РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016Справа №910/17541/16

За позовом Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД";

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

про стягнення 128 414,99 грн.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Суховерко О.В., представник, довіреність № 198/16 від 12.01.2016 р.;

Від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність № б/н від 18.10.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 107 012,49 грн. заборгованості за договором поставки № 78767 від 30.09.2014 р. та 21 402,50 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2016 року порушено провадження у справі № 910/17541/16, розгляд справи призначено на 18.10.2016 р.

У судовому засіданні 18.10.2016 р. представником позивача була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній просить суд, стягнути з відповідача 89 512,47 грн. заборгованості за договором поставки № 78767 від 30.09.2014 р. та 21 402,50 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3.10., 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. У разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Приймаючи до уваги, що вищевказана заява не суперечить вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду, у зв'язку з чим спір у даній справі вирішується виходячи з нової ціни позову.

У судовому засіданні 18.10.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Спільним українсько-естонським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Оптіма-Фарм, ЛТД» (продавець) та Фізичною особою-підприсмцем ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір поставки № 78767 від 30.09.2014 року (надалі - договір) лікарських засобів та виробів медичного призначення (надалі - товар), за яким продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього грошову суму відповідно до умов договору.

Позивач виконав свої зобов'язання по договору в повному обсязі, що підтверджується відповідними видатковими накладними.

Відповідно до п. 6.1. договору, оплата покупцем товару за цим договором здійснюється шляхом попередньої оплати або з відстроченням платежу. При цьому порядок оплати за договором (попередня оплата чи оплата з відстроченням платежу) обирається покупцем при поданні замовлення на поставку.

Відповідно до п. 6.2. договору при здійсненні покупцем оплати товару за договором з відстроченням платежу строк, протягом якого покупець зобов'язаний здійснити оплату за товар на користь продавця, визначається продавцем у видаткових накладних на товар, який поставляється.

У порушення взятих на себе зобов'язань відповідач вартість товару, у встановлений строк, не оплатив.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У судовому засіданні 18.10.2016 р. представником позивача була подана заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній зазначає про часткову оплату частини заборгованості відповідачем та просить суд стягнути з останнього 89 512,47 грн. заборгованості за договором поставки № 78767 від 30.09.2014 р.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості за поставлений товар суду не надано, а представник відповідача у судовому засіданні визнав заборгованість перед позивачем у розмірі 89 512,47 грн., позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 89 512,47 грн. підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 21 402,50 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 2 ст. 536 ПК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 10.4. договору за умови прострочення відповідачем строків оплати за товар за цим договором, він повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі двадцяти відсотків від простроченої суми оплати.

Здійснивши перерахунок процентів за користування чужими грошовими коштами, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 21 402,50 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" у повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04212, АДРЕСА_1; ідент. код НОМЕР_1) на користь Спільного українсько-естонського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма-Фарм, ЛТД" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-А, ) заборгованість в розмірі 89 512 (вісімдесят дев'ять тисяч п'ятсот дванадцять) грн. 47 коп., 21 402 (двадцять одну тисячу чотириста дві) грн. 50 коп. відсотків за користування чужими грошовими коштами та 1 926 (одну тисячу дев'ятсот двадцять шість) грн. 22 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О. В. Мандриченко
Дата складання рішення 21.10.2016 р.