ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.10.2016 Справа № 905/2573/16

Господарський суд Донецької області, у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовомПублічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Електроремонт"
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ЛСК - ДОН»
простягнення 103087,17грн.
за участю представників:

від позивачане з'явився;
від відповідачане з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Електроремонт" до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛСК - ДОН» про стягнення 3% річних у розмірі 11495,16грн. та інфляційних витрат у розмірі 91592,01грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв'язку з не належним виконанням відповідачем грошових зобов'язань по договору поставки №479/21-09/11, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 159662,74грн., з яких основний борг у розмірі 141127,90грн., пеня у розмірі 11748,52грн., інфляційні втрати у розмірі 507,15грн., 3% річних у розмірі 6279,17грн. Рішенням господарського суду Донецької області від 17.09.2013 по справі №905/5566/13 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛСК - ДОН» на користь позивача основний борг у розмірі 141127,90грн., 3% річних у розмірі 6279,17грн., інфляційні втрати у розмірі 507,15грн., пеню у розмірі 11746,86грн. Рішення суду відповідачем не виконано, заборгованість не сплачена. За таких обставин, позивач нарахував відповідачу на не сплачену заборгованість у розмірі 141127,90 грн. витрати позивача пов'язані з інфляційними процесами та 3% річних.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: рішення господарського суду Донецької області від 17.09.2013 у справі №905/5566/13, постанов про відкриття виконавчого провадження №40234335 від 15.10.2013, №40234453 від 15.10.2013, листів №1708 від 06.02.2014, №15117 від 02.07.2014.

Позивач у судове засідання, призначене на 11.10.2016, не з'явився, разом з тим на офіційну електрону адресу суду направив клопотання про розгляд справи без його участі. Вказане клопотання судом задоволено.

Відповідач у судове засідання 11.10.2016 не з'явився, відзив на позов не надав, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Місцезнаходженням відповідача є: 83024, м.Донецьк, вул.Молодогвардійців, буд.1-В, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Господарський суд Донецької області, з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідача, яка зазначена в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. Так, начальник відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) господарського суду Донецької області ОСОБА_1, помічник судді Сальнікова Г.А., секретар судового засідання Вороная І.В. склали акти, відповідно, про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідача: 83024, м.Донецьк, вул.Молодогвардійців, буд.1-В. Складання акту мотивовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта №7-42/41 від 04.02.2016 про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м.Донецьк.

Відтак, на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/2573/16.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи № 905/2573/16 та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 Господарського процесуального кодексу України, ст.33 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст.75 Господарського процесуального Кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до матеріалів справи, 17.09.2013 господарським судом Донецької області прийнято рішення по справі №905/5566/13 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛСК - ДОН» на користь Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Електроремонт" основного боргу у розмірі 141127,90грн., 3% річних у розмірі 6279,17грн., інфляційних втрат у розмірі 507,15грн., пені у розмірі 11746,86грн.

04.10.2013 господарським судом Донецької області виданий відповідний наказ про примусове виконання рішення суду по справі №905/5566/13.

Як вбачається зі змісту судового рішення по справі №905/5566/13 вказана сума заборгованості виникла у зв'язку з не виконанням у повному обсязі відповідачем грошових зобов'язань по договору поставки №479/21-09/11.

Судовим рішенням по справі №905/5566/13 встановлено наступне.

05.12.2011 між Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» (Постачальник) в особі виробничої одиниці «Електроремонт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛСК-ДОН» (Покупець) підписаний договір поставки №479/21-09/11 (надалі по тексту - договір), за умовами якого, Постачальник поставляє у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення власного виробництва (далі - ОСОБА_2), а Покупець приймає поставлену у його власність ОСОБА_2 та оплачує її вартість (пункт 1.1 договору).

Умовами договору сторони визначили предмет договору, порядок та строки поставки, ціну та порядок розрахунків, умови здачі та приймання продукції, відповідальність сторін та строк дії договору.

Відповідно до Специфікації №2 загальна вартість продукції становить 169050,00грн., строк поставки - березень 2012 року; умови оплати: протягом 15-ти календарних днів з моменту поставки ОСОБА_2, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника; поставка ОСОБА_2 здійснюється на умовах EXW, само вивіз зі складу Постачальника протягом 10 календарних днів з моменту повідомлення про готовність ОСОБА_2.

На виконання умов договору, позивачем поставлений товар, що підтверджується накладною №85 від 09.02.2012 на суму 169050,00 грн., яка міститься в матеріалах справи.

Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 підтверджується підписом особи, відповідальної за отримання товарно-матеріальних цінностей, а саме, ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності №4 від 07 лютого 2012 року.

Також, позивачем складений рахунок на оплату №31/02 від 07.02.2012 на суму 169050,00 грн., який міститься в матеріалах справи.

Окрім цього, факт поставки позивачем продукції підтверджується товарно-транспортною накладною №03/02.

Позивачем до матеріалів справи №905/5566/13 надані докази, що підтверджують часткову оплату відповідачем за отриману продукцію згідно договору, а саме, банківські виписки на суму 19600,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладені угоди про залік взаємних вимог від 31.05.2012 на суму 1122,04 грн., від 31.05.2012 на суму 7200,06 грн. на загальну суму 8322,10 грн., які підписані та скріплені печатками підприємств.

Відповідач отримав продукцію, але у визначений у договорі строк за неї в повному обсязі не сплатив, своїх договірних зобов'язань перед позивачем не виконав, чим порушив умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи №905/5566/13, позивачем складені вимоги про погашення боргу від 20.07.2012 №01/459юр на суму 148327,96 грн. та від 04.12.2012 №01/13/722 на суму 148327,96 грн.

Також, позивачем складена претензія №13/341 від 19.03.2013 на суму 178112,26 грн.

Відповідачем надана на вищевказану претензію відповідь №35 від 30.04.2013, в якій останній визнав наявну суму заборгованості та зазначив, що підприємство зобов'язується здійснити кінцевий розрахунок за договором №479/21-09/11 від 05.12.2011 до 10.06.2013.

Також, між сторонами складений акт звірки взаєморозрахунків станом на 12.06.2013 на загальну суму 141127,90 грн.

Вищевказаний акт підписаний та скріплений печатками підприємств без зауважень.

За таких обставин, господарським судом Донецької області встановлено, що матеріалами справи доведено факт прострочення виконання відповідачем обов'язку з оплати товару, тому прийнято рішення про стягнення з відповідача на користь позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛСК - ДОН» на користь Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Електроремонт" основного боргу у розмірі 141127,90грн..

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, станом на момент прийняття рішення господарським судом Донецької області, факт прострочення виконання відповідачем грошових зобов'язань з оплати вартості товару отриманого за накладною №85 від 09.02.2012., на виконання умов договору поставки №479/21-09/11 від 05.12.2011, не доказується знову при вирішення цієї справи.

В судовому засіданні з'ясовано, що станом на 11.10.2016 основний борг у розмірі 141127,90 грн. не сплачений а ні в добровільному порядку, а ні в примусовому порядку.

У зв'язку з не виконанням відповідачем грошових зобов'язань по договору поставки №479/21-09/11 від 05.12.2011, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 11495,16грн. за період з 15.10.2013 по 30.06.2016 та інфляційні витрати у розмірі 91592,01грн. за період з жовтня 2013 року по червень 2016 року.

Як визначено положеннями ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судовим рішенням під час вирішення справи №905/5566/13 згідно з п.3.2. договору розрахунки за поставлену продукцію здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок Постачальника, особливі умови оплати відображаються в Специфікаціях. Відповідно до Специфікації №2 оплата здійснюється протягом 15-ти календарних днів з моменту поставки продукції, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.

Таким чином, сторонами чітко погоджений строк виконання грошових зобов'язань, а саме протягом 15 календарних днів, який відповідачем прострочений, що було встановлено під час вирішення справи №905/5566/13. Станом на теперішній час відповідач заборгованість не сплатив

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов»язання, за вимогою кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов»язальних правовідносин сторін договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Вказана правова позиція висвітлена в постанові Верховного суду України від 20.12.2010 по справі №10/25.

Судом перевірена вірність зробленого позивачем розрахунку 3% у розмірі 11495,16грн. за період з 15.10.2013 по 30.06.2016 та визнано його арифметично невірним, оскільки при розрахунку позивачем не враховано, що 2016 рік містить 366 день.

За розрахунком суду: на суму 141127,90грн. за період з 15.10.2013 по 31.12.2015 (808 днів прострочення) у розмірі 9372,44грн., за період з 01.01.2016 по 30.06.2016 (182 дня прострочення) у розмірі 2105,35 грн. Загальна сума 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача складає 11477,79грн.

Судом перевірений розрахунок інфляційного збільшення боргу та визнано їх арифметично не вірним. Проте, за розрахунком суду, сума є більшою, тому за відсутності відповідної заяви, суд не виходить за межі позовних вимог.

За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача сума інфляційних втрат у розмірі 91592,01грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково .

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛСК - ДОН» (83024, м.Донецьк, вул.Молодогвардійців, 1-В; з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Електроремонт" (03150, м.Київ, вул.Предславинська, 34а, , адреса структурного підрозділу: юридична адреса: 84180, Донецька область, м.Слов'янськ, м.Миколаївка, вул.Горького, 9, поштова адреса: 84182, Донецька область, м.Слов'янськ, м.Миколаївка, ) 3% річних у розмірі 11477(одинадцять тисяч чотириста сімдесят сім)грн. 79коп., інфляційні втрати у розмірі 91592(дев'яносто одна тисяча п'ятсот дев'яносто дві)грн. 01коп., судовий збір у розмірі 1546(одна тисяча п'ятсот сорок шість)грн. 05коп.

3.В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України

Дата складення повного рішення:17.10.2016.

Суддя Д.М. Огороднік