КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2016 р. Справа№ 911/1049/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

ОСОБА_1

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_2, ОСОБА_3 посв.;

від відповідача-1 ОСОБА_4 дов.№ 12-34-18 від 05.01.2016 року;

від відповідача-2 не зявилися;

від відповідача-3 ОСОБА_5 дов. б/н від 26.08.2016 року;

від третьої особи-1 не зявилися;

від третьої особи-2 не зявилися.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Заступника прокурора Київської області

на рішення Господарського суду Київської області

від 18.05.2016 року

у справі № 911/1049/16 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури

до 1.Бориспільської міської ради

2.Головного управління житлово-комунального господарства

Бориспільської міської ради

3.Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві-Білдінг»

треті особи: 1.Управління освіти і науки Бориспільської міської ради

2.Бориспільська вечірня школа

про визнання недійсним рішення Бориспільської міської ради,

договору оренди та зобовязання повернути приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.05.2016 року по справі № 911/1049/16 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Заступник прокурора Київської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 18.05.2016 року по справі № 911/1049/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури про визнання недійсними рішень Бориспільської міської ради, договору оренди та додаткового договору, а також зобовязання ТОВ «Олві-Білдінг» звільнити та повернути обєкт оренди.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 року апеляційну скаргу Заступника прокурора Київської області прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О. судді: Дідиченко М.А., Зеленін В.О. та призначено до розгляду у судовому засіданні на 29.08.2016 року.

04.08.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від прокуратури Київської області надійшли письмові пояснення, в яких позивач підтримав вимоги апеляційної скарги.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 29.08.2016 року, у звязку із перебуванням судді Дідиченко М.А. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/1049/16 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 року справу прийнято до провадження у зазначеному вище складі колегії суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.08.2016 року відкладено розгляд справи на 12.09.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2016 року відкладено розгляд справи на 12.10.2016 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представники прокуратури у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили суд рішення Господарського суду Київської області від 18.05.2016 року по справі № 911/1049/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Заступника керівника Бориспільської місцевої прокуратури.

Представник Бориспільської міської ради у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та обєктивним зясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві-Білдінг» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та обєктивним зясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Представник Головного управління житлово-комунального господарства Бориспільської міської ради у судове засідання не зявився.

29.08.2016 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Головного управління житлово-комунального господарства Бориспільської міської ради надійшло клопотання, в якому відповідач-2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив розглядати справу без участі його представника.

Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, будь-яких клопотань з цього приводу суду не надавали, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції по даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача-2 та третіх осіб.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників присутніх сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

12.03.2015 року між Головним управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради (далі відповідач-2, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олві-Білдінг» (далі відповідач-3, орендар, ТОВ «Олві-Білдінг») укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Бориспіль № 509 (далі Договір).

За умовами Договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно комунальної власності територіальної громади м. Борисполя, площею 25,2 кв.м., розміщене за адресою вул. Київський Шлях, 108, у приміщенні Бориспільської вечірньої школи Бориспільської міської ради Київської області та перебуває на балансі управління освіти і науки Бориспільської міської ради.

Відповідно до п. 1.2 Договору майно передається для здійснення господарської діяльності з медичної практики.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що право укладання Договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що є комунальною власністю територіальної громади м. Бориспіль надане рішенням сесії Бориспільської міської ради від 03.03.2015 року № 5049-61-VI.

12.03.2015 року за актом-приймання нежитлових приміщень орендодавцем передано орендарю нежитлові приміщення розташовані за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 180 в приміщенні Бориспільської вечірньої школи, які перебувають на балансі Управління освіти і науки Бориспільської міської ради (далі тертя особа-1).

07.10.2015 року, на виконання рішення Бориспільської міської ради від 08.09.2015 року № 5499-66-VI, між Головним управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради та ТОВ «Олві-Білдінг» укладено Додатковий договір (далі Додатковий договір).

За умовами Додаткового договору було внесено зміни до Договору оренди, яким продовжено його термін дії до 31.08.2016 року включно.

Статтею 61 Закону України «Про освіту» встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, підприємств, цехів і господарств, від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону України «Про освіту» матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством.

Як встановлено ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту», об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальну середню освіту», до загальноосвітніх навчальних закладів належать, зокрема, школи І - III ступенів.

Бориспільська вечірня школа, як заклад загальної середньої освіти належить до об'єктів освіти, і згідно ст. 63 Закону України «Про освіту» не може використовуватися не за призначенням.

Частиною 2 ст. 44 Закону України «Про загальну середню освіту» встановлено,що вимоги до матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами.

Згідно з п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 року, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Орендоване приміщення використовується ТОВ «Олві-Білдінг» для здійснення господарської діяльності з медичної практики. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України видами діяльності ТОВ «Олві-Білдінг» є: діяльність лікарняних закладів, загальна медична практика (основна), спеціалізована медична практика, стоматологічна практика, інша діяльність у сфері охорони здоров'я, страхування життя.

Враховуючи зазначені положення законодавства, прокурор звернувся з даним позовом, та стверджує, що надання у користування ТОВ «Олві-Білдінг» нежитлового приміщення Бориспільської вечірньої школи площею 25,2 кв.м. за адресою Київська область, м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 108, є незаконним, оскільки в момент вчинення спірного Договору не додержані вимоги, встановлені ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Як встановлено ст. 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Місцевий суд зазначив, що законодавством, яке регулює спірні правовідносини, передбачена можливість отримання шкільними закладами освіти додаткового джерела фінансування з надання платних послуг, внаслідок здавання в оренду належного майна, з умовою однак, щодо можливості передачі в оренду будівель, споруд та іншого нерухомого майна, обладнання, не пов'язаних з навчально-виховною, навчально-виробничою, науковою діяльністю та у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі. При цьому ці платні послуги не можуть надаватися державними або комунальними позашкільними навчальними закладами замість або в межах освітньої діяльності.

Об'єкт оренди є окремим приміщенням, має окремий вхід та безпосередньо не використовувалось у навчально-виховному процесі, оскільки до передачі в оренду знаходилось в стані не придатному для використання.

Згідно пп. 2 п. 8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися державними навчальними закладами, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 року № 796 (далі Перелік), передбачено можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

При цьому, п. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту» встановлено, що об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

З огляду на зазначене вище, суд першої інстанції дійшов висновку про відповідність спірного договору вимогам чинного законодавства та безпідставність доводів прокурора щодо використання об'єкта освіти не за призначенням, оскільки правило п. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту» не містить обмежень щодо використання частини приміщень.

Колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як зазначалося вище, ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту» передбачено, що об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Статтею 61 Закону України «Про освіту» встановлено, що додатковими джерелами фінансування навчальних закладів, заснованих в тому числі на комунальній власності, можуть бути доходи від надання в оренду приміщень, однак, оренда приміщень у них дозволяється лише у випадках, якщо об'єкт оренди використовується за цільовим призначенням - для навчально-виховного процесу.

Підпунктом 2 п. 8 Переліку в категорії «Інші послуги» вказано надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі.

При цьому, передача в оренду об'єктів освіти можлива у разі відсутності законодавчо визначених заборон.

Отже, для дотримання вимог ч. 5 ст. 61 Закону України «Про освіту» необхідним є обов'язкове використання об'єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов'язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (в тому числі на умовах оренди).

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про освіту», система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів з управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Статтею 28 Закону України «Про освіту» визначено, що структура освіти включає: дошкільну освіту, загальну середню освіту, позашкільну освіту, професійно-технічну освіту, вищу освіту, післядипломну освіту та самоосвіту.

За змістом наведених норм законодавства під освітньою діяльністю розуміється діяльність закладів, що входять до системи освіти, з метою здобуття відповідного виду освіти і задоволення інших освітніх потреб здобувачів освіти та інших осіб, що визначаються метою освіти.

Приписами п. 1.2 Положення про організацію роботи охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки в 01.08.2001 року № 563 (далі Положення), навчально-виховний процес, як складова освітньої діяльності, - це система організації навчально-виховної, навчально-виробничої діяльності, визначеної навчальними, науковими, виховними планами (уроки, лекції, лабораторні заняття, час відпочинку між заняттями, навчальна практика, робота у трудових об'єднаннях, науково-дослідні та науково-конструкторські роботи, походи, екскурсії, спортивні змагання, перевезення чи переходи до місця проведення заходів тощо).

У матеріалах справи відсутні докази того, що ТОВ «Олві-Білдінг» бере участь у навчально-виховному процесі, передбаченому навчальними планами Бориспільської вечірньої школи.

Згідно з ч. 5 ст. 18 Закону України «Про освіту» діяльність навчальних закладів розпочинається за наявності ліцензії на здійснення діяльності, пов'язаної з наданням послуг для одержання освіти і підготовкою фахівців різних рівнів кваліфікації. Ліцензія видається у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як встановлено з письмових пояснень сторін, орендоване приміщення ТОВ «Олві-Білдінг» використовується для здійснення господарської діяльності з медичної практики, а не для навчально-виховного процесу.

Згідно відомостей з Єдиного державної реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності ТОВ «Олві-Білдінг» є: діяльність лікарняних закладів, загальна медична практика (основна), спеціалізована медична практика, стоматологічні практика, інша діяльність у сфері охорони здоров'я, страхування життя.

Крім того, ТОВ «Олві-Білдінг» не є навчальним чи професійно-технічним закладом, а є субєктом господарювання, який займається особистою господарською діяльністю та надає послуги, зокрема, з медичної практики.

ТОВ «Олві-Білдінг» ліцензії на здійснення освітньої діяльності не має.

Крім того, приміщення передане в оренду є частиною будівлі навчального закладу, а отже може передаватись в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом.

Враховуючи зазначене вище, ТОВ «Олві-Білдінг» використовувало частину приміщення школи, переданої спірним Договором оренди, з метою здійснення власної господарської діяльності, яка не пов'язана з навчально-виховним процесом та наданням освітніх послуг.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відповідність спірного Договору вимогам чинного законодавства, зокрема ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту», не відповідає фактичним обставинам справи.

Слід також зазначити, що висновок місцевого суду про те, що спірна частина приміщення школи могла бути об'єктом оренди, виходячи з положень ст. 61 Закону України «Про освіту» та Переліку, суперечить імперативній нормі ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту», яка встановлює обов'язкове використання об'єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто пов'язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (в тому числі на умовах оренди).

Крім того, згідно ч. 2 ст. 44 Закону України «Про загальну середню освіту» вимоги до матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами.

Положеннями п. 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 року, визначено, що здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Статтею 18 Закону України «Про освіту» визначено, що навчальні заклади, які засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу, а в порядку ст. 4 вказаного закону, Україна визнає освіту пріоритетною сферою соціально-економічного, духовного і культурного розвитку суспільства, і державна політика в галузі освіти визначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України і здійснюється органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 22 Закону України «Про загальну середню освіту» учні (вихованці) загальноосвітніх навчальних закладів незалежно від підпорядкування, типів і форм власності забезпечуються медичним обслуговуванням, що здійснюється медичними працівниками, які входять до штату цих закладів або відповідних закладів охорони здоров'я, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Заклади охорони здоров'я разом з органами управління освітою та органами охорони здоров'я щорічно забезпечують безоплатний медичний огляд учнів (вихованців), моніторинг корекцію стану здоров'я, проведення лікувально-профілактичних заходів у загальноосвітніх навчальних закладах незалежно від підпорядкування, типів форм власності.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ТОВ «Олві-Білдінг» не входить до штату Бориспільської вечірньої школи і не є закладом охорони здоров'я у розумінні вказаних норм законодавства, а є субєктом господарювання, який надає медичні послуги.

Крім того, спірним Договором не передбачено будь-яких пільг для учнів навчального закладу па проведення медичного огляду.

Враховуючи встановлені вище обставини, колегія приходить до висновку про відсутність законних підстав для передачі частини приміщення вечірньої школи в оренду ТОВ «Олві-Білдінг», оскільки останнім приміщення отримано з метою здійснення власної господарської діяльності (медичної практики), не повязаної з навчально-виховним процесом та наданням освітніх послуг.

Аналогічної правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 20.04.2016 року по справі № 922/1805/15, а також у постановах Вищого господарського суду України у справах № 911/5455/14, № 911/506/15, № 911/1224/15, № 910/15368/14, № 906/ 213/14, № 913/483/15.

Таким чином, підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання недійсними рішень Бориспільської міської ради № 5049-61-VI від 03.03.2015 року, № 5499-66-VI від 08.09.2015 року, а також укладеного на підставі вказаних рішень Договору оренди № 509 від 12.03.2015 року та Додаткового договору від 07.10.2015 року до нього. Крім того, з огляду на встановлені обставини, відповідно до положень ст. 216 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню вимога про звільнення та повернення відповідачем-3 обєкту оренди відповідачу-2.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Заступником прокурора Київської області в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Київської області від 18.05.2016 року по справі № 911/1049/16 прийнято з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга Заступника прокурора Київської області підлягає задоволенню.

У звязку з задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 90, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора Київської області задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.05.2016 року по справі № 911/1049/16 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Визнати недійсним та скасувати рішення Бориспільської міської ради № 5049-61-VI від 03.03.2015 року «Про надання дозволу головному управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету міської ради на укладення договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Борисполя по вул. Київський шлях, 108 площею 25,2 кв.м. з Товариством з обмеженою відповідальністю «Олві-Білдінг» для проведення господарської діяльності з медичної практики».

5. Визнати недійсним та скасувати рішення Бориспільської міської ради № 5499-66-VI від 08.09.2015 року «Про надання дозволу головному управлінню житлово-комунального господарства виконавчого комітету міської ради на продовження терміну дії договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Борисполя від 12.03.2015 року № 509 по вул. Київський шлях, 108 площею 25,2 кв.м з Товариством з обмеженою відповідальністю «Олві-Білдінг» для проведення господарської діяльності з медичної практики».

6. Визнати недійсним Договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Бориспіль № 509 від 12.03.2015 року, укладений між Головним управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олві-Білдінг».

7. Визнати недійсним Додатковий договір від 07.10.2015 року до Договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Бориспіль № 509 від 12.03.2015 року, укладений між Головним управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олві-Білдінг».

8. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Олві-Білдінг» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 9 літ. А, ) звільнити та повернути Управлінню освіти і науки Бориспільської міської ради відокремлену частину приміщення, площею 25,2 кв.м., розташованого за адресою: вул. Київський шлях, 108, м. Бориспіль, Київська область, згідно договору № 509 від 12.03.2015 року укладеного між Головним управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Бориспільської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олві-Білдінг».

9. Стягнути з Бориспільської міської ради (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 72, ) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ,ОСОБА_6Українки, 27/2, р/р 5641, МФО 820172, Державне казначейство України, м. Київ, ) 2 296,67 грн. судового збору за подання та розгляд позовної зави, 2 526,33 грн. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

10. Стягнути з Головного управління житлово-комунального господарства Бориспільської міської ради (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 72, ) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, ОСОБА_6Українки, 27/2, р/р 5641, МФО 820172, Державне казначейство України, м. Київ, ) 2 296,67 грн. судового збору за подання та розгляд позовної зави, 2 526,33 грн. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

11. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олві-Білдінг» (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 9 літ. А, ) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, ОСОБА_6Українки, 27/2, р/р 5641, МФО 820172, Державне казначейство України, м. Київ, ) 2 296,67 грн. судового збору за подання та розгляд позовної зави, 2 526,33 грн. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

12. Доручити видачу відповідних наказів Господарському суду Київської області.

13. Матеріали справи № 911/1049/16 повернути до Господарського суду Київської області.

14. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

ОСОБА_1

Повний текст рішення складено 17.10.2016 року.