РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2016Справа №910/18235/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна"
провідшкодування шкоди 50 000,00 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача не з'явились
від відповідачане з'явились

У судовому засіданні 26.10.2016, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про відшкодування шкоди 50 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "СК "Провідна" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/0666669/1404 від 28.03.2014, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Peugeot 308», державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1166, Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ СК "ПЗУ Україна", позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 50 000,00 грн. шкоди в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2016 порушено провадження у справі № 910/18235/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 26.10.2016.

21.10.2016 через загальний відділ діловодства господарського суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України на виконання вимог ухвали суду надійшли відомості щодо страхової компанії, якою видано Поліс № АІ/1322216, цивільно-правова відповідальність якого водія застрахована за вказаним полісом, який автомобіль був застрахований за даним полісом та термін дії зазначеного полісу, ліміти відповідальності страховика та розмір франшизи.

16.08.2016 до канцелярії суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна", відповідно до якої позивач повідомив про відсутність аналогічного спору та просив суд розглядати справу без їх участі, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 26.10.2016, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 927, з якого вбачається, що ухвала про порушення провадження у справі була отримана відповідачем 17.10.2016.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

28 березня 2014 року за договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/0666669/1404 ПрАТ «СК «Провідна» було застраховано автомобіль марки «Peugeot 308», державний номер НОМЕР_1, страхувальник - ОСОБА_1, вигодонабувачем по договору є ПАТ КБ «Правекс-Банк».

Пунктом 13 договору визначено строк його дії з 28.03.2014 по 28.03.2015.

З Відомостей про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 08.12.2014 на дорозі Т-14-02 Східниця-Пісочна, 59 км. 500 м. мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобіля «Peugeot 308», державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, під його керуванням та автомобіля «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2, під керуванням водія ОСОБА_3.

Постановою Трускавецького міського суду від 08.05.2015 у справі № 457/35/15-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України, проте до адміністративної відповідальності не притягнуто, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

09.12.2014 страхувальник звернувся до позивача із заявою № про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Peugeot 308», державний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження у ДТП, відповідно до Звіту № 1334/14 від 15.12.2014 складає 79 374,85 грн.

21.01.2015 позивачем на підставі рахунку № 1441 від 20.01.2014 було складено страховий акт № на суму 75 047,90 грн. Виплата страхового відшкодування позивачем на рахунок СТО підтверджується платіжним дорученням № 0002292 від 22.01.2015 на суму 75 047,90 грн.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_2, підтверджується постановою Трускавецького міського суду від 08.05.2015 у справі № 457/35/15-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що Турків Василь Ігорович, як страхувальник, та ПрАТ СК "ПЗУ Україна", як страховик, уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв станом на 08.12.2014 (Поліс АІ/1322216), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ 21093», державний номер НОМЕР_2, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Peugeot 308», державний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/0666669/1404 від 28.03.2014, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Peugeot 308», державний номер НОМЕР_1.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АІ/1322216) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза - 0,00 грн., таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в межах встановленого ліміту, а саме 50 000,00 грн., що відповідає розміру заявлених позовних вимог.

В матеріалах справи наявна копія заяви позивача на виплату відшкодування в порядку регресу за вих. № 03-17/1133 від 29.01.2015, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана відповідачем 02.02.2015. Вказана претензія була залишена відповідачем без реагування, страхове відшкодування не сплачено.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Враховуючи не здійснення виплати відповідачем на користь позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 50 000,00 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1 378,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (18235, м. Київ, вул. Січових Стрільців, ідентифікаційний код 20782312) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 25, ідентифікаційний код 23510137) 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. - страхового відшкодування, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.10.2016

Суддя Пукшин Л.Г.