ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Справа № 913/593/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Євсікова О.О.,
Плюшка І.А.,

розглянувши касаційну скаргуПерший заступник прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Луганській області
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 01.08.2016
у справі№ 913/593/16
господарського судуЛуганської області
за позовомПрокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Луганській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Лисстальпром"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1.Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області, 2.Лисичанської міської ради Луганської області, 3.Луганської обласної військово-цивільної адміністрації
простягнення шкоди в розмірі 230 286 грн. 15 коп., завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства
за участю представників:
від відповідача: Шаповалов А.В.,від прокуратури: Хорс К.Б.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.10.2016 касаційну скаргу Першого заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Луганській області прийнято до провадження у складі колегії суддів: Самусенко С.С. - головуючий, Євсіков О.О., Плюшко І.А. у відповідності із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2016.

1. Зміст позовних вимог та стислий виклад підстав подання позову

У квітні 2016 року Перший заступник прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Луганській області звернувся до господарського суду із позовною заявою до ТОВ "Лисстальпром" про стягнення шкоди в розмірі 230286,15 грн., завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

2. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.06.2016 (суддя Лісовицький Є.А.) позов задоволено у повному обсязі, зокрема, з посиланням на ст.20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 35, 46 Закону України "Про охорону земель", ст.ст. 96, 166 Земельного кодексу України, ст.ст. 17, 33 Закону України "Про відходи".

Місцевий господарський суд виходив із того, що прокурором та позивачем у справі доведено належними доказами факт засмічення земельної ділянки відповідачем. Відомості, відображені у акті перевірки, є достовірними, поки їх не спростують. Відповідачем не надано доказів внесення до акту перевірки недостовірних відомостей.

Судом враховано, що Інспекцією обчислено розмір збитків, заподіяних державі внаслідок засмічення земельної ділянки, на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Мінекобезпеки України від 27.10.1997 №171 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2007 № 149) та який складає 230286,15 грн.

Господарський суд першої інстанції також не взяв до уваги посилання відповідача на рішення у справі №428/13121/15-а Сєвєродонецького міського суду, оскільки при її розгляді не аналізувались докази засмічення земельної ділянки і суд не зробив висновку з цього питання.

3. Стислий виклад суті постанови апеляційного господарського суду та мотиви її прийняття

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.08.2016 (судді: Будко Н.В. - головуючий, Геза Т.Д., Дучал Н.М.) рішення місцевого господарського суду скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанову мотивовано, зокрема тим, що перевірку проведено не у повноважному складі та не надано документального підтвердження факту засмічення.

Суд апеляційної інстанції також послався на надані відповідачем зауваження (заперечення) до акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства та акту обстеження засміченої земельної ділянки, в яких вказано, що зазначена в акті обстеження інформація про факт засмічення (пасування) земельної ділянки не відповідає дійсності, оскільки будь-які промислові відходи на земельній ділянці біля ливарного цеху були відсутні та ця земельна ділянка знаходилася в належному стані.

Апеляційна інстанція вказала, що акт обстеження від 31.08.2015 складено у місті Рубіжне, хоча підприємство відповідача та належні йому земельні ділянки знаходяться у місті Лисичанську.

Крім того, суд апеляційної інстанції послався на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.03.2016 по справі № 428/13121/15-а, якою визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення №000180 від 14.09.2015 на керівника ТОВ "Лисстальпром". В наведеній постанові Сєвєродонецького міського суду зазначено, що вказівка в акті на факт засмічення земельної ділянки не може бути визнана судом обґрунтованою, адже відповідачами не надано жодних належних доказів, які дозволяють об`єктивно встановити факт засмічення земельної ділянки станом на дату складання акту (фотографії земельної ділянки від 31.08.2015, відеозапис, показання свідків, тощо).

Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в постанові Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.03.2016 встановлено факт того, що акт від 31.08.2015 не може бути прийнято як належний доказ в підтвердження засмічення земельної ділянки, що є преюдиційним для вирішення спору у даній справі.

3. Підстави, з яких оскаржено постанову апеляційного господарського суду

Перший заступник прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Луганській області, не погоджуючись із постановою апеляційного господарського суду, звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити в силі.

У скарзі вказано про порушення, зокрема, ст.ст.1, 32, 33 Закону України "Про відходи", ст.ст.55, 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст.4, 4-7, 32, 33, 42, 43 ГПК України.

Скаржник вважає безпідставним висновок апеляційного господарського суду, що перевірку проведено не у тому складі, якому надано повноваження.

У скарзі зазначається, що відповідно до наказу про здійснення позапланового заходу інспекції №94-01-01-01 від 20.08.2015 та направлення на його проведення №290/01-04-14 від 20.08.2015, представники інспекції прибули на перевірку 21.08.2015. Однак, у зв`язку з відсутністю керівника перевіряючих не допущено до перевірки та запропоновано прибути 27.08.2015.

У визначений відповідачами час державні інспектори прибули для проведення перевірки та вручили направлення на проведення позапланового заходу, про що свідчить особистий підпис директора суб`єкта господарювання ОСОБА_8

У процесі проведення перевірки виникла необхідність залучення спеціалістів відділу інструментально-лабораторного контролю.

Відповідно до наказу про здійснення позапланового заходу від 31.08.2015 №102/01-01-01 та направлення на проведення позапланового заходу від 31.08.2015 №300/01-04-14 на перевірку ТОВ "Лисстальпром" прибули керівник перевірки (вказаний у направленні від 21.08.2015 та направленні від 31.08.2015 № 300/01-04/14) Федін Сергій Олександрович, а також державні інспектори Кашпур Світлана Миколаївна та Шевченко Дар`я Іванівна (згідно наказу від 31.08.2015 № 102/01-01-01 та направлення від 31.08.2015 № 300/01-04-14).

Перед початком перевірки представниками Інспекції надано направлення перевіряючих від 31.08.2015 №300/01-04/14 та службові посвідчення (для надання можливості встановлення особистостей уповноважених осіб), але посадові особи ТОВ "Лисстальпром", ознайомившись з направленням та представниками Інспекції, відмовилися реєструвати та проставляти підпис про отримання направлення, так як направлення на проведення перевірки вже отримано директором 27.08.2015.

Згідно акту №71 про проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства на проммайданчику ТОВ "Лисстальпром" за адресою: м. Лисичанськ, вул. П. Морозова, буд. 58, перевірку проведено з 21.08.2015 по 04.09.2015, фактично ж перевірку розпочато з 27.08.2015, про що відповідач не повідомив суд.

Також скаржник вказує, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені порушення. У скарзі зазначається, що відповідачем не надано доказів оскарження акту перевірки, що свідчить про достовірність наведеної в ньому інформації.

Законодавством не передбачено обов`язок долучення фотографій чи відеозапису до протоколу про адміністративне правопорушення. Вказане являється правом інспектора.

4. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

ТОВ "Лисстальпром" у відзиві на касаційну скаргу вважає її необґрунтованою, та вказує, що апеляційний господарський суд правильно встановив та з`ясував всі обставини справи і прийняв законну постанову.

Вказівка в акті на факт засмічення земельної ділянки не може бути визнана судом обґрунтованою, адже відповідачами не надано належних доказів, які дозволяють об`єктивно встановити факт засмічення земельної ділянки станом на дату складання акту.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 03.07.2015 мешканці міста Лисичанськ звернулися зі зверненням до Державної екологічної інспекції у Луганській області з проханням здійснити перевірку ТОВ "Лисстальпром" на дотримання вимог природоохоронного законодавства, а саме охорони атмосферного повітря та поводження з відходами.

Державною екологічною інспекцією України 27.07.2015 у зв`язку із зверненням мешканців м. Лисичанська надано згоду Державній екологічній інспекції у Луганській області на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у частині охорони атмосферного повітря та поводження з відходами ТОВ "Лисстальпром".

Державною екологічною інспекцією у Луганській області з 21.08.2015 по 04.09.2015 проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами ТОВ "Лисстальпром", за результатами якої складено акт перевірки №71.

Під час позапланової перевірки 31.08.2015 здійснено обстеження території земельної ділянки підприємства, що підтверджується відповідним актом.

Перевіркою встановлено, що ТОВ "Лисстальпром" здійснено засмічення земельної ділянки біля ливарного цеху площею 147,4 кв. м промисловими відходами 4 класу небезпеки (обрізка, стружка та тирса деревини; відходи будівельних матеріалів; ганчір`я тощо) об`ємом 1,474 куб. м, які утворилися в процесі ремонтних робіт крівлі, що є порушенням ст.ст. 35, 46 Закону України "Про охорону земель", ст.ст. 96, 166 Земельного кодексу України, ст.ст. 17, 33 Закону України "Про відходи".

Згідно інформації Управління Держгеокадастру у м. Лисичанську Луганської області земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Лисичанськ, вул. П. Морозова, 58, зареєстровані за ТОВ "Лисстальпром" на праві приватної власності та віднесені до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, до особливо цінних земель не відносяться.

Нормативна грошова оцінка станом на 18.09.2015 земельної ділянки площею 2,5628 га для розміщення та експлуатації промислових будівель та споруд складає 6406265 грн. 48 коп., земельної ділянки площею 0,5628 га для експлуатації будівлі цеху учбово-курсового комбінату - 99236 грн. 00 коп.

На підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої Наказом Мінекобезпеки України від 27.10.1997 № 171 (із змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.04.2007 № 149) Інспекцією обчислений розмір збитків, заподіяних державі внаслідок засмічення земельної ділянки, який складає 230286,15 грн.

07.12.2015 Інспекцією на адресу відповідача надіслано претензію №12/04-22-15 про добровільне відшкодування шкоди, проте відповідач не виконав вказані вимоги.

З метою усунення порушень вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Лисстальпром" 08.09.2015 Інспекцією внесено припис № 71, про виконання якого підприємство не повідомило Інспекцію у встановлений законом строк.

6. Норми права, на які звертається увага при вирішенні спору

За ст. 9 Закону України "Про охорону навколишнього середовища" кожний громадянин України має право на безпечне для його життя та здоров`я навколишнє природне середовище.

Статтею 96 Земельного кодексу України на землекористувачів покладено обов`язок додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про охорону навколишнього середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог.

Згідно ст.35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України та забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

Згідно ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Луганській області, затвердженого наказом Держекоінспекції України від 12.12.2011 №136, інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку, законодавства про використання та охорону земель, законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів тощо.

Згідно п.1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 №464, акт перевірки - документ, який фіксує факт проведення планових, позапланових перевірок суб`єктів господарювання і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

7. Мотиви та норми права, з яких виходить Вищий господарський суд України при прийнятті постанови

За ч.2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведені вище норми права при розгляді справи про стягнення завданої внаслідок порушення природоохоронного законодавства шкоди, судам слід в першу чергу встановити, чи мало місце правопорушення.

Факт вчинення ТОВ "Лисстальпром" правопорушення шляхом засмічення земельної ділянки зафіксовано в акті перевірки №71, який відповідно до п.1.4 Порядку №464 є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Як встановлено судами обох інстанцій, позивачем надано суду акт перевірки від 21.08.2015-04.09.2015 №71 та акт обстеження засміченої земельної ділянки від 31.08.2015.

Місцевим господарським судом встановлено, що на перевірку ТОВ "Лисстальпром" прибули керівник перевірки Федін Сергій Олександрович (вказаний у направленні від 21.08.2015 та направленні від 31.08.2015 № 300/01-04/14), а також державні інспектори Кашпур Світлана Миколаївна та Шевченко Дар`я Іванівна (згідно наказу від 31.08.2015 № 102/01-01-01 та направлення від 31.08.2015 № 300/01-04-14).

Доказів оскарження дій щодо проведення перевірки та складання акту в установленому законом порядку матеріали справи не містять.

Посилання апеляційного господарського суду на неуповноважений склад перевіряючих осіб спростовано встановленими обставинами та свідчить про поверхневе дослідження наявних у справі доказів.

При цьому, заперечення відповідача до акту перевірки та доводи про відсутність на земельній ділянці будь-яких промислових відходів не підтверджено доказами, тоді як твердження позивача про засмічення земельної ділянки підтверджується актом перевірки та актом обстеження, складеними представниками уповноваженого органу.

Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням, зокрема, юридичними особами вимог законодавства про використання та охорону земель.

Не сприйняття акта перевірки як належного доказу у справі є необгрунтованим та суперечить п.1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.09.2008 №464.

Господарським судом першої інстанції правильно прийнято до уваги вказаний акт перевірки як належний доказ у справі.

Місцевим господарським судом встановлено, що прокурором та позивачем у справі доведено належними доказами факт засмічення земельної ділянки відповідачем.

Крім того, посилання апеляційного господарського суду на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.03.2016 у справі №428/13121/15-а є неправомірним, оскільки преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці доказів, здійсненій іншим судом чи іншим органом, який вирішує господарський спір.

Застосування статті 35 ГПК України апеляційним господарським судом в цьому випадку є помилковим.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, представників позивача та прокуратури, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Постанову апеляційним господарським судом прийнято з неправильним застосуванням норм законодавства про охорону навколишнього природного середовища, зокрема, ст. 56 Закону України "Про охорону земель", та процесуальних норм, зокрема, ст.ст. 35, 43 ГПК України.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду, який в порядку ст.43 ГПК України всебічно, повно та об`єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи та правомірно задовольнив позов.

Тому колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що постанова апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду - залишенню в силі.

Відповідно до ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

Скасовуючи постанову апеляційного господарського суду, касаційна інстанція згідно п.11 ч.2 ст.11111 ГПК України здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Першого заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Луганській області задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.08.2016 у справі №913/593/16 скасувати.

Рішення господарського суду Луганської області від 29.06.2016 у справі №913/593/16 залишити в силі.

Стягнути з ТОВ "Лисстальпром" на користь прокуратури Луганської області 4145,15 грн. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Повернути з Державного бюджету України на користь прокуратури Луганської області 414,51 грн. надмірно сплаченого судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: О. Євсіков

І. Плюшко