ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2016 р. Справа № 926/2475/16

За позовом Заступник військового прокурора Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до відповідачів:

1. Квартирно-експлуатаційний відділ м.Чернівці

2. Буковинська товарна біржа м.Чернівці

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України в Чернівецькій області

про визнання недійсним попереднього договору оренди №295/2015-п від 17.10.2015 року

Суддя С.М. Гушилик

За участю представників:

Від прокурора: Лукійчук Б.В.

Від позивача: ОСОБА_1 представник (дов.№220/796/д від 30.12.2015 року)

Від відповідача 1: ОСОБА_2 представник (дов.№87 від 18.01.2016 року)

Від відповідача 2: не з'явився

Від третьої особи: ОСОБА_3 представник (дов.№10-08-04675 від 11.12.2015 року)

СУТЬ СПОРУ: Військовий прокурор Чернівецького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці та Буковинської товарної біржі про визнання недійсним попереднього договору оренди № 295/2015-п від 17.10.2015 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор посилається на те, що попередній договір оренди нерухомого військового майна №295/2015-п від 17.10.2015 року, яке розташоване за адресою: місто Чернівці, площа Театральна, 6, загальною площею 6,80 кв. м., не відповідає вимогам чинного законодавства. У зв'язку з вищезазначеним, прокурор просить визнати недійсним попередній договір оренди нерухомого військового майна № 295/2015-п від 17.10.2015 року.

Ухвалою суду від 23.08.2016 року порушено провадження у справі, залучено в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України в Чернівецькій області та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 19.09.2016 року.

19.09.2016 року, представник позивача подав письмові пояснення в яких позовні вимоги підтримує. Представник відповідача 1 (КЕВ м. Чернівці) подав відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи подав письмові пояснення, в яких просить позов задовольнити.

Ухвалами суду від 19.09.2016 року та від 11.10.2016 року розгляд справи відкладений у звязку з неявкою представника відповідача 2 (Буковинська товарна біржа)

Представник відповідача 2 (Буковинська товарна біржа) в судове засідання 24.10.2016 року вкотре не зявився, відзив на позов не надав, причини незявлення суду не повідомив, хоча і був повідомлений про час і місце судового засідання належним чином.

Отже відповідач 2( Буковинська товарна біржа) не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні та представлення відзиву. Всі ухвали господарського суду були направлені відповідачу на його юридичну адресу: м. Чернівці, вул. Площа Театральна, буд.6, офіс 76, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Вся судова кореспонденція по даній справі була надіслана за вищезазначеною адресою проте, конверт з ухвалою суду повернутий без вручення поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Іншої адреси /місцезнаходження/ Буковинської товарної біржи (код 33707220), Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців не містить.

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином, незявлення представника відповідача в судове засідання, який був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, не перешкоджає вирішенню спору по суті, справу може бути розглянуто без його участі за наявними в ній матеріалами.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Разом з тим, незявлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по суті, справу може бути розглянуто без його участі за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що розгляд справи було неодноразово відкладено в звязку з незявленням відповідача 2 (Буковинська товарна біржа), суд дійшов висновку, що підстав для повторного відкладення розгляду справи в звязку з незявленням представника відповідача 2, суд не вбачає, а відтак справа розглядається по суті за матеріалами наданими позивачем.

Представник позивача та прокурор в судовому засіданні 24.10.2016 року просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач 1 також проти позовних вимог не заперечував.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ :

17.10.2015 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці (відповідач 1) та Буковинською товарною біржею (відповідач 2) було укладено попередній договір оренд № 295/2015-п нерухомого військового майна площею 6,80 кв.м., розташованого за адресою: м. Чернівці, пл. театральна, 6 .

Пунктом 1.1 договору сторони погодили, що відповідач 1 (КЕВ м. Чернівці) зобовязується протягом 12 місяців з моменту підписання цього договору провести процедуру укладення в майбутньому Основного договору оренди нерухомого військового майна нежитлових вбудованих приміщень площею 6,80 кв.м. в будівлі № 4 (літ.А) військового містечка № 101 (у подальшому майно), що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці, розташоване за адресою: м. Чернівці, пл. театральна, 6, на умовах встановлених даним договором.

Визначене в договорі майно передано відповідачу відповідно до акту приймання передачі нерухомого військового майна від 17.10.2015 року.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що Буковинська товарна біржа до моменту підписання основного договору оренди має право використовувати майно за цільовим призначенням, визначеним п. 2.1.3 договору.

Відповідно до ч. 1 ст.635 Цивільного кодексу України, попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору.

Однак зазначений попередній договір не відповідає вимогам наказу Міністерства оборони України №46 від 02.02.2010 року, яким затверджено типовий договір оренди у Міністерстві оборони України. Наведені обставини не заперечуються Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці (відповідач 1) та підтверджується доказами у матеріалах справи.

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ст. 762 Цивільного кодексу України). З матеріалів справи вбачається, що Квартирно експлуатаційний відділ у м. Чернівці заснований на державній формі власності і підпорядкований Міністерству оборони України, діє на підставі затвердженого положення, включений до ЄДРПОУ як юридична особа державної форми власності. Нерухоме майно, що є предметом спірного договору перебуває у державній власності.

Відповідно до п.3 ст.1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відносини оренди рухомого та нерухомого майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також за спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань організації спеціального зв'язку та захисту інформації, підпорядкованими йому регіональними органами та територіальними підрозділами, закладами та установами Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, які ведуть його облік у спеціальному порядку, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України».

У відповідності до ст.7 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України», порядок надання дозволу військовим частинам на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду здійснюється з урахуванням вимог, встановлених порядком надання дозволу військовим частинам на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 11.05.2000 року №778.

Згідно ч. 4 ст. 7 Закону України «Про господарську діяльність у Збройних Силах України» передача військового майна в оренду юридичним і фізичним особам здійснюється виключно на конкурсній основі з урахуванням необхідності підтримання на належному рівні бойової та мобілізаційної готовності. Умови та порядок проведення конкурсів визначаються Фондом державного майна України за погодженням з Міністерством оборони України.

Попередній договір за своєю юридичною природою не є майновим, за ним не переходить право користування майном, а визначаються умови.

Відповідно до вимог ст.ст.2,9 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове, платне користування майном, необхідне орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльністю виключно на конкурсних засадах.

Як вбачається із матеріалів справи, що укладаючи спірний договір оренди, обєктом якого є нерухоме майно, що перебуває у державній власності, сторонами не дотримано вимоги чинного законодавства щодо порядку погодження та отримання дозволу на укладення такого договору з відповідними органами, тобто всупереч діючому законодавству посадовими особами Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці (відповідач 1) перед укладанням попереднього договору оренди не проведено конкурси про передачу військового нерухомого майна в оренду.

Також, у порушення п. 6 Порядку надання дозволу військовим частинам Збройних Сил на передачу закріпленого за ними рухомого та нерухомого майна в оренду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2000 р. № 778, відповідачем 1 перед укладанням попередніх договорів оренди військового нерухомого майна процедура виготовлення експертної оцінки майна, яке надається в оренду, не проводилась.

У порушення вимог ст.10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», нерухоме майно, яке було передано за попереднім договором, відповідачем 2 не застраховане, і, за таких обставин, балансоутримувач (Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернівці) несе ризик випадкової втрати чи пошкодження нерухомого військового майна без відповідного відшкодування його вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Як вбачається із приписів ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до абзацу 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Суд також вирішив, що судові витрати слід віднести на відповідачів, з вини яких спір безпідставно доведено до розгляду судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 82, 84, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити.

2.Визнати недійсним попередній договір оренди № 295/2015-п від 17.10.2016 року, укладений між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Чернівці (код 24964458) та Буковинською товарною біржею (код 33707220) нерухомого військового майна, площею 6,80 кв.м., розташованого за адресою: м. Чернівці, пл. Театральна, 6.

3.Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці (580000, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. Українська, 43, код 24964458) на користь Військової прокуратури Західного регіону України Чернівецького гарнізону (м.Чернівці, вул.Аксеніна, 2-а, код 38326057) судовий збір у сумі 689,00 грн.

4.Стягнути з Буковинської товарної біржи (58000, Чернівецька обл., м.Чернівці, вул. Площа театральна, буд. 6, офіс 76 (код 33707220) на користь Військової прокуратури Західного регіону України Чернівецького гарнізону (м.Чернівці, вул.Аксеніна, 2-а, код 38326057) судовий збір у сумі 689,00 грн.

Повний текст рішення складено 24.10.2016 року

Суддя С.М. Гушилик