником та підрядником останнього акту приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в та довідки про їх вартість форми КБ-3 протягом п'ятнадцяти банківських днів з моменту їх підписання, за вирахуванням раніше сплачених коштів (пункту 5.1.2. договору).

Відповідно до пункту 6.7. договору замовник не пізніше п'яти робочих днів від дня отримання акту приймання-передачі виконаних робіт форми КБ-2в зобов'язаний підписанти і направити підряднику підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт або надати мотивовану відмову щодо приймання виконаних робіт із зазначенням необхідних доопрацювань (усунення недоліків, дефектів, тощо) та вказуванням строку їх виконання та інших умов. Строки встановлені замовником щодо усунення недоліків (дефектів) є для підрядника обов'язковими. Підрядник зобов'язаний виправити вказані в мотивованій відмові недоліки, інакше роботи вважаються невиконаними, а замовник відповідно має право на вибір: не приймати такі роботи; вимагати повернення попередньо сплачених коштів в повному обсязі; вимагати відшкодування завданих збитків та понесених витрат; сплати штрафних санкцій; затримати подальші платежі, до моменту усунення підрядником недоліків (дефектів).

Відповідно до пункту 10.2. договору підрядник, за вимогою замовника, зобов'язаний сплатити йому неустойку в розмірі 3 % від вартості договірної ціни, за кожен день прострочення зобов'язання у випадку порушення строків (терміну) виконання робіт (початку виконання робіт, виконання етапів робіт, завершення виконання робіт, здачу результатів робіт, тощо), порушення строків виправлення/усунення недоліків (дефектів) та/або заміни неякісних матеріалів, ресурсів, обладнання, устаткування, деталей, порушення інших строків та зобов'язань, передбачених договором для підрядника.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2015 року, а в частині виконання усіх зобов'язань, у тому числі, гарантійних - до повного їх виконання (пункт 12.1. договору).

За правовою природою укладений сторонами договір є договором підряду, за яким, відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Стаття 854 Цивільного кодексу України до обов'язків замовника відносить, зокрема, оплату виконаної підрядником роботи після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно з частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Виходячи з приписів статей 173, 193 Господарського кодексу України, статей 526, 629 Цивільного кодексу України, сторони мають виконувати зобов'язання належним чином відповідно до його умов та вимог закону, при цьому, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Місцевий господарський суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» на виконання умов договору перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПЕЦМОНТАЖ-ССХ» грошові кошти в сумі 52 673,81 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 20.10.2015 №13533 (а.с.22).

02.03.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» звернулось до ТОВ «СПЕЦМОНТАЖ-ССХ» з претензією вих.№002/03-16, яка містить вимогу про повернення 56 673,81 грн авансового платежу, сплаченого за договором підряду від 31.08.2015 №60-0815 у зв'язку з невиконанням робіт за ним (а.с.23-26).

Як стверджує Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» в позовній заяві, відповідач на вказану претензію не відповів, сплачений авансовий платіж не повернув, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

В подальшому, як встановлено місцевим судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» (в тексті договору - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-ПРИКАРПАТТЯ» (в тексті договору - новий кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги від 06.07.2016 № 19-05/2016/16, відповідно до умов якого первісний кредитор уступає, а новий кредитор отримує право вимоги, в тому числі і грошове, яке належить первісному кредитору відповідно до договорів та/або інших документів, укладених між первісним кредитором та його контрагентом-боржником, вказаний у додатку № 1 до даного договору (пункт 1.1. договору відступлення).

Згідно з вказаним додатком в порядку та умовах, визначених цим договором, первісний кредитор уступає, а позивач отримує право вимоги, яке належить первісному кредитору, зокрема, за спірним договором.

Частиною 1 статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого первісний кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити.

Згідно з частиною 1 статті 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 516 Цивільного кодексу України).

У зв'язку з відступленням права вимоги за договором під час розгляду справи суд першої інстанції здійснив заміну позивача у справі.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем на виконання умов були складені акти приймання виконаних робіт форми №КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт форми №КБ-3.

В подальшому 30.06.2016 вказані первинні документи були направлені замовникові на адресу, зазначену в розділі ХІV договору (місцезнаходження та банківські реквізити сторін), що підтверджується описом вкладення у цінний лист, наявним у матеріалах справи.

Проте, в порушення пункту 6.7. договору, відповідно до вимог якого замовник не пізніше 5-ти робочих днів з дня отримання актів приймання виконаних робіт зобов'язаний або підписати і направити підряднику вказані акти, або надати мотивовану відмову щодо приймання виконаних робіт, замовник за договором не здійснив підписання актів, довідок та не повернув їх виконавцю робіт. Мотивованої письмової відмови щодо приймання робіт із зазначенням необхідних доопрацювань (усунення недоліків, дефектів, тощо) та наданням строку для їх виконання або інших умов на адресу відповідача не надходило.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

З урахуванням вказаної норми законодавства та положень договору, колегією суддів відхиляється наданий позивачем лист ТОВ «Станіславська торгова компанія» без дати та номеру з повідомленням про неприйняття робіт та заміну кредитора у зобов'язанні, який був направлений на адресу відповідача лише 06.08.2016, що вказує на недотримання замовником вимог умов пункту 6.7. договору щодо своєчасної відмови від прийняття робіт чи внесення будь-яких зауважень стосовно їх якості чи виконання.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача попередньої оплати за договором в сумі 52 673,81 грн задоволенню не підлягає, оскільки факт невиконання робіт за договором, як це зазначено позивачем, не підтверджується наявними у справі доказами. Порушення умов договору виникло саме з вини позивача у вигляді не підписання документів, які підтверджують виконання відповідачем робіт за договором.

Позовна вимога про стягнення з відповідача 37 163,21 грн неустойки задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від вимоги про стягнення основної заборгованості, безпідставність заявлення якої було встановлено судом.

За приписами статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 у справі №910/10171/16 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-ПРИКАРПАТТЯ» задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись статтями 4-3, 32-34, 43, 44, 49, 96, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗ-ПРИКАРПАТТЯ» на рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 у справі №910/10171/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 у справі №910/10171/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/10171/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук