ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2016 р. Справа № 914/1171/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Скрипчук О.С.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради за №2302-вих.-2940 від 25.07.2016р. (вх.№01-05/4039/16 від 18.08.2016р.) та Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто за №160723-1сг від 23.07.2016р. (вх. № 01-05/4254/16 від 30.08.2016р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 08.07.2016р.

у справі № 914/1171/16

за позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівської міської ради

про стягнення 18977,24 грн. боргу та зобовязання повернути обєкт оренди шляхом виселення

та зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто

до відповідача: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Львівської міської ради

про визнання недійсним договору,

за участю:

від позивача (за первісним позовом): ОСОБА_2 представник (довіреність № 2302-вих-2632 від 23.11.2015р.);

від відповідача (за первісним позовом): ОСОБА_3 директор (копія витягу з ЄДРЮОФОПтаГО № 21955333 від 23.05.2016р.); ОСОБА_4 представник (довіреність б/н від 03.05.2016р.); ОСОБА_5 представник (довіреність б/н від 03.05.2016р.);

від третьої особи: ОСОБА_6 представник (довіреність за № 1.7вих-72 від 07.09.2015р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі №914/1171/16 (суддя Крупник Р.В.) первісний позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 18680,71 грн. боргу та 1356,50 грн. судового збору. Відмовлено в задоволенні решти первісних позовних вимог. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що до березня 2015р. ТОВ СП Піцца-Пронто регулярно сплачувало оренду плату. Починаючи з березня 2015р. оренда сплачувалася не в повному обсязі, а з вересня 2015р. надходження орендних платежів від орендаря припинилося взагалі. Відповідач (за первісним позовом) не спростував належними доказами наявність заборгованості по орендній платі у розмірі 18680,71 грн., у звязку з чим дана позовна вимога задоволена судом. За результатами дослідження таких обставин в даній справі, як наявність договору оренди №456 від 25.05.1993р. та його чинність до 21.10.1999р., неможливість обчислення строку дії договору оренди №456 від 28.03.2000р. до моменту його укладення, суд прийшов до висновку про поновлення строку дії вказаного договору до 27.03.2020р. включно і його чинність станом на момент розгляду справи, відтак визнав відсутніми правові підстави для задоволення первісної позовної вимоги про зобовязання ТзОВ СП Піцца-Пронто повернути обєкт оренди шляхом виселення із займаних приміщень. Суд відмовив у задоволенні зустрічних позовних вимог за їх безпідставністю, з урахуванням чого залишено без задоволення клопотання УКВ ДЕП ЛМР про застосування строку позовної давності до зустрічних позовних вимог та клопотання ТОВ СП Піцца-Пронто про визнання поважними причин пропуску позовної давності для звернення до суду з зустрічним позовом.

Позивач (за первісним позовом) та відповідач (за первісним позовом) подали апеляційні скарги.

Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що договір оренди № 456 від 28.03.2000р. укладено на термін, визначений патентом № 279 від 01.04.1996р. з 27.03.1996р. до 27.03.2006р. Вказує, що після закінчення терміну дії вказаного договору у звязку з відсутністю заяв сторін про його припинення, спірний договір був пролонгований на той самий термін і на тих самих умовах до 27.03.2016р. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно змінив істотну умову договору (термін дії), погодженцу сторонами при укладенні договору. Стверджує, що договір оренди, на підставі якого ТзОВ СП «Піцца-Пронто» займає спірні приміщення, припинив свою дію 27.03.2016р., однак орендар не звільнив приміщення. Покликається на те, що позовна вимога про повернення обєкта оренди шляхом виселення відповідача (за первісним позовом) із нежитлових приміщень є законною і обгрунтованою. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі №914/1171/16 в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог. Первісний позов задоволити повністю. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто в апеляційній скарзі вказує про помилковість висновку місцевого господарського суду щодо відмови в задоволенні зустрічного позову. Стверджує, що на час укладення договору № 456 від 28.03.2000р. ні Управління комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради, ні Львівська міська рада не були власниками спірних приміщень. Вважає, що договір оренди № 456 від 28.03.2000р. підписаний неналежним орендодавцем, що свідчить про недійсність (нікчемність) даного правочину. Звертає увагу на відсутність акту прийому-передачі спірних приміщень в оренду ЖЕКОм, передбаченого п. 9 договору № 456 від 28.03.2000р. Зазначає, що суд першої інстанції належним чином не дослідив права власності на нежитлові приміщення по вул. Городоцькій, 61. Покликається на те, що УКВ ДЕП ЛМР не являється правонаступником орендодавця по договору оренди № 456 від 28.03.2000р., а саме Управління комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради не є належним орендодавцем, відповідно Товариство не може бути боржником перед позивачем (за первісним позовом). Не визнає наявності боргу перед позивачем (за первісним позовом) в сумі 18680,71 грн. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі №914/1171/16 в частині стягнення з ТзОВ СП «Піцца-Пронто» 18680,71 грн. боргу та в частині відмови в задоволенні зустрічного позову, визнати недійсним по нікчемності договір оренди № 456 від 28.03.2000р., укладений між Управлінням комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство Піцца-Пронто.

Учасники судового процесу не надавали письмових відзивів на апеляційні скарги своїх опонентів.

В судовому засіданні представник Управління підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та заперечив проти доводів і вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто просили залишити без задоволення апеляційну скаргу Управління та задоволити вимоги їхньої апеляційної скарги.

Представник третьої особи підтримав вимоги апеляційної скарги Управління, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто.

17.10.2016р. скаржник Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство Піцца-Пронто подав уточнення до апеляційної скарги за 161014-1сг від 14.10.2016р. (вх. № 01-04/7498/16 від 17.10.2016р.), в якому просить визнати недійсним по нікчемності договір оренди № 456 від 25.05.1993р., укладений між Фондом комунального майна м.Львова та Товариством з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство Піцца-Пронто. Доводи, наведені в цьому уточненні, не були предметом дослідження під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Враховуючи положення частини 3 статті 101 ГПК України про те, що в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, вказану вимогу необхідно вважати такою, що заявлена безпідставно.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників судового процесу, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для часткового скасування рішення господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі №914/1171/16.

Згідно даних наявної в матеріалах справи копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22063107 від 04.03.2009р. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради належить на праві комунальної власності будинок за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Городоцька, 61 на підставі рішення Залізничного райвиконкому м. Львова № 109 від 10.03.1987р. (а.с.82, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи, 25.05.1993р. між Фондом комунального майна м.Львова (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство Піцца-Пронто (орендар) укладено договір на оренду нежитлових приміщень за № 456, за умовами якого орендодавець на підставі договору № 2 від 1.10.92р. із ЖЕК-302 здав, а оренар прийняв в оренду з 1 жовтня 1992р. в користування нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 61, площею 57,1 кв.м. (19-1, 19-2, 19-3, 19-4) під торгові зали (зали харчування) і побутових приміщень (а.с.83-84, т.1).

На підставі договору купівлі-продажу патенту на право оренди будівлі (споруди, приміщень) № 3283Б від 27.03.1996р. Товариство з обмеженою відповідальністю Піцца-Пронто придбало у Фонду державного майна України в м. Львові патент № 279 від 01.04.1996р. на право оренди будівлі (споруди, примщення) (надалі приміщення) загальною площею 57,4 кв.м., яке знаходиться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 61. ОСОБА_4 закінчення терміну патенту 27 березня 2006 р. (а.с.85-87, т.1).

28.03.2000р. між Управлінням комунального майна (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство Піцца-Пронто (орендар) укладено спірний договір оренди нежитлових приміщень №456, відповідно до якого орендодавець на підставі договору ФКМ №456 від 20.05.93 і патенту №279 від 01.04.96р. здав, а орендар прийняв в оренду з 27.03.1996р. до 27.03.2006р., терміном на 10 років у користування нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 61 (а.с.14-15, т.1).

Призначення приміщень кафе (п. 2 договору).

Відповідно до пункту 3 договору (розрахунок орендної плати) загальна площа орендованих приміщень 57,4 кв.м. Станом на 23.03.00р. опл.міс. 312,55 грн. + ПДВ за 02/2000р.

Пунктом 5 договору передбачено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно п. 6 договору за орендоване приміщення орендар повинен щомісяця до 10 числа сплачувати орендну плату за попередній місяць шляхом її перерахунку на розрахунковий рахунок ЖЕКу, на території якого знаходиться обєкт оренди.

У відповідності до п.9 договору надані в оренду приміщення передаються ЖЕКом орендарю з устаткуванням і інвентарем, що конструктивно зєднані з орендованим приміщенням, згідно акту прийому-передачі та поверхового плану, які додаються до договору.

Відносини щодо оренди нежитлових приміщень (споруд, будівель), що знаходяться у комунальній власності міста, регулюються законами України «Про оренду державного і комунального майна», «Про власність», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими нормативно-правовими актами України і Положенням про оренду нежитлових приміщень, що є у комунальній власності міста Львова (п. 14 договору).

Обовязки орендаря визначені пунктом 15 договору. Так, орендар зобовязаний своєчасно та у повному обсязі вносити орендну плату з урахуванням її індексації і ПДВ; при припиненні або розірванні договору повернути орендодавцю протягом 15-ти днів звільнений обєкт оренди по акту прийому-передачі нежитлових приміщень ЖЕКу в належному санітарно-технічному стані, обумовленому договором оренди (п.п. 15.1, 15.6 договору).

Пунктом 19 договору встановлено, що за невиконання вимог договору оренди сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Договір оренди нежитлових приміщень № 456 від 28.03.2000р. підписаний його сторонами без жодних зауважень. В матеріалах справи відсутні докази про внесення змін до договору № 456 від 28.03.2000р.

В поясненнях позивача (за первісним позовом) б/н від 20.05.2016р. вказано, що акт приймання-передачі в оренду приміщення за договором оренди нежитлових приміщень №456 від 28.03.2000р. не складався, оскільки відповідно до умов цього договору його положення застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до укладення договору (така можливість передбачена ст. 631 ЦК України), а орендар прийняв в оренду приміщення з 27.03.1996р. (а.с.63, т.1).

23.02.2016р. позивач (за первісним позовом) за участю директора Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто микитин А.І. провів перевірку переданого в оренду приміщення з метою перевірки дотримання умов договору оренди № 456 від 28.03.2000р., про що складено акт № 170 п/16 від 23.02.2016р., в якому зафіксовано факт використання відповідачем (за первісним позовом) обєкта нерухомого майна загальною площею 57,4 кв.м за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 61 за цільовим призначенням кафе (а.с.64, т.1).

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто ОСОБА_3 відмовилась підписувати акт №170 п/16 від 23.02.2016р.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 4-2302-487 від 26.04.2016р., не спростованої відповідачем (за первісним позовом), до березня 2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американського підприємство Піцца-Пронто регулярно сплачувало оренду плату, однак починаючи з березня 2015р. орендна плата сплачувалася не в повному обсязі, а з вересня 2015р. надходження орендних платежів від орендаря припинилось. Станом на 26.04.2016р. заборгованість Товариства перед Управлінням становить 18977, 24 грн. (а.с.18, т.1).

Враховуючи те, що в пункті 1 договору оренди нежитлових приміщень № 456 від 28.03.2000р. сторони погодили термін його дії з 27.03.1996р. до 27.03.2006р. на 10 років, відсутність заяви однієї із сторін про його припинення, орендодавець вважає договір оренди пролонгованим на той самий термін і на тих самих умовах, тобто до 27.03.2016р.

31.03.2016р. Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради надіслало орендарю Товариству з обмеженою відповідальністю спільному українсько-американському підприємству Піцца-Пронто повідомлення №2302-вих-901 від 30.03.2016р. про припинення договірних відносин у звязку з закінченням 27.03.2016р. терміну дії договору оренди нежитлових приміщень за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 61. В даному повідомленні орендодавець звернув увагу орендаря на його обовязок протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення по акту приймання-передачі та провести повний розрахунок по сплаті орендної плати (а.с.16-17, т.1).

Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство Піцца-Пронто залишило без відповіді вказані вимоги орендодавця (не сплатило заборгованості по орендній платі в розмірі 18977,24 грн., не повернуло орендованих приміщень), що слугувало підставою звернення Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради до місцевого господарського суду з даним позовом, в якому Управління просить зобовязати Товариство повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 57,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 61 та стягнути з Товариства заборгованість в сумі 18977,24 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство Піцца-Пронто подало в суд першої інстанції зустрічну позовну заяву до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання недійсними договору оренди № 456 від 28.03.2000р., яку обґрунтовує тим, що Управління комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради є неналежним орендодавцем, оскільки не являється власником приміщення за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 61. Вказує, що Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради не є ні стороною спірного договору, ні правонаступником Управління комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради. Покликається на відсутність передбаченого п. 9 спірного договору акту прийому-передачі приміщення в оренду (а.с.27-29, т.1).

15.06.2016р. Позивач (за первісним позовом) подав клопотання про застосування позовної даності до вимог Товариства про визнання недійсним договору № 456 від 28.03.2000р. (а.с.150, т.1).

08.07.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство Піцца-Пронто звернулось до суду з клопотанням про поновлення строку позовної давності (а.с.33, т.2).

При винесенні постанови, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 ЦК України).

Аналогічно, пункт 1 статті 283 Господарського кодексу України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

В частині 1 статті 627 Цивільного кодексу України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарський кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В ході розгляду апеляційних скарг Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто колегією суддів встановлено, що у відповідності до положень договору оренди нежитлових приміщень №456 від 28.03.2000р., укладеного на підставі договору ФКМ №456 від 20.5.93 і патенту №279 від 01.04.96р. між Управлінням комунального майна та Товариством з обмеженою відповідальністю спільним українсько-американським підприємством Піцца-Пронто, Товариство являється орендарем нежитлових приміщень загальною площею 57,4 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 61.

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

З аналізу змісту пункту 1 договору оренди нежитлових приміщень №456 від 28.03.2000р. суд встановив, що термін його дії становить 10 років: з 27.03.1996 р. до 27.03.2006р.

Частинами 1-2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції станом на 27.03.2006р.) передбачено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Оскільки суду не надані належні та допустимі докази наявності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після 27.03.2006р., колегія суддів констатує факт пролонгації договору оренди нежитлових приміщень №456 від 28.03.2000р. на той самий термін і на тих самих умовах, тобто погодженим його сторонами термін 10 років, який необхідно обраховувати з 28.03.2006р. до 27.03.2016р.

З наведеного, помилковим є висновок місцевого господарського суду про чинність спірного договору оренди до 27.03.2020р. включно, оскільки він суперечить пункту 1 вказаного договору та вищеописаним обставинам даної справи.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється (п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна").

Суд встановив, що 31.03.2016р. позивач (за первісним позовом) надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю спільному українсько-американському підприємству Піцца-Пронто повідомлення № 2302-вих-901 від 30.03.2016р. про припинення договірних відносин з 27.03.2016р. у звязку з закінченням терміну дії договору оренди, в якому наголосив на обовязку орендаря протягом 15 днів повернути балансоутримувачу у належному санітарно-технічному стані по акту приймання-передачі орендоване приміщення за адресою: м. Львів, вул.Городоцька, 61.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України (ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У відповідності до частини 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 15.6 договору встановлено, що при припиненні або розірванні договору орендар зобовязаний повернути орендодавцю протягом 15-ти днів звільнений обєкт оренди по акту прийому-передачі нежитлових приміщень ЖЕКу в належному санітарно-технічному стані, обумовленому договором оренди.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В матеріалах справи відсутні й суду не надані докази про виконання відповідачем (за первісним позовом) свого зобовязання, визначеного п. 15.6 договору, відтак, колегія суддів вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство Піцца-Пронто продовжує користуватись спірним приміщенням за відсутності правових підстав.

Враховуючи наведене, позовні вимоги Управління про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 57,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 61 є обґрунтованими. Суд першої інстанції помилково відмовив у їх задоволенні. Тому в цій частині оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню, а вищенаведена вимоги позивача (за первісним позовом) задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача (за первісним позовом) 18977,24грн. заборгованості по сплаті орендної плати за період з 01.05.2015р. по 31.03.2016р., що виникла за договором оренди № 456 від 28.03.2000р., слід зазначити таке.

Частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини 3 статті 18, частини 1 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі незалежно від наслідків господарської діяльності.

В ході розгляду справи суд встановив, що пункт 15.1 договору оренди № 456 від 28.03.2000р. визначає обовязок орендаря (відповідача за первісним позовом) своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату з урахуванням її індексайції і ПДВ. Пункт 6 договору передбачає, що за орендоване приміщення орендар повинен щомісяця до 10 числа сплачувати орендну плату за попередній місяць шляхом її перерахунку на розрахунковий рахунок ЖЕКу, на території якого знаходиться обєкт оренди.

З наданої позивачем довідки від 26.04.2016р. №4-2302-487, підписаної начальником Управління та начальником ФРВ, не спростованої відповідачем (за первісним позовом), суд встановив, що за період з 01.05.2015р. по 31.03.2016р. заборгованість Товариства по орендній платі складає 18977,24 грн.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем (за первісним позовом) свого договірного зобовязання по сплаті орендної плати, тому колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто 18977,24 грн. заборгованості за період з 01.05.2015р. по 31.03.2016р.

Також суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд підставно відмовив у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто про визнання недійсним договору оренди № 456 від 28.03.2000р.

Відповідно до положень статті 48 Цивільного кодексу УРСР 1963р., діючого на момент укладення оспорюваного договору оренди, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобовязана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство Піцца-Пронто обгрунтовує зустрічні позовні вимоги тим, що Управління комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради є неналежним орендодавцем, так як не являвся власником орендованого приміщення по вул.Городоцькій, 61.

Разом з тим, як зазначалось вище, будинок за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул.Городоцька, 61 на момент укладення оспорюваного договору належав на праві комунальної власності територіальній громаді м.Львова в особі Львівської міської ради. Підставою виникнення права власності відповідно до наявної у справі копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22063107 від 04.03.2009р. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» є рішення Залізничного райвиконкому м. Львова № 109 від 10.03.1987р., яке ніким не оспорювалось і не визнавалось недійсним у встановленому порядку.

Орендовані приміщення площею 57,4 кв.м, розташовані на першому поверсі будинку № 61 по вул.Городоцькій у м.Львові, є частиною вказаного будинку і належать на праві комунальної власності територіальній громаді м.Львова в особі Львівської міської ради.

З аналізу наявних в матеріалах справи копій ухвал Львівської міської ради №529 від 24.02.2000р. «Про питання забезпечення управління майном міської комунальної власності», № 57 від 19.09.2002р. «Про внесення змін у структуру виконавчих органів Львівської міської ради», № 94 від 06.07.2006р. «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання», колегія суддів вважає вірним висновок місцевого господарського суду про те, що спірний договір оренди нежитлових приміщень №456 від 28.03.2000р. укладено орендодавцем Управлінням комунального майна м. Львова, яке на момент його укладення здійснювало повноваження орендодавця комунального майна м.Львова, а в подальшому, в порядку правонаступництва такі повноваження перейшли до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради.

Таким чином, безпідставними є твердження апелянта (позивача за зустрічним позовом) про те, що Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради не є правонаступником Управління комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів Львівської міської ради.

Суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд підставно відмовив у задоволенні клопотання Управління про застосування до зустрічних вимог позовних вимог строку позовної давності та клопотання ТОВ СП «Піцца-Пронто» про визнаня поважними причин пропуску позовної давності для звернення з зустрічним позовом, враховуючи таке.

Відповідно до пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним і про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, право на пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше.

Статтею 71 ЦК УРСР 1963р. передбачено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Аналогічне положення закріплене в статті 257 нині діючого Цивільного кодексу України.

Вимога про захист порушеного права приймається до розгляду судом, арбітражем або третейським судом незалежно від закінчення строку позовної давності. Позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст.ст. 74-76 ЦК УРСР 1963р.).

Відповідно до ст. 80 ЦК УРСР 1963р. закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

В разі виконання зобов'язання боржником після закінчення строку позовної давності він не вправі вимагати повернення виконаного, хоч би в момент виконання він і не знав про закінчення строку давності (ст.82 ЦК УРСР 1963р.).

Перш, ніж застосовувати позовну давність, суд з'ясовує та зазначає в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Як видно з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, зустрічна позовна вимога про визнання недійсним договору оренди № 456 від 28.03.2000р. належним чином не обґрунтована та не підтверджена належними доказами. Тому у задоволенні зустрічного позову даним судовим рішенням відмовлено за його безпідставністю, та у звязку з тим, що право позивача (за зустрічним позовом) не порушене.

Таким чином, при розгляді зустрічного позову у даній справі суд правомірно не застосував до спірних правовідносин положень матеріального права щодо позовної давності.

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду не у повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, тому його необхідно скасувати в частині відмови у задоволенні первісної позовної вимоги щодо зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 57,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 61 та прийняти нове рішення, яким первісні позовні вимоги задоволити повністю. В решті рішення суду залишити без змін.

У відповідності із статтею 49, пунктом 10 статті 105 ГПК України здійснюється новий розподіл судових витрат у справі.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 31.08.2016р., враховуючи клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто, було відстрочено сплату судового збору до ухвалення Львівським апеляційним господарським судом судового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто на рішення господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі № 914/1171/16.

З урахуванням приписів підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», належна до сплати сума судового збору за подання Товариством з обмеженою відповідальністю спільним українсько-американським підприємством Піцца-Пронто апеляційної скарги на рішення господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі № 914/1171/16 складає 1515,80 грн., яку необхідно стягнути з нього в дохід Державного бюджету України.

Керуючись, ст. ст. 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради задоволити.

Скасувати рішення господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі №914/1171/16 в частині відмови у задоволенні первісного позову про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 57,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 61. Стягувач Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради.

В цій частині прийняти нове рішення.

Первісний позов задоволити. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-американське підприємство Піцца-Пронто (79016, м. Львів, вул. Городоцька, 61; ) повернути обєкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 57,4 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 61. Стягувач Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради.

В решті рішення господарського суду Львівської області від 08.07.2016р. у справі №914/1171/16 залишити без змін.

В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто відмовити.

Судові витрати розподілити між сторонами пропорційно до задоволених вимог в порядку ст.49 ГПК України.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто (79016, м. Львів, вул. Городоцька, 61; ) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15; ) 2756,00 грн. за розгляд первісних позовних вимог та 3031,60 грн. за розгляд апеляційної скарги Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто (79016, м. Львів, вул. Городоцька, 61; ) в дохід Державного бюджету України (УДКСУ у Личаківському районі м.Львова, код 38007620, банк одержувача ГУДКУ у Львівській області, код банку 825014, рахунок №2006) 1515,80 грн. судового збору за розгляд Львівським апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-американського підприємства Піцца-Пронто.

Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Скрипчук О.С.

ОСОБА_1І