ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2016 р. Справа № 914/563/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Матущак О.І.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства Гарантія-Сервіс (надалі ПП Гарантія-Сервіс) б/н і дати (вх. № 01-05/3675/16 від 26.07.2016р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 06.07.2016р.

у справі № 914/563/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Добропласт (надалі ТзОВ Добропласт)

до відповідача: ПП Гарантія-Сервіс

про визнання права власності та зобовязання вчинити дії,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 12.03.2016р.);

від відповідача: ОСОБА_3 директор (витяг з ЄДРЮОФОПтаГФ № НОМЕР_1 від 30.03.2016р.); ОСОБА_4 представник (довіреність б/н від 14.08.2016р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 06.07.2016р. у справі №914/563/16 (головуючий-суддя Іванчук С.В. судді: Горецька З.В., Фартушок Т.Б.) позов задоволено частково. Зобовязано ПП Гарантія-Сервіс передати ТзОВ Добропласт квартиру № 24, загальною площею 102 кв.м, яка знаходиться в 4-поверховому житловому будинку за адресою: м. Винники, вул. Кільцева, 12 (кадастровий № земельної ділянки 40030018) за актом прийомупередачі. Стягнуто з ПП Гарантія-Сервіс на користь ТзОВ Добропласт 7344,00 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В ході розгляду справи суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивач має право на отримання від відповідача обєкта нерухомості та оформлення права власності щодо квартири №24 загальною площею 102кв.м за адресою вул.Кільцева-Лисика у м. Львів-Винники (кадастровий номер земельної ділянки 40030018), враховуючи те, що Товариство здійснило повну оплату передбачену п.5.1укладеного між сторонами договору №02/02-13 від 18.02.13р. Водночас, суд не знайшов підстав для задоволення позовної вимоги про визнання права власності на майнові права щодо спірного обєкта нерухомості у звязку з тим, що позивач належним чином не довів порушення його права відповідачем.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що суд першої інстанції завдяки колегіальному слуханню справи вирішив спір з іншим предметом, прийнявши до розгляду заяву позивача про зміну предмета спору. Вказує, що суд не зясував, чи виконав позивач у передбачений ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України спосіб свої договірні зобовязання щодо оплати та терміну її здійснення. Звертає увагу на те, що договором № 02/02-13 не встановлено строку (терміну) виконання відповідачем договірних зобовязань, а тому права позивача, як сторони договору, жодним чином не порушено, у звязку з чим позовні вимоги, на думку скаржника, є необґрунтованими та безпідставними. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 06.07.2016р. у справі №914/563/16 в частині щодо зобовязання ПП Гарантія-Сервіс передати ТзОВ Добропласт квартиру № 24, загальною площею 102кв.м, яка знаходиться в 4-поверховому житловому будинку за адресою: м. Винники, вул.Кільцева, 12; прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені в позовній заяві, просив залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники скаржника підтримали доводи, наведені в апеляційній скарзі.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Львівської області від 06.07.2016р. у справі №914/563/16.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2013р. між ПП Гарантія-Сервіс (сторона-1) та ТзОВ Добропласт (сторона 2) укладено договір № 02/02-13, відповідно до якого з метою набуття на первинному ринку нерухомості права власності на майно, визначене цим договором, сторона-2 уповноважує сторону-1 вчинити правочин на створення нерухомого майна, та організувати будівництво об'єкта нерухомості за адресою: вул. Кільцева-Лисика у м. Львів-Винники (кадастровий номер земельної ділянки 40030018). Правочин про створення майна укладається між забудовником та підрядником у письмовій формі . Завдання на створення об'єкта, що містить загальний опис виконуваних робіт, викладений у розділі 2 цього договору (а.с.31-33).

Згідно п. 1.2 договору сторона-1 за плату виконує цей договір в якості правомочної особи, що від власного імені здійснює фактичні дії, вчиняє правочини з метою організації будівництва, прийняття до експлуатації нерухомості та підготовки документації для оформлення права власності сторони-2 на об'єкт нерухомості в органі державної влади.

Загальний опис об'єкта нерухомості (квартира в 4-поверховому житловому будинку з мансардовим поверхом в м.Винники на вулиці Кільцева-Лисика, розташований на земельній ділянці кадастровий номер 40030018, місцезнаходження: вул. Кільцева-Лисика у м. Львів-Винники (будівельна адреса, поштова адреса визначатиметься розпорядженням адміністрації чи іншого компетентного органу); проектні дані нерухомості: квартира № 24, загальною площею 102 кв. м. У квартирі виконуватимуться загальні будівельні роботи: стіни цегляні, висота приміщень 2.75, перегородки - з газобетонних блоків та цегла керамічна, перекриття - залізобетонні плити, стіни - оштукатурені, підлога - бетонна стяжка, двері вхідні в квартири - металеві протипожежні, вікна і балконні двері - металопластикові без встановлення підвіконників. Встановлюватимуться підводки: вода і каналізація - розводка із пластмасових труб, встановлення лічильників холодної і гарячої води; газ - розводка із стальних труб без плити, встановлення лічильника газу; система опалення - індивідуальне, без встановлення; електроенергія - розводка із мідних проводів, встановлення лічильника, автоматів (п.2.1- 2.1.2 договору).

Відповідно до п.п. 2.2, 2.3 договору розрахункова вартість нерухомості становить 489600,00 грн. (загальна сума договору). Для визначення розрахункової вартості нерухомості застосовується договірна ціна та площа нерухомості. Плановий термін завершення будівництва 4 квартал 2013р. Розрахункова вартість об'єкта нерухомості не підлягає коригуванню стороною-1 у жодному випадку.

Сторони погодили, що остаточна вартість нерухомості визначається стороною-1 після сплати стороною-2 повної вартості об'єкта нерухомості, виходячи з фактично сплачених стороною-2 грошових коштів в порядку, визначеному пунктом 5.1.4 цього договору, та буде вказана у акті передачі нерухомості (п. 2.4 договору).

Розділом 3 договору визначено права та обовязки сторін. Так, сторона-1 зобовязана укласти правочини щодо створення об'єкта нерухомості з метою оформлення права власності сторони-2 як первинного набувача нерухомості або вчинити правочин набуття нерухомості стороною-2 у іншому порядку; вчинити фактичні дії пов'язані з виконанням цього договору на підставі уже укладених правочинів або укласти відповідні правочини; не укладати договорів щодо об'єкта нерухомості з третіми особами; передати об'єкт нерухомості за ОСОБА_3 після повної сплати стороною-2 суми договору, відшкодування витрат на виготовлення технічної документації; після проведення стороною-2 повного розрахунку забезпечити передачу документації для оформлення права власності сторони-2 на нерухомість; на вимогу сторони-2 надавати інформацію про створення об'єкта та хід будівництва. Сторона-2 зобовязана дотримуватися термінів переказу коштів на умовах цього договору; оплатити стороні-1 вартість виготовлення технічної документації обєкта нерухомості комунальним підприємством БТІ; у встановлений термін провести повний розрахунок за об'єкт нерухомості, а також оплатити стороні-1 вартість виготовлення технічної документації; здійснити комісійну плату стороні-1 на умовах цього договору. Якщо введення нерухомості в експлуатацію в заплановані терміни затримується не з вини сторони-1, вона звільняється від відповідальності. У випадку затримки введення об'єкта в експлуатацію більше як на три місяці сорона-2 має право вимагати припинення договору та повернення коштів без застосування штрафу.

Згідно п.п. 5.1-5.2 договору сторона-2 з метою набуття у власність нерухомості здійснює безготівковий переказ коштів наступним чином (об'єми та терміни): 358776,00грн. в тому числі ПДВ, 130824,00 грн. в тому числі ПДВ заплатити до 25 грудня 2013року. Переказ коштів здійснюється безготівково на рахунок сторони-1. Термін наступного платежу розпочинається після завершення терміну попереднього. Сторона-2 зобов'язана здійснювати переказ коштів у чіткій відповідності до графіку, визначеного у п.5.1 цього договору. Сторона-2 за згодою сторони-1 має право достроково вчиняти наступний платіж. Остаточний розрахунок проводиться сторонами після введення об'єкта нерухомості в експлуатацію в порядку, передбаченому цим договором.

Відповідно до п.8.1 договір набуває чинності з моменту підписання і діє до повного виконання зобовязань сторонами або припинення (розірвання) згідно з його умовами.

Також, 18.02.2013р. між ПП Гарантія-Сервіс (замовник) та ТзОВ Добропласт (постачальник) укладено договір поставки №1/2013, згідно якого постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених договором, поставити замовнику металопластикові вікна та двері (далі товар), відповідно до умов даного договору, а замовник зобовязується своєчасно прийняти замовлений товар та здійснити його оплату на умовах даного договору (а.с.17-19).

Кількість товарів, що підлягають поставці замовнику, визначаються специфікацією, рахунках-фактурах постачальника та видаткових накладних. Загальна кількість товару, що передається постачальником за цим договором, визначається на підставі специфікації, яка є невідємною частиною цього договору (розділ 2 договору поставки).

До матеріалів справи приєднано копію специфікації до договору №1/2013 від 18.02.2013р. на суму 408776,00 грн., підписану сторонами (а.с.20-30).

На виконання умов договору поставки №1/2013 від 18.02.2013р. позивач відпустив відповідачу вікна пластикові на загальну суму 408776,00 грн. з ПДВ, що підтверджується нотаріально засвідченою копією видаткової накладної №02/03 від 18.03.2013р., підписаної та скріпленої печатками сторін (а.с.51).

28.03.2013р. між ПП Гарантія-Сервіс(сторона-1) та ТзОВ Добропласт (сторона-2) укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого сторона-1 і сторона-2, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України про зарахування таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з нижче вказаних договорів, у яких сторона-1 і сторона-2 є сторонами. За договорами: а)договір № 02/02-13 від 18 лютого 2013р. сторона-1 є кредитором, а сторона-2 є боржником при виконанні частково грошового зобов'язання в сумі 358776,00 грн.; б) поставки № 1/2013 від 18 лютого 2013р. сторона-1 є боржником, а сторона-2 є кредитором при виконанні частково грошового зобов'язання в сумі 358776,00 грн. Вказані вище зобов'язання за вищезазначеними договорами припиняються у повному обсязі, оскільки зустрічні вимоги є рівними (а.с.34).

В пункті 2 договору про зарахування зустрічних однорідних вимог зазначено, що з моменту набрання чинності договору сторони не є зобов'язаними за договорами, зазначеними в п. 1 цього договору.

Підписання цього договору сторонами свідчить про відсутність будь-яких претензій сторін одна до одної (п. 3 договору про зарахування зустрічних однорідних вимог).

Відповідно до п. 6 договір про зарахування зустрічних однорідних вимог набирає чинності з моменту її підписання сторонами та її скріплення печатками сторін.

12.02.2016р. позивач звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області із запитом №08/02 від 12.02.2016р. про надання інформації стосовно того, чи прийнятий в експлуатацію житловий будинок за адресою: Львів-Винники, вул. Кільцева-Лисика, розташований на земельній ділянці кадастровий №040030018 (а.с.36).

В листі-відповіді № 1013-6/814-16 від 15.02.2016р. Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області проінформував позивача, що у листопаді 2014р. субєкт господарювання ТзОВ Гарантія Сервіс зареєстрував за №ЛВ 46 декларацію про готовність обєкта до експлуатації на будівництво 4-поверхового 6-ти секційного багатоквартирного житлового будинку на вул. Кільцева-Лисика м.ЛьвівВинники, дані щодо якого внесено до реєстру (а.с.37).

Отримавши вказану інформацію, позивач на виконання п. 5.1 договору №02/02-13 від 18.02.2013р. перерахував на рахунок відповідача 130824,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1 від 16.02.2016р. з призначенням платежу «згідно договору №02/02-13 від 18 лютого 2013р.» (а.с.39).

В матеріалах справи відсутні докази про виконання відповідачем свого зобовязання, передбаченого розділом 3 договору №02/02-13 від 18 лютого 2013р. щодо передачі позивачу за ОСОБА_3 спірного об'єкта нерухомості.

Наведені обставини слугували підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом.

06.06.2016р. позивач подав до суду першої інстанції заяву про зміну предмета позову, в якій просив: 1. Визнати за ТзОВ Добропласт право на майнові права на обєкт інвестування квартиру № 24, загальною площею 102 кв.м, яка знаходиться в 4-поверховому житловому будинку за адресою: м.Львів-Винники, вул.Кільцева,12 (кадастровий №земельної ділянки 40030018). 2.Зобовязати ПП Гарантія-Сервіс передати ТзОВ Добропласт квартиру № 24, загальною площею 102 кв.м, яка знаходиться в 4-поверховому житловому будинку за адресою: м.Львів-Винники, вул.Кільцева, 12 (кадастровий №земельної ділянки 40030018) за актом прийому-передачі (а.с.148).

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності із статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до приписів статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

В ході розгляду апеляційної скарги судом встановлено, що між ПП Гарантія-Сервіс та ТзОВ Добропласт укладено договір № 02/02-13 від 18.02.2013р., на підставі якого позивач забезпечує фінансування створення об'єкта нерухомості та приймає його у власність, а відповідач за плату виконує цей договір в якості правомочної особи, що від власного імені здійснює фактичні дії, вчиняє правочини з метою організації будівництва, прийняття до експлуатації нерухомості підготовки документації для оформлення права власності позивача на об'єкт нерухомості в органі державної влади, зобовязується укласти правочин щодо створення обєкта нерухомості з метою оформлення права власності позивача як первинного набувача та передати позивачу обєкт нерухомості квартиру №24 загальною площею 102кв.м за адресою: вул.Кільцева-Лисика м. Львів-Винники (кадастровий номер земельної ділянки 40030018).

Згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 28.11.2014р. № ЛВ46 будівництво чотириповерхового 6-тисекційного багатоквартирного житлового будинку на вул. Кільцева - Лисика м. Львів-Винники (код обєкта 1122.1) закінчене, обєкт готовий до експлуатації.

З урахуванням умов вищеописаного договору про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.03.2013р., укладеного між сторонами, та здійсненого позивачем на підставі платіжного доручення № 1 від 16.02.2016р перерахування відповідачу коштів в сумі 130824,00 грн., колегія суддів констатує, що позивач виконав свої зобовязання, передбачені договором № 02/02-13 від 18.02.2013р., у звязку з чим набув право на отримання від відповідача квартири №24 загальною площею 102 кв.м за адресою: вул.Кільцева Лисика, м.Львів-Винники (кадастровий номер земельної ділянки 40030018).

Однак, відповідач, в порушення свого обовязку, передбаченого розділом 3 договору №02/02-13 від 18 лютого 2013р., не передав за ОСОБА_3 спірного обєкта нерухомості позивачу.

Проаналізувавши вищенаведені приписи Цивільного кодексу України та матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову в частині вимоги про зобовязанння ПП Гарантія-Сервіс передати ТзОВ Добропласт квартиру № 24, загальною площею 102 кв.м, яка знаходиться в 4-поверховому житловому будинку за адресою: м. Винники, вул. Кільцева, 12 (кадастровий № земельної ділянки 40030018) за актом прийомупередачі.

Місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання за ТзОВ Добропласт права на майнові права на обєкт інвестування квартиру № 24, загальною площею 102 кв.м, яка знаходиться в 4-поверховому житловому будинку за адресою: м.Львів-Винники, вул.Кільцева,12 (кадастровий № земельної ділянки 40030018), враховуючи наступне.

Відповідно до приписів статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

До майнових прав належить, зокрема, право вимоги, що виникає з приводу володіння, користування та розпоряджання майном (наприклад: спадкові права; права вимоги особи за зобов'язаннями, за якими вона є кредитором; виключні права автора і под.), право вчиняти дії щодо оформлення права власності на майно.

Укладений між сторонами договір №02/02-13 від 18.02.2013р. спрямований на набуття цивільних прав та обовязків, зокрема, набуття майнових прав на квартиру № 24 загальною площею 102 кв. м, яка знаходиться в 4-поверховому житловому будинку за адресою: м.Львів-Винники, вул. Кільцева, 12 (кадастровий номер земельної ділянки 40030018).

В силу приписів статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак, позивач не надав суду належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.32,34 Господарського процесуального кодексу України про порушення, оспорення чи невизнання відповідачем майнових прав ТзОВ Добропласт» на квартиру № 24 загальною площею 102 кв. м, яка знаходиться в 4-поверховому житловому будинку за адресою: м.Львів-Винники, вул. Кільцева, 12 (кадастровий номер земельної ділянки 40030018), а тому вірним є висновок місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення вищенаведеної позовної вимоги.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді даного спору з урахуванням заяви позивача про зміну предмета позову, з таких підстав.

Відповідно до частини1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Згідно розяснень пп.3.8 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу), розгляд справи починається заново.

До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви (ст. 22 Господарського процесуального кодексу України).

Як видно з ухвали від 01.03.2016 р., провадження у справі №914/563/16 порушено суддею одноособово (а.с.3,4).

Згідно ухвали місцевого господарського суду від 12.05.2016р. дану справу прийнято до розгляду колегіально у складі трьох суддів та призначено її на 07.06.16р. о 15.00 год. (а.с.135, 136).

Оскільки позивач подав заяву про зміну предмета позову до початку розгляду справи по суті (вх.№3002/16 від 06.06.2016р., а.с.147-150), розгляд справи розпочато заново у колегіальному складі, суд правомірно прийняв її до розгляду з посиланням на ч.4 ст.22 ГПК України та вищевказане розяснення Постанови Пленуму ВГСУ.

З огляду на наведене, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Львівської області від 06.07.2016р. у справі №914/563/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Матущак О.І.

ОСОБА_1