ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2016 р.Справа № 916/1916/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Туренко В.Б.

суддів Поліщук Л.В., Таран С.В.

при секретарі судового засідання: Земляк А.В.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача не з'явився, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Іллічівський морський торговельний порт

на рішення господарського суду Одеської області від 29.08.2016 року

у справі № 916/1916/16

за позовом Державного підприємства Іллічівський морський торговельний порт

до Товариства з обмеженою відповідальністю Мілленіум 2003

про стягнення заборгованості у розмірі 166937,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

15.07.2016 року Державне підприємство "Іллічівський морський торговельний порт" звернулось до місцевого господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мілленіум 2003" про стягнення заборгованості у розмірі 166937,32 грн. за користування земельною ділянкою, яка визначена як територія спільної діяльності згідно договору № 694-0, в тому числі інфляційних та річних за прострочення відшкодування вказаних витрат.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.08.2016 року (суддя Зайцев Ю.О.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 05.09.2016 року, у задоволені позову відмовлено. Рішення мотивоване тим, що між сторонами відсутній договір про компенсацію земельного податку, отже у відповідача відсутній обов'язок щодо компенсації позивачу сплаченого ним земельного податку.

Не погодившись з рішенням суду, позивач 13.09.2016 року звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, стягнути з ТОВ "Мілленіум 2003" на користь ДП "Іллічівський морський торговельний порт" 153759,12 грн. основного боргу, 3203,68 грн. 3 % річних та 9974,52 грн. інфляційних, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

В судовому засіданні 27.10.2016 року представником позивача було надано клопотання про зміну найменування юридичної особи ДП "Іллічівський морський торговельний порт" на ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ" із наданням відповідного витягу з ЄДРПОУ станом на 28.09.2016 року.

Колегією суддів зазначене клопотання задоволено, змінено найменування юридичної особи позивача ДП "Іллічівський морський торговельний порт" на ДП "Морський торговельний порт "Чорноморськ".

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

Між Державним підприємством Іллічівський морський торговельний порт (Порт) та Товариством з обмеженою відповідальністю Мілленіум 2003 (Підприємство) було укладено договір про спільну діяльність в Іллічівському морському торговельному порту (договір простого товариства) № 694-0 від 31.10.2007 року (надалі - Договір № 694-0), відповідно до умов якого Позивач та Відповідач зобовязувались обєднати свої вклади та без створення юридичної особи спільно діяти з метою отримання прибутку, шляхом:

- організації та експлуатації Комплексу на базі Митно-ліцензійного складу № 22 ІМТП, складу Цивільної оборони, складу № 26 зі службово-побутовою будівлею та прилеглою територією для облаштування пункту всіх видів контролю і огляду, у тому числі державними органами, автотранспорту та вантажів, виїжджаючих за територію ІМТП, автотранспортом, надання складських послуг, у тому числі послуг митно-ліцензійного складу, а також інших послуг з метою збільшення ефективності фінансово-господарської діяльності, а також послуги по зберіганню вантажів, у тому числі в контейнерах, рефконтейнерів, відстій вантажного транспорту з метою розвантаження оперативних площ.

- організація додаткового виїзду за територію ІМТП в районі вул. Транспортній, 17.

Строк дії договору до 31.12.2032 року.

До договору про спільну діяльність було укладено додаткову угоду №1 від 14.12.2007 року (з додатками №1 та №2 від 14.12.2007 року) та додаткову угоду № 2 від 27.12.2007 року.

Відповідно до умов п. 2.3 Договору № 694-0, сторони здійснюють спільну діяльність переважно на території ДП ІМТП з використанням інженерних та інших споруд виробничих приміщень, виробничого обладнання і транспортних засобів, а також іншого належного учасникам майна на умовах, передбачених даним договором.

Межі території, яка використовується для цілей спільної діяльності і основні фонди ДП "ІМТП", розміщені на цій території, зазначаються на схемі у Додатку № 4 до цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору №694-0 на період дії цього договору ведення спільних справ учасників покладається на Підприємство і здійснюється ним як уповноваженим учасником цього договору, особою відповідно до положень договору та чинним законодавством України. Спільна діяльність здійснюється під загальним контролем посадових осіб, призначених відповідними наказами.

Розділом 5 даного договору передбачені вклади сторін в спільну діяльність, їх правовий статус, оцінка, строки та порядок внесення вкладів, фінансування витрат.

Пунктом 5.5 Договору № 694-0 передбачено, що для здійснення спільної діяльності у відповідності з даним договором, ТОВ Мілленіум 2003, як стороні, уповноваженій на ведення спільних справ, на строк дії даного договору передає у тимчасове користування (без права розпорядження) майно, перелік якого наведено у Додатку № 1. Така передача оформлюється актом приймання-передачі і підписується уповноваженими представниками сторін.

В період з липня по грудень 2015 року, ДП ІМТП направляло на адресу відповідача листи щодо відшкодування витрат, повязаних з користуванням земельною ділянкою, яка визначена як територія спільної діяльності згідно Договору № 694-0.

ТОВ Мілленіум 2003 було повернуто на адресу ДП ІМТП підписані зі свого боку акти виконаних робіт, а виставлені йому рахунки товариство не оплатило.

Вказані вище обставини зумовили звернення позивача з позовом до ТОВ Мілленіум 2003 про стягнення 166937,32грн., з яких 153759,12 грн. основний борг, 3203,68 грн. 3% річних та 9974,52 грн. інфляційних витрат.

Господарський суд Одеської області, відмовляючи в позові мотивував тим, що умовами договору №694-0 не визначено обов'язку відповідача здійснювати компенсацію витрат сплати за земельну ділянку, яку сторони спільно використовують. Акти здачі-прийняття робіт за вказаним договором не є належними та допустимими доказами, оскільки даний договір є договором про спільну діяльність підприємств, а компенсація за отримані послуги відповідно до п.4.1.6 договору здійснюється на підставі окремо укладених договорів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Правовідношення сторін за договором про спільну діяльність регулюються главою 77 Цивільного кодексу України.

В позовній заяві позивач, як на підставу стягнення заявленої заборгованості за користування земельною ділянкою, зазначає земельну ділянку, яка визначена як територія спільної діяльності згідно Договору № 694-0.

Вказаним договором та додатковими умовами до нього сторонами визначено умови спільної діяльності підприємств та отримання спільного прибутку.

Відповідно до ст. 1137 Цивільного кодексу України порядок відшкодування витрат і збитків, пов'язаних із спільною діяльністю учасників, визначається за домовленістю між ними. У разі відсутності такої домовленості кожний учасник несе витрати та збитки пропорційно вартості його вкладу у спільне майно.

Згідно п 4.1.6. вбачається що Порт на підставі окремо укладених договорів забезпечує підприємству можливість використання для цілей спільної діяльності за цим договором: портових інженерних споруд, електро-, тепло- та водопостачання, всіх видів комунікації в межах їх існуючих технічних можливостей з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок спільної діяльності.

Пунктом. 5.13 передбачено, що всі послуги, які надаються Портом Підприємству або Підприємством Порту здійснюються на основі окремих договорів.

Відповідно до п. 6.1. договору прибуток від спільної діяльності сторін визначається в порядку, передбаченому діючим законодавством України, та утворюється після відшкодування з виручки, отриманої по результатам спільної діяльності за звітний період, витрат, понесених Підприємством, та/або Портом, згідно даного договору.

Згідно п. 6.5 Підприємство нараховує, утримує та перераховує в бюджет податок на прибуток від спільної діяльності відповідно до діючого законодавства України, а також інші податки та обов'язкові платежі.

Отже, ані умовами договору № 694-0 від 31.10.2007 року, ані додатковими угодами не визначено обовязку відповідача здійснювати компенсацію витрат плати за землю. Будь-якого іншого договору про компенсацію плати за землю укладеного між сторонами суду першої та апеляційної інстанції надано не було.

Частиною 2 ст. 14 Цивільного кодексу України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Тобто, зобов'язання Позивача, які визначені Податковим кодексом України щодо сплати земельного податку не можуть створювати обов'язків для ТОВ Мілленіум 2003, так як відповідно до правовстановлюючих документів на земельну ділянку саме Позивач є особою яка зобов'язана сплачувати земельний податок до моменту припинення права постійного користування.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що між позивачем та відповідачем відсутній договір про компенсацію земельного податку у відповідача відсутній обов'язок щодо компенсації позивачу сплаченого ним земельного податку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Змінити найменування юридичної особи позивача Державного підприємства Іллічівський морський торговельний порт на Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ".

Рішення господарського суду Одеської області від 29.08.2016р. у справі №916/1916/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 31.10.2016р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран