ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" жовтня 2016 р.Справа № 5023/6017/12 вх. № 6017/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши клопотання ліквідатора про накладання арешту

По справі за заявою ФОП ОСОБА_2, м. Харків

до ФОП ОСОБА_3, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 09.01.213 р. ФОП ОСОБА_3 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суду від 24.03.2015 р. усунено ОСОБА_4 від виконання обов'язків ліквідатора у даній справі, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Безпалого С.О.

До суду від ліквідатора надійшло клопотання (вх. № 34471 від 19.10.2016 р.) , в кому він просить суд застосувати заходи для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення 1 -го поверху №1-:-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку АДРЕСА_1.

В обгрунтування свого клопотання, ліквідатор зазначив наступне.

В процесі перевірки дій стосовно майна ФОП ОСОБА_3, яке було реалізовано поза межами процедури банкрутства, ліквідатором було виявлено, що майно боржника було реалізовано з порушенням вимог чинного законодавства. З метою захисту законних прав кредиторів ліквідатор звернувся до суду з заявою про визнання недійсними договір купівлі - продажу нежитлових приміщень. Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року у справі № 5023/6017/12 було визнано недійсними договір купівлі - продажу нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку АДРЕСА_1 від 28.08.2013р. укладений між ПАТ «КОМЕРЩИНИИ БАНК «НАДРА» та ТОВ «РЕЙКОН», посвідчений Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 2647 та застосовано наслідки недійсності правочину шляхом повернення майна до ліквідаційної маси боржника.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2016р. касаційну скаргу ПАТ КБ "НАДРА", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18 01.2016р. та ухвалу господарського суду від 28.10.2015р. у справі № 5023/6017/12 скасовано, cправу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Станом на теперішній час питання щодо правомірності реалізації майна банкрута - нежитлових приміщень 1-го поверху №1-:-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку АДРЕСА_1 судом не вирішено.

Ліквідатору стало відомо, що Департаментом реєстрації Харківської міської ради нежитлові приміщень 1-го поверху №1-:-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та повернуті у власність ТОВ «РЕЙКОН» (покупцю за правочином, який був визнаний недійсним ухвалою господарського суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року у справі № 5023/6017/12). Встановити дату та номер реєстраційної дії ліквідатору самостійно не вдається за можливим, адже в інформаційних довідках з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана вище інформація з невідомих причин відсутня. Станом на теперішній час ліквідатором прийнято рішення щодо оскарження рішення Департаменту державної реєстрації Харківської міської ради про реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальності «РЕЙКОН» на нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку АДРЕСА_1 до Харківського окружного адміністративного суду. До того ж ліквідатору стало відомо, що нежитлові примішеня 1-го поверху №1-:-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку АДРЕСА_1 були незаконно зареєстровані за ТОВ «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» . Відповідно до договору купівлі-продажу від 07.10.2016 року ТОВ «Рейкон» , в особі директора ОСОБА_6 передало у власність ТОВ «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції» нежитлові приміщень 1-го поверху №1-:-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку АДРЕСА_1.

Ліквідатором також зазначено, що майно банкрута - нежитлові приміщення знаходяться в арешті на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова справа № 640/4510.14ц від 12.06.2014 року. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:!3807243 від 16.06.2014 року внесено державним реєстратором Кот Ольгою Олегівною, Харківського районного управління юстиції Харківської області. Інформація щодо арешту вказаних вище приміщень є актуальною станом на теперішній час та на момент продажу нежитлових приміщень.

До того ж спірні нежитлові приміщення 1-го поверху №1-:-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку АДРЕСА_1 знаходяться в арешті на підставі ухвали господарського суду Харківської області у справі № 5023/6017/12 від 17.06.2013 року . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 3442922 від 26.06.2013 року внесено державним реєстратором Радіоновим О.С. Харківського районного управління юстиції Харківської області. Інформація щодо арешту вказаних вище приміщень є актуальною станом на теперішній час та на момент продажу нежитлових приміщень.

Відповідно до п.4 ст.42 Закону, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Згідно з ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, в тому числі передбачені ст. 67 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 65 ГПК України встановлено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі, вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

У пункті 73 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" від 18.12.2009р. №15 зазначено, що господарський суд має право вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, у тому числі передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України

Відповідно до ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору, отже, приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, в силу вимог статті 33 ГПК України, повинна довести його необхідність та адекватність.

При вирішенні вжиття запобіжних заходів суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів ліквідатора щодо необхідності вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення вимог кредиторів; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Суд враховує, що правовими наслідками відкриття ліквідаційної процедури є продаж майна банкрута, яке належить йому на праві власності, для задоволення вимог кредиторів, тому такий спосіб забезпечення, як арешт його майна є адекватним до обставин справи.

Приймаючи до уваги очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам боржника та кредиторів, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання ліквідатора та накласти арешт на вказане майно.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст.65, 66,67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ліквідатора (вх. № 34471 від 19.10.2016 р.).

Накласти арешт на нежитлові приміщення 1 -го поверху №1-:-8 загальною площею 154,8 кв.м. в літ. "А-5" у будинку АДРЕСА_1.

Ухвала набирає чинності 24 жовтня 2016 р.

Ухвала є виконавчим документом згідно Закону України „Про виконавче провадження", підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років.

Ухвалу направити ліквідатору, Київському ВДВС Харківського МУЮ.

Суддя Усатий В.О.