ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.16р. Справа № 904/6888/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь", м. Дніпропетровськ

про стягнення штрафних санкцій

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: заступник начальника відділу виконавчих проваджень та проваджень у справах про банкрутство ОСОБА_1, довіреність № 14-127 від 13.05.2014;

від відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність № 143 від 01.04.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (далі - відповідач), у якій виклало вимогу про стягнення 7% штрафу у сумі 668737,90 грн, з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору № 188/14-ПР купівлі-продажу природного газу, укладеного між сторонами 27.12.2013.

12.09.2016 відповідач до суду надав відзив, у якому проти позову заперечив, посилаючись на той факт, що на момент звернення позивача до суду з цим позовом відповідач у добровільному порядку виконав зобов'язання щодо сплати основного боргу, а також завдані позивачу збитки через незначний період прострочення основного зобов'язання компенсовані останньому сплатою пені, інфляційних втрат та 3% річних, які були нараховані та заявлені у справі № 904/5711/15. А відтак, на думку відповідача, стягнення штрафу за одне і те ж саме порушення основного зобов'язання є прибутком для позивача, тим самим створює додаткове фінансове навантаження на ТОВ "Металургійний завод "Дніпросталь"", що й так знаходиться у скрутному фінансовому становищі. Враховуючи викладене відповідач заявив клопотання про зменшення розміру штрафу на 100%.

На підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 13.09.2016 було оголошено перерву до 26.09.2016.

22.09.2016 відповідач подав доповнення до відзиву, яким повністю підтримав раніше заявлені доводи, надавши при цьому докази скрутного фінансового стану підприємства.

Розпорядженням господарського суду Дніпропетровської області від 26.09.2016 № 742, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 904/6888/16 у звязку з поданням суддею Дубініним І.Ю. заяви про відставку. За результатами повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду у відповідності до вимог ст. 21 Господарського процесуального кодексу України ця справа передана на розгляд судді Воронько В.Д.

Ухвалою від 29.09.2016 справа прийнята суддею Воронько В.Д. до свого провадження та призначена до розгляду на 11.10.2016.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 11.10.2016 оголошено перерву до 20.10.2016.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (покупець, відповідач) було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 188/14-ПР.

Продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб (п. 1.2. договору).

Продавець передає покупцеві з 01.01.2014р. по 31.12.2014 р. газ обсягом до 21450 тис. куб. м. (п. 2.1. договору).

Приймання передача газу, переданого продавцем покупцю у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання передачі газу (п. 3.3. договору).

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4. договору).

Відповідно до п. 6.1. договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором (п. 7.1 договору).

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. Договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цього договору, він повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

В пункті 9.3 договору сторони зазначили, що строк, протягом якого вони можуть звернутись до суду з вимогами про стягнення боргу, відсотків річних, штрафів, пені, встановлюється тривалістю п'ять років.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 11.1. договору).

На виконання умов договору позивачем у грудні 2014 року було поставлено, а відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 9 553 398,52 грн, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2014 на суму 9 553 398,52 грн.

Оплата отриманого газу вчасно здійснена не була, тому Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" про стягнення 9 553 398,52 грн основного боргу, 818 181,71 грн інфляційних втрат, 693 602,91 грн пені, 51 038,70 грн 3% річних.

Відповідно до платіжного доручення № 939 від 19.03.2015 відповідач сплатив позивачу 9 553 398,52 грн з призначенням платежу: оплата за природний газ за грудень 2014 року за договором № 188/14-ПР від 27.12.2013.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2015 по справі № 904/5711/15 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" стягнуто 662 194,47 грн пені, 49 468,28 грн 3 % річних, 818 181,71 грн інфляційних втрат, в задоволенні вимог про стягнення основного боргу відмовлено у зв'язку з його погашенням до звернення позивача до суду з позовом.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 рішення суду змінено, розмір стягуваної пені зменшено до 30%, а саме до 198658,35 грн, в решті рішення суду залишено без змін.

10.08.2016 ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" штрафу у сумі 668737,90 грн, передбаченого п. 7.2 договору між сторонами.

Відповідач проти позову заперечив та вказав, що на сьогоднішній день негайна сплата штрафу об'єктивно є неможливою. Господарські витрати у вигляді комунальних платежів, заробітної лати із нарахуваннями, податків, інших обов'язкових платежів за останній рік та по теперішній час сплачувались підприємством не за рахунок доходів, отриманих від реалізації продукції, а із власних резервів, які на сьогоднішній день вичерпано. Підприємство веде переговори з кредитними установами, але отримання кредитних коштів для погашення боргів зараз неможливо.

В зв'язку із політичною та економічною кризою більшість контрагентів, у тому числі іноземні, не в змозі здійснювати оплату за раніше поставлений товар. ТОВ "МЗ "Дніпросталь" не має можливості звернутись за захистом своїх прав та інтересів в Луганській та Донецькій областях, оскільки судова та виконавча система з причин АТО майже не працює.

Свідченням вкрай складного фінансового положення ТОВ "МЗ "Дніпросталь" є той факт, що з 01.11.2014 на підприємстві встановлено семичасовий робочий день, відповідно, заробітна плата працівників стала значно нижчою, оскільки дорівнює пропорційно відпрацьованому часу. Значно скоротилась реалізація продукції, оскільки 60% виробленого товару реалізовувалось на території Російської Федерації, а зараз поставки не здійснюються.

Також відповідач наголошує, що пред'явлений до стягнення розмір штрафу є непомірно великим, станом на момент звернення позивача до суду основного боргу не існувало (зобов'язання виконано у добровільному порядку та у повному обсязі), період прострочення є незначним (2,5 місяці), в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження збитків, які зазнав позивач через несвоєчасне виконання грошового зобов'язання і відомостей щодо його майнового стану.

Здійснені позивачем нарахування мають постійний характер, внаслідок чого неустойка перетворюється на джерело невиправданих додаткових прибутків для позивача та додаткове фінансове навантаження для відповідача, що не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності та розумності. Позивач жодного разу не скористався своїм правом щодо обмеження чи припинення постачання газу, хоча це є ефективним засобом стимулювання до належного виконання зобов'язань. Аналогічні правові висновки викладені в постановах ВГСУ від 24.07.2013 по справі № 5020-1275/2012, 24.02.2014 по справі № 911/2144/13, 13.03.2014 по справі № 911/3281/13, 28.10.2015 по справі № 912/670/15.

Прострочення по оплаті основного зобов'язання по договору 188/14-ПР з боку відповідача мало незначний період часу та виконане повністю у розмірі 9 553 398,52 грн до звернення з позовом до господарського суду про стягнення заборгованості, крім того, по справі 904/5711/15 прострочення компенсовано стягненням інфляційних втрат у сумі 818 181,71 грн, 49 468,28 грн 3% річних, 198 658,35 грн пені , тому позивачу не завдано жодних збитків його господарській діяльності.

У зв'язку з цим відповідач просить на підставі ст. 233 ГК України зменшити розмір штрафу на 100%.

Враховуючи обставини справи, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Пунктом 3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. Договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цього договору, він повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

Відповідачем невчасно було здійснено оплату отриманого газу, тому позивач на підставі вищевказаних законодавчих норм та умов договору заявив до стягнення штраф у сумі 668737,90 грн.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Приписами ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України надає право суду у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до підпункту 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

На підтвердження обставин складного фінансового стану відповідачем було надано звіт про фінансові результати за 2014 та 2015 роки.

Проведення антитерористичної операції в Луганській та Донецькій областях стало причиною невиконання контрагентами відповідача своїх обовязків по оплаті виконаних поставок: одним із головних дебіторів товариства є ПАТ "Лугцентрокуз ім. С.С. Монятовського", що знаходиться в м. Луганську. Рішенням господарського суду Харківської області від 27.04.2015 по справі № 922/796/15 з зазначеного товариства стягнуто 18497522,78 грн боргу за поставлені товари, але, за доводами відповідача, цей борг не сплачено.

Суд при вирішенні питання про визначення розміру пені штрафу також враховує фінансовий стан обох сторін, але слід зазначити, що прострочення по оплаті даного зобовязання з боку відповідача мало місце незначний період часу (2,5 місяці) та виконане повністю до звернення з позовом до господарського суду про стягнення заборгованості по справі № 904/5711/15, прострочення компенсовано стягненням досить значних сум інфляційних втрат в розмірі 818181,71 грн, 3% річних в сумі 49468,28 грн та 198 658,35 грн пені.

Підставами для звернення до суду з цим позовом стали обставини, що виникли майже 2 роки тому і були досліджені судами під час розгляду справи № 904/5711/15.

Приймаючи 10.02.2016 постанову по вказаній справі Дніпропетровський апеляційний господарський суд визнав наявність у відповідача тяжкого фінансового стану, що привело до незначної прострочки з оплати отриманого газу, та наявність виняткових обставин для зменшення розміру неустойки до 30%, з чим погодився і Вищий господарський суд України у своїй постанові від 14.04.2016.

Даний спір виник з аналогічних підстав, тому, враховуючи висновки судів у справі № 904/5711/15, доводи відповідача, правову позицію Вищого господарського суду України у постановах від 29.11.2012 у справах № 18/5005/4976/2012 та 37/5005/5346/2012 та № 904/7177/14 від 24.03.2015, конкретні обставини даної справи та інтереси обох сторін, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу, який підлягає стягненню, до 30%, а саме: до 200621,37 грн.

Таким чином позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача штраф у сумі 200621,37 грн, в решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору в сумі 10031,07 грн покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (49051, м. Дніпро, вул. Винокурова, буд. 4, ідентифікаційний код 33718431) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720) штраф у сумі 200621,37 грн, 10031,07 грн витрат по сплаті судового збору, видати позивачу наказ після набрання рішенням суду законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 25.10.2016.

Суддя ОСОБА_3