ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа № 909/104/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Малех І.Б.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна, м. Івано-Франківськ, вх.№01-05/3737/16 від 01.08.2016 року

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.06.2016 року

у справі № 909/104/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства Івано-Франківськгаз в особі Івано-Франківського управління по експлуатації газового господарства, м. Івано-Франківськ

до відповідача: ОСОБА_2 підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна, м. Івано-Франківськ

про: стягнення в сумі 118 736,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник на підставі довіреності вих. № 1.8-19/339 від 01.02.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_4 представник на підставі довіреності б/н від 11.04.2016 року;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 06.06.2016 року у справі №909/104/16 (суддя Максимів Т.В.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Івано-Франківськгаз в особі Івано-Франківського управління по експлуатації газового господарства, до відповідача ОСОБА_2 підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна, про стягнення в сумі 118 736,00 грн. задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 06.06.2016 року у справі №909/104/16, відповідач Комунальне підприємство Івано-Франківська обласна рада з експлуатації майна, подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі посилається на те, що в бухгалтерському обліку відповідача відсутня зазначена заборгованість. Після передачі приміщень комунальному підприємству 05 березня 2014 року, представником ОСОБА_2 підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна було складено ОСОБА_4 зняття показників лічильників, які встановлені в адміністративних будівлях на вул. Грушевського, 21. Відповідно до даного акту газового лічильник ТЕМП 0100 1/100 №110740, що розміщений в будівлі по Грушевського, 21 на момент складання акту становив 459700. Початкові покази лічильника позивачем не знімались, на думку апелянта, позивач визначає показники лічильника, які не відповідають дійсності. Різниця між показниками становить 19734 м. куб., які були спожиті ще попереднім споживачем - господарським підрозділом управління ОДА, до моменту передачі адміністративної будівлі комунальному підприємству, і який не був залучений до участі у справі.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.06.2016 р. у справі № 909/104/16 та відмовити у позові.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2016р. справу №909/104/16 призначено судді-доповідачу ОСОБА_5 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Малех І.Б. та Желік М.Б.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 р. поновлено строк на оскарження рішення в апеляційному порядку, подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 30.08.2016 р..

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 30.08.2016 року та від 27.09.2016 року розгляд справи відкладався з підстав, наведених у них.

Представникам сторін розяснено їх права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 11.10.2016 року зявився представник апелянта, подану ним апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, надав усні пояснення по суті спору. Представник позивача в судове засідання зявився, проти поданої апеляційної скарги заперечив, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановлено судом першої інстанції, між публічним акціонерним товариством "Івано-Франківськгаз" в особі Івано-Франківського управління по експлуатації газового господарства та комунальним підприємством Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна укладено договори № 2014/ТП-Б-ІФ-5739 від 31.03.14 на постачання природного газу за регульованим тарифом та № 2014/ТП-Б-ІФ-5739 від 18.06.14 на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Відповідно до п.1.1. даних договорів, постачальник протягом 2014 року здійснює споживачу постачання природного газу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Розділом 2 вищезазначених договорів встановлено, що послуги з постачання газу документально оформлюються підписаними сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. Постачальник до 05 числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженими представниками та скріплені печаткою постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу, зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акта приймання-передачі газу або ненадання письмової обґрунтованої відмови від підписання протягом двох робочих днів з дати одержання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг та вартість послуг з постачання газу встановлюються відповідно до даних постачальника (п.2.8.договорів).

Пунктом 4.6.1.договорів передбачено, що для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання авансові платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100% від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період за 5 (п'ять) календарних днів до початку місяця поставки газу.

Відповідно до п. 4.6.3. договорів передбачено, що у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 5.3.4. договорів передбачений обов'язок споживача забезпечення збереження і цілісності вузлів обліку та пломб на них і на газовому обладнанні, у тому числі відключеному від систем газопостачання, що знаходяться на території об'єктів споживача, відповідність ЗВТ, встановлених на комерційному вузлі обліку газу тим, які зазначені в проектній документації на вузол обліку, вчасне проведення державної повірки ЗВТ встановлених на комерційних вузлах обліку газу, недопущення прострочення терміну повірки ЗВТ, встановлених на вузлі обліку газу.

Підпунктом 3.2. пункту 3 Технічних угод, укладених між сторонами про технічні та організаційні особливості врегулювання відносин між сторонами, які є Додатками 3 до укладених договорів передбачено, що споживач несе відповідальність за роботу комерційного вузла обліку газу (сукупність засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) та допоміжних засобів, що призначені для вимірювання, реєстрації результатів та розрахунків об'єму газу, зведеного до стандартних умов), цілісність пломб, достовірність програмування електронних обчислювачів (коректорів) результатів вимірювань, а також за своєчасну повірку ЗВТ, проведення технічних оглядів та ревізій всіх ЗВТ згідно вимог нормативних документів та експлуатаційної документації на дані ЗВТ.

Підпунктом 3.4. пункту 3 Технічних угод передбачено, що реєстрація витрат газу споживача, облікованих комерційним вузлом обліку газу, проводиться в журналах встановленого взірця, які повинні бути прошнуровані, з пронумерованими сторінками та скріплені печаткою постачальника.

Відповідно до п. 2.3. Технічних угод, споживач зобов'язаний з'явитися до постачальника з журналом обліку споживання газу, встановленого взірця та документами (роздруківки з електронних обчислювачів (коректорів), підписаними та скріпленими печаткою споживача, що підтверджують спожиті обсяги газу, бази даних на магнітних носіях з обчислювачів (коректорів), для підписання актів приймання-передачі газу. Відповідно до підпункту 2 пункту 3.5 Технічних угод вказано, що на комерційних вузлах обліку газу з максимальною об'ємною витратою газу більше 65 куб.м./год з будь-яким надлишковим тиском та в діапазоні об'ємної витрати від 16 куб.м./год до 65 куб.м./год з надлишковим тиском більше 0,005 МПа вимірювання об'єму газу повинні проводитись тільки з використанням обчислювачів або коректорів об'єму газу.

Підпунктом 10 пункту 3.5. Технічних угод зазначено, що відповідальність за своєчасне (але не рідше ніж один раз за декаду) занесення параметрів газу в режим оперативного програмування обчислювача (коректора) несе споживач (значення параметрів газу споживач самостійно отримує у постачальника). При невиконанні цієї вимоги постачальник має право провести перерахунок спожитого газу згідно з "Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання".

Пунктом 3.11. Технічних угод передбачено, що при вводі в експлуатацію комерційного вузла обліку газу, покази лічильника газу відображені в електронному обчислювачі (коректорі) повинні співпадати з показами даного лічильника газу. При виявлені розбіжностей (по причині короткочасної відсутності живлення електронного обчислювача (коректора)) між показами лічильника газу та обчислювача (коректора) щодо об'єму газу в робочих умовах, за умови відсутності зауважень до роботи лічильника, представник постачальника має право проводити донарахування недооблікованого газу виходячи з різниці показів лічильника та обчислювача (коректора) з врахування максимального значення коефіцієнта корекції, який був зафіксований на протязі попередніх 12 місяців або часу останньої перевірки представниками постачальника.

Івано-Франківське УЕГГ по модему, встановленому на вузлі обліку природного газу, автоматично зчитує інформацію про спожиті обсяги природного газу і заносить їх в базу даних, після чого по показниках коректора, газовим господарством здійснюються розрахунки вартості спожитих об'ємів природного газу.

На виконання умов договорів позивачем за період з березня 2014 по квітень 2015 року поставлено газу в обсягах, вказаних в актах приймання передачі природного газу та місячних звітах про газоспоживання (показники яких є аналогічними). Акти приймання-передачі за березень, квітень, листопад та грудень 2014 року та акти приймання-передачі за 2015 рік споживачем підписані без зауважень та частково оплачено. Акт приймання-передачі за жовтень 2014 року, який 13.11.14 направлено листом № 021-24/1177, споживачем не підписано та листом від 14.11.14 №202 не визнано, у зв"язку із відображенням, на думку скаржника, недостовірних показів приладів обліку.

Однак, як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідачем вартість спожитого природного газу згідно акта за жовтень 2014 року частково оплачено, що підтверджується платіжними дорученнями №100 від 24 листопада 2014 року та №123 від 29 грудня 2014 року. У період з 14 травня по 01 листопада 2014 року представниками ПАТ "Івано-Франківськгаз" за участі КП Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна проведено неодноразові перевірки технічного стану вузла обліку споживача, за результатами яких встановлено розбіжності у показах коректора та лічильника, однак коректор об"єму газу та лічильник споживача визнано технічно справними та придатними до експлуатації. У зв"язку із виявленням розбіжності в показниках лічильника та коректора постачальником на підставі п.3.11 Технічних угод проведено перерахунок на кінцевий зафіксований актом показник де різниця в об"ємі споживання між приладами склала 23843 куб.м на загальну суму 154361,88 грн., про що складено акт приймання-передачі природного газу за жовтень 2014 року.

27.11.14 року при проведенні експертизи промислового лічильника газу встановлено, що лічильник споживача не придатний до експлуатації. Протоколом затвердження технічних перерахунків обсягів спожитого природного газу від 04.12.14 ПАТ "Івано-Франківськгаз" затверджено здійснити технічний перерахунок обсягів спожитого газу КП "Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна" у зв'язку із непридатністю лічильника газу ТЕМП-G1OO DN 100 1/160 заводський номер 110740 до застосування, обсяг донарахованого газу за період з 01.11.14 до 07.11.14 та з 17.11.14 27.11.14 становить 18155 тис.куб. м. Таким чином, за період з 01.11.2014р., тобто з моменту виявлення розбіжностей в показниках приладів та до моменту припинення газопостачання 07.11.2014 р., та за період з 17.11.2014 р. до 27.11.2014 р., до моменту визнання лічильника непридатним до подальшої експлуатації проведено перерахунок спожитого природного газу в об'ємі 19866 куб. м. на суму 134109,82 грн., про що складено акти приймання-передачі природного газу за листопад 2014 року, які підписані та скріплені печатками сторін. Відповідачем частково, з порушенням умов договорів, проведено оплату спожитого газу, заборгованість КП Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна перед постачальником за спожитий природний газ, враховуючи часткову проплату, складає 109409,11 грн..

При вирішенні спору суд першої інстанції підставно виходив з того, що за змістом ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В силу ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Суд першої інстанції підставно констатував, що скаржник доказів належного виконання своїх зобовязань не надав, доводи позивача не спростував, а сам ОСОБА_4 зняття показників лічильників від 05.03.14 складений в односторонньому порядку та не направлений на адресу позивача.

В силу ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), якою, з огляду на положення ст.549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. При цьому, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 6.1. договорів, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України. Пунктом 6.2.2. договорів сторони погодили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 цього договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачеться пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі вказаних правових норм та пункту договорів, позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 06.10.15 по 05.12.15 в сумі 8045,30 грн. В межах заявлених позовних вимог після проведеного перерахунку суд першої інстанції підставо задовольнив позов у цій частині.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

На підставі вказаної норми закону, позивачем за період жовтень - листопад 2015 року нараховані скаржнику інфляційні втрати в сумі 733,04 грн. та 3% річних в сумі 548,55 грн. Здійснивши прерахунок, колегія суддів дійшла висновку про підставність задоволення судом першої інстанції - інфляційних втрат та 3% річних у заявлених сумах.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.06.2016 року у справі № 909/104/16 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Івано-Франківської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Львівський апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 підприємства Івано-Франківської обласної ради з експлуатації майна, м. Івано-Франківськ, вх.№01-05/3737/16 від 01.08.2016 року- залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.06.2016 року у справі № 909/104/16 без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 17.10.2016 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Малех І.Б.

Суддя Желік М.Б.