ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2016 р.Справа № 916/2336/16

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №01/11-1307 від 31.12.2015р.

Від відповідача: не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 17 550,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство „Теплопостачання міста Одеси (далі по тексту КП „Теплопостачання міста Одеси) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 17 550,19 грн., обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором №6398 на постачання теплової енергії від 01.01.2008р. щодо здійснення оплати за спожиту теплову енергію.

Представник відповідача жодного разу в судові засідання по даній справі не зявився та про причини неявки суд не повідомив. Оскільки фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 не було надано суду відзив на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.01.2008р. між КП „Теплопостачання міста Одеси (Теплопостачальна організація) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Споживач) було укладено договір на постачання теплової енергії № 6398, відповідно до розділу 1 та п. 2.1 якого Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобовязується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається Споживачу на опалення офісів за адресою: АДРЕСА_1; АДРЕСА_2 в обсягах згідно додатку 1 до цього договору.

Згідно зі ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Виходячи з умов п.п. 10.1, 10.4 договору на постачання теплової енергії № 6398 від 01.01.2008р. договір набуває чинності з 01.10.2007р. та діє до 31.12.2008р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. В матеріалах справи відсутні докази волевиявлення жодної із сторін названого договору на припинення його дії, у звязку з чим, суд доходить висновку, що договір на постачання теплової енергії № 6398 від 01.01.2008р., укладений між сторонами по справі, був пролонгований на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені сторонами в момент його укладення, та на момент вирішення цього спору є діючим.

В силу положень ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Положеннями розділу 4.2. договору на постачання теплової енергії № 6398 від 01.01.2008р. встановлено, що до обовязків Теплопостачальної організації віднесено забезпечення постачання теплової енергії Споживачу в обсягах згідно з додатком 1. Згідно з додатком № 1 до договору на постачання теплової енергії № 6398 від 01.01.2008р.сторонами даного договору було погоджено орієнтовний обсяг поставки теплової енергії на рік у розмірі 17,26 Гкал.

У відповідності до ст. 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Показники якості енергії узгоджуються сторонами на підставі державних стандартів або технічних умов шляхом погодження переліку (величини) показників, підтримання яких є обов'язком для сторін договору. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Основним обліковим періодом енергопостачання є декада, з коригуванням обсягів протягом доби. Сторони можуть погоджувати постачання енергії протягом доби за годинами, а також час і тривалість максимальних та мінімальних навантажень. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Пунктом 29 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198, передбачено, що теплова енергія постачається безперервно, якщо договором не передбачено інше.

КП „Теплопостачання міста Одеси протягом періоду з 01.11.2015р. по 01.06.2016р. року включно належним чином виконувались прийняті на себе зобовязання за договором на постачання теплової енергії № 6398 від 01.01.2008р. шляхом безперервного постачання теплової енергії відповідачу.

Згідно з п.п. 3.2.2, 6.1, 6.3, 6.4 договору на постачання теплової енергії № 6398 від 01.01.2008р. Споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і терміни, що передбачені цим договором. Розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифові 285,39 грн. за 1 Гкал. на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації. Споживач за три дні до розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації вартість заявленої та зазначеної у договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період.

Посилаючись на те, що відповідачем в порушення умов договору на постачання теплової енергії № 6398 від 01.01.2008р., вимог ст. 526 ЦК України зобовязання із своєчасного та повного здійснення розрахунків за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2015р. по 01.06.2016р. включно належним чином виконані не були, КП „Теплопостачання міста Одеси в межах даної справи висуваються позовні вимоги про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 заборгованості за спожиту на підставі названого договору теплову енергію в сумі 17 550,19 грн.

Розглянувши здійснений КП „Теплопостачання міста Одеси розрахунок заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за спожиту теплову енергію, господарський суд відзначає, що в якості підстави нарахування суми заборгованості, заявленої до стягнення, позивачем було використано наступні тарифи: за теплову енергію, поставлену протягом періоду з листопада 2015р. по січень 2016р. включно, в розмірі 1 622,96 грн./Гкал; за теплову енергію, поставлену протягом періоду з лютого 2016р. по травень 2016р. включно, в розмірі 1 580,47 грн./Гкал. Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд вважає за необхідне визначити обґрунтованість застосування позивачем даних тарифів.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна визначається в договорі. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Господарського кодексу України державні регульовані ціни запроваджуються Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень у встановленому законодавством порядку. В силу положень ст. 12 Закону України „Про ціни та ціноутворення державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб'єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Положеннями ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

У відповідності до ч. 3 ст. 20 Закону України „Про теплопостачання від 02.06.2005р. № 2633-IV (з подальшими змінами та доповненнями) тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, крім тарифів на виробництво теплової енергії для суб'єктів господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що наказом КП „Теплопостачання міста Одеси №229 від 14.11.2015р. „Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, поставну для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП „Теплопостачання міста Одеси у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) за №2690 від 29.10.2016р. з 01.11.2015р. було встановлено тариф на теплову енергію для інших споживачів у розмірі 1 622,964 грн./Гкал (з урахуванням ПДВ). Зазначений тариф був застосований для розрахунку вартості теплової енергії, спожитої відповідачем протягом періоду з листопада 2015р. по січень 2016р включно.

Наказом КП „Теплопостачання міста Одеси №23 від 19.02.2016р. „Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, поставну для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП „Теплопостачання міста Одеси у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 28.01.2016р. №54 з 01.02.2016р. тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів складає 1 580,472 грн./Гкал (з урахуванням ПДВ). Зазначений тариф був застосований для розрахунку вартості теплової енергії, спожитої відповідачем протягом періоду з лютого 2016р. по травень 2016р. включно.

Враховуючи наведені положення законодавства щодо порядку формування тарифів на теплову енергію, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність застосування тарифів, які використовувались КП „Теплопостачання міста Одеси для визначення вартості спожитої відповідачем теплової енергії на підставі договору № 6398 від 01.01.2008р. на постачання теплової енергії протягом спірного періоду.

Як вбачається, із матеріалів справи, вартість поставленої позивачем теплової енергії протягом спірного періоду не оплачувалась фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, в результаті чого, станом на момент вирішення цього спору у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за спожиту теплову енергію в сумі 17 550,19 грн.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, господарський суд визнає обґрунтованою та доведеною суму заборгованості відповідача перед КП „Теплопостачання міста Одеси за поставлену теплову енергію в розмірі 17 550,19 грн., яка витікає з умов укладеної між сторонами угоди та положень чинного законодавства, у звязку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобовязання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Підсумовуючи все наведене вище, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь КП „Теплопостачання міста Одеси заборгованості в сумі 17 550,19 грн. відповідно до положень ст.ст. 193, 275, 276, 191 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 617, 625 629, 632 ЦК України, п. 29 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198, ч. 3 ст. 20 Закону України „Про теплопостачання від 02.06.2005р. № 2633-IV (з подальшими змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 35, 44, 49, 75, 82-85, ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 /65026, АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер / на користь комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси /65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б, , рахунок № 6451 в АТ „Державний ощадний банк України в філії Одеське ОУ АТ „Ощадбанк, МФО 328845/ заборгованість за поставлену теплову енергію в сумі 17 550 грн. 19 коп. /сімнадцять тисяч пятсот пятдесят грн. 19 коп./, судовий збір в сумі 1 378 грн. 00 коп. / одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 25 жовтня 2016 р.

Суддя С.П. Желєзна