РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2016№910/12143/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/12143/15

за позовом акціонерного товариства «Євроньюз» (EURONEWS SA; далі - Товариство), м. Ліон, Франція,

до державної організації «Національна телекомпанія України» (далі - Телекомпанія), м. Київ,

про стягнення 10 591 224,48 євро, що еквівалентно 251 076 179,58 грн.

та за зустрічним позовом Телекомпанії

до Товариства

про визнання недійсним ліцензійного договору від 21.10.2010,

за участю представників:

Товариства - Соловйова О.В. (довіреність від 19.01.2015 №б/н);

Телекомпанії - Любченко О.М. (довіреність від 10.04.2014 №8-01-19/579);

Харебіна О.В. (довіреність від 16.02.2015 №8-01-15/254).

Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Телекомпанії 10 591 224,48 євро, що еквівалентно 251 076 179,58 грн., простроченого ліцензійного платежу за укладеним сторонами ліцензійним договором від 21.10.2010 (далі - Договір).

Телекомпанія 14.07.2016 подала суду зустрічну позовну заяву, в якій просила суд визнати недійсним Договір.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.11.2015 у справі №910/12143/15 (суддя Прокопенко Л.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2016 (колегія суддів у складі: суддя Разіна Т.І. - головуючий, судді Пантелієнко В.О. і Остапенко О.М.), первісний позов задоволено; стягнуто з Телекомпанії 10 591 224,48 євро, що еквівалентно 251 076 179,58 грн., простроченого ліцензійного платежу за Договором та 73 080 грн. судового збору; у задоволенні зустрічного позову відмовлено; суддею Пателієнком В.О. викладено до вказаної постанови окрему думку, в якій суддя зазначив, що в резолютивній частині рішення зазначено час його прийняття: « 12.30 год. 18.11.2015 р.», а судове засідання у справі згідно з протоколом судового засідання розпочалося о 12.44.55 хв., тобто оскаржуване рішення суду першої інстанції було винесено до судового засідання, що суперечить приписам статті 82 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Постановою Вищого господарського суду України від 19.07.2016 (колегія суддів у складі: суддя Прокопанич Г.К. - головуючий, судді Львов Б.Ю. і Селіваненко В.П.) рішення попередніх судових інстанцій з даної справи скасовано; справу №910/12143/15 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами для скасування рішення місцевого і постанови апеляційного господарських судів зі справи стало те, що: як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу судового засідання від 18.11.2015 судове засідання у справі розпочалося о 12:44:55 год., а оголошення резолютивної частини рішення відбулося о 13:16:08 год.; натомість, у вступній та резолютивній частинах рішення від 18.11.2015 зазначено час винесення о 12:30 год., тобто до початку розгляду справи; отже, рішення місцевого господарського суду є таким, що прийняте у порушення приписів частини першої статті 47, частини першої статті 85 ГПК України; відтак, висновки апеляційної інстанції про відсутність підстав, передбачених статтею 104 ГПК України, для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду є хибними.

За результатами повторного автоматичного розподілу справу №910/12143/15 передано судді Марченко О.В. для розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2016 суддею Марченко О.В. прийнято справу № 910/12143/15 до свого провадження.

Представник позивача у судовому засіданні 17.10.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі; проти задоволення зустрічних вимог заперечив.

Представники відповідача надали пояснення у справі, проти задоволення первісних позовних вимог заперечили; зустрічні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.10.2010 Товариством (компанія «Євроньюз») і Телекомпанією (НТУ) було укладено Договір, за умовами якого:

- україномовна версія міжнародного каналу «Євроньюз» - це україномовна версія міжнародного каналу «Євроньюз», який включає весь міжнародний рекламний контент (пункт 1.6 Договору);

- українська версія - це україномовна версія міжнародного каналу «Євроньюз», що транслюється територією України, яка включає: місцеві українські програми; місцеву українську рекламу на додаток до міжнародної реклами, та яка доступна через український сигнал (пункт 1.7 Договору);

- український сигнал - це супутниковий сигнал, який використовується НТУ для трансляції української версії для прийому на території; сторони повністю розуміють, що супутникова зона покриття може бути більшою за територію, за умови, що вона виходить на межі території в обґрунтованих межах (пункт 1.8 Договору);

- український сервіс - це україномовна версія міжнародного каналу «Євроньюз» та/або його українська версія (пункт 1.9 Договору);

- місцеві програми - це українські новини, журнали та речі щодо тем, які стосуються України, які становлять національний інтерес, призначені для глядачів на території та які транслюються виключно в українській версії через український сигнал на умовах, визначених Договором (пункт 1.12 Договору);

- територія - це Україна (пункт 1.13 Договору);

- компанія «Євроньюз» вироблятиме та транслюватиме україномовну версію міжнародного каналу у своїй штаб-квартирі в Еккюлі, Франція, або в іншому місці, як вирішить компанія «Євроньюз», 24 години на добу, 7 днів на тиждень, кожного тижня; компанія «Євроньюз» матиме повний редакторський контроль на час співпраці з НТУ для забезпечення високого стандарту каналу; на додаток до україномовної версії міжнародного каналу компанія «Євроньюз» координуватиме виробництво місцевих програм, призначених для української території, які транслюються виключно через український сигнал (пункт 2.1 Договору);

- з врахуванням умов, визначених Договором, компанія «Євроньюз» надає НТУ:

виключне право вставляти та комерціалізувати місцеву рекламу в україномовній версії міжнародного каналу (як описано в статті 7); місцева реклама транслюватиметься через український сигнал;

виключну ліцензію та трансляцію українських сервісів на своєму (-їх) каналі (-ах) на території (як описано в статті 8);

виключне право розповсюджувати українську версію будь-якою системою передачі: земною аналоговою чи цифровою, супутниковою, ADSL, IPTV, мобільною тощо на території (як описано в статті 9);

виключне право на використання україномовної версії міжнародного каналу для формування українського сервісу у відповідності із умовами Договору;

виключне право розповсюджувати україномовну версію міжнародного каналу будь-якою системою передачі: земною аналоговою чи цифровою, супутниковою, ADSL, IPTV, мобільною тощо на території (як описано в статті 9) (пункт 2.2 Договору з доповненням згідно з додатковою угодою від 05.08.2011);

- компанія «Євроньюз» надає НТУ ексклюзивну ліцензію на розповсюдження української версії та/або україномовної версії міжнародного каналу на території будь-якою системою ретрансляції: земною аналоговою чи цифровою, супутниковою, ADSL, IPTV, мобільною тощо, що також означає право НТУ надавати ліцензію третім сторонам для здійснення такої ретрансляції у режимі реального часу, що не вважатиметься порушення умов Договору (пункт 9.1 Договору в редакції додаткової угоди від 05.08.2011);

- за попередній період (приблизно триватиме 10 місяців), який почнеться з дати платежу, як вказано в пункті 10.5 Договору, а закінчиться на дату запуску україномовної версії міжнародного каналу, тобто 24.08.2011, НТУ повинна сплатити стартові витрати у сумі 2 400 000 євро, без вирахування податку на прибуток, ПДВ або інших податків, та 100% операційних витрат, пов'язаних із таким попереднім періодом в сумі 3 100 000 євро, без вирахування податку на прибуток, ПДВ або інших податків; вказані витрати включають усі витрати, пов'язані із організацією та запуском українських сервісів, включаючи, але не обмежуючись цим, витрати щодо набору персоналу, придбанням необхідного обладнання, його монтажем і обслуговуванням, орендою необхідних приміщень, управлінням процесом запуску українських сервісів, транспортними витратами та іншими необхідними витратами (пункт 10.1 Договору);

- після того, як україномовна версія міжнародного каналу буде запущена, впродовж строку дії Договору, НТУ сплачуватиме компанії «Євроньюз» щорічний ліцензійний платіж за ексклюзивні ліцензії, надані за Договором на користь НТУ, вказані у пункті 2.2 Договору; за перший рік ліцензійного періоду ліцензійний платіж становитиме 5 500 000 євро, без вирахування податку на прибуток, ПДВ та інших податків; термін платежу для першого року вказаний в пункті 10.5 Договору; платежі сплачуються незалежно від того, чи розпочала НТУ комерціалізацію місцевої реклами, чи ні (пункт 10.2 Договору);

- з початку другого року строку щорічний ліцензійний платіж буде переглядатися кожного року з тим, щоб прийняти до уваги зміни індексу IPCUM (індекс споживчих цін монетарного союзу) (пункт 10.3 Договору);

- річний ліцензійний платіж сплачується двома рівними частинами після одержання рахунків від компанії «Євроньюз»; починаючи з другого року ліцензійного періоду, перші 50% будуть сплачені не пізніше ніж 30 днів після початку кожного річного ліцензійного періоду, а решта 50% будуть сплачені не пізніше ніж впродовж 6 місяців після початку кожного річного ліцензійного періоду (пункт 10.4 Договору);

- НТУ сплатить компанії «Євроньюз» в період до 05.11.2010 початкові витрати у сумі 2 400 000 євро на додаток до 100% операційних витрат, пов'язаних із таким попереднім періодом у сумі 3 100 000 євро, на додаток до 50% річного ліцензійного платежу, тобто 2 750 000 євро, в якості авансового платежу за перший рік ліцензійного періоду; ці суми будуть виставлені в рахунок та підлягатимуть до сплати як тільки Договір буде підписаний; укладання контракту обумовлюється сплатою вказаних сум; друга частина за перший рік ліцензійного періоду підлягатиме до сплати не пізніше, ніж через 6 місяців після дати запуску (пункт 10.5 Договору);

- зважаючи на всі умови, вказані у Договорі, та зважаючи та той факт, що НТУ є державною компанією, яка фінансується виключно державою, сторони погоджуються, що будь-який платіж, здійснений за Договором, буде здійснюватись НТУ з бюджету, виділеного НТУ Державою Україна, та наданого НТУ у відповідності з чинним законодавством України (пункт 10.9 Договору);

- для кожного року строку НТУ залишатиме собі весь річний чистий прибуток, отриманий від місцевої реклами та розповсюдження української версії на території до 5,5 мільйонів євро; чистий прибуток визначається як виставлена у рахунках сума після усіх комерційних знижок, та за вирахуванням комісій рекламних агентів чи агентств, та виключаючи ПДВ і всі податки; якщо зазначена річна сума перевищує 5,5 мільйонів євро, то відповідний річний ліцензійний платіж збільшиться на 50% річного чистого прибутку, що перевищує 5,5 мільйонів євро (стаття 11 Договору);

- укладання Договору обумовлюється сплатою НТУ компанії «Євроньюз» сукупної суми у сумі 8 250 000 євро, детальна інформація про яку наведена в пункті 10.5 Договору, що відповідає 100% початкових витрат, 100% операційних витра за попередній період та 50% річного ліцензійного платежу за перший рік ліцензійного періоду відповідно до Договору (пункт 12.1 Договору);

- обидві сторони погоджуються, що україномовна версія міжнародного каналу буде запущена 24.08.2011, якщо тільки не настане подія, яка не залежить від волі компанії «Євроньюз» або НТУ (пункт 12.2 Договору);

- Договір та його додатки набирають чинності з дати підписання, з врахуванням положень пункту 16.6 Договору, строк Договору розпочнеться з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та залишатиметься в силі впродовж попереднього та ліцензійного періодів; для ілюстрації, початковий строк Договору розпочнеться з вказаної дати та закінчиться 24.08.2016; після цього Договір автоматично буде продовжений на наступні періоди тривалістю 3 (три) роки, якщо тільки будь-яка сторона не припинить його шляхом надання іншій стороні повідомлення за 12 (дванадцять) місяців, надісланого рекомендованим листом (пункт 16.1 Договору).

Відповідно до частини першої статті 1109 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Частиною третьою статті 1109 ЦК України встановлено, що у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Оскільки предметом зустрічного позовного позову є визнання недійсним Договору, а первісні позовні вимоги полягають у стягнення заборгованості за вказаним правочином, то доцільним є спочатку розглянути зустрічні позовні вимоги.

Так, Телекомпанія мотивує зустрічні позовні вимоги тим, що:

- Договір було укладено без відповідних кошторисних призначень, що є грубим порушенням статтей 23 і 48 Бюджетного кодексу України (далі - БК України);

- спірний правочин укладено більш ніж на бюджетний період, що не відповідає вимог пункту 7 частини першої статті 2, частини першої статті 3 і статті 48 БК України;

- згідно із статтею 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» Телекомпанія з метою укладення Договору зобов'язана була провести процедуру закупівлі послуг;

- Договір від імені Телекомпанії було підписано генеральним директором Єгором Бенкендорфом та заступником генерального директора Валідом Арфушом, проте останній не мав достатньої дієздатності для підписання зовнішньоекономічного контракту, яким є Договір;

- таким чином, у відповідності до вимог статті 207 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статті 203 ЦК України Договір є недійсним.

За приписами частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частин першої і другої статті 23 БК України (в редакція, яка діяла на момент укладення Договору) будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 51 БК України будь-які зобов'язання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.10.2010 №1988-р «Деякі питання створення україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews», Кабінет Міністрів України розпорядився:

- Державному комітету телебачення та радіомовлення провести правову оцінку проекту Договору, в якому передбачено трансляцію і розповсюдження на території України місцевої україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews» (24 години на добу, 7 днів на тиждень) та забезпечити укладення зазначеного договору;

- відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» здійснити перерозподіл бюджетних призначень загального фонду за бюджетними програмами, передбаченими Міністерству фінансів України, у межах їх загального обсягу шляхом зменшення видатків споживання за бюджетною програмою 3511340 на суму 85 572,4 тис. грн., у тому числі по м. Києву - на 85 572,4 тис. грн., та збільшення видатків розвитку за бюджетною програмою 3511090 «Державні капітальні видатки» на таку ж суму;

- передати бюджетні призначення Міністерства фінансів України (загальнодержавні видатки) за загальним фондом державного бюджету з бюджетної програми 3511090 «Державні капітальні видатки» у сумі 85 572,4 тис. грн. Державному комітету телебачення та радіомовлення України за бюджетною програмою 1701080 «Виробництво телерадіопрограм для державних потреб» для створення україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews»; Міністерству фінансів України внести відповідні зміни до розпису державного бюджету;

- Державному комітету телебачення та радіомовлення України:у тижневий строк розробити і подати Кабінетові Міністрів України проект порядку використання у 2010 році коштів, виділених у державному бюджеті для створення україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews», передбачивши, зокрема, обсяг коштів за кожним напрямом витрат на створення україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews»; передбачати кошти для забезпечення функціонування україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews» у межах граничних видатків Комітету, що визначаються під час складання проекту державного бюджету на відповідний рік.

Додатком №1 до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» встановлено бюджетне призначення на здійснення платежів щодо створення та функціонування україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews» у сумі 15 000 тис. грн., код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету - 1701290.

Наказом Державного комітету телебачення та радіомовлення України від 19.07.2011 №188 «Про заходи з реалізації проекту створення та початку мовлення україномовної версії міжнародного телевізійного каналу «EuroNews» з метою створення умов для успішного початку мовлення та функціонування україномовної версії міжнародного телевізійного каналу «EuroNews», забезпечення ефективного використання бюджетних коштів, що спрямовуються на визначені цілі, дотримання бюджетного законодавства та виконання умов Договору, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.10.2010 №1988-р «Деякі питання створення україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews», було, зокрема, наказано:

- Фінансово-економічному департаменту, департаменту телебачення та радіомовлення, сектору контрольно-ревізійної роботи - здійснювати аналіз та контроль за цільовим та ефективним використанням коштів, виділених із державного бюджету Телекомпанії на створення та функціонування україномовної версії міжнародного телевізійного каналу «EuroNews»;

- Телекомпанії - забезпечити суворе дотримання бюджетного законодавства з питань відповідності взятих бюджетних зобов'язань відповідним бюджетним асигнуванням, здійснення платежів, недопущення сплати будь-яких штрафних санкцій, виконання всіх положень договірних документів з Товариством.

Додатком №3 до Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» встановлено бюджетне призначення на здійснення платежів щодо виробництва та трансляції телерадіопрограм для державних потреб, збирання, обробка та розповсюдження офіційної інформаційної продукції, створення та функціонування україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews» у сумі 866 202,4 тис. грн., код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету - 1701080.

Додатком №3 до Закону України «Про державний бюджет України на 2013 рік» встановлено бюджетне призначення на здійснення платежів щодо виробництва та трансляції телерадіопрограм для державних потреб, збирання, обробка та розповсюдження офіційної інформаційної продукції, створення та функціонування україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews» у сумі 753 327,5 тис. грн., код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету - 1701080.

Додатком №3 до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» встановлено бюджетне призначення на здійснення платежів щодо виробництва та трансляції телерадіопрограм для державних потреб, збирання, обробка та розповсюдження офіційної інформаційної продукції, створення та функціонування україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews» у сумі 654 315,8 тис. грн., код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету - 1701080.

Додатком №3 до Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено бюджетне призначення на здійснення платежів щодо виробництва та трансляції телерадіопрограм для державних потреб, збирання, обробка та розповсюдження офіційної інформаційної продукції, створення та функціонування україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews» у сумі 887 994 тис. грн., код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету - 1701080.

З огляду на викладене доводи Телекомпанії щодо не передбачення відповідних кошторисних призначень на оплату ліцензійних платежів за Договором є безпідставними та необґрунтованими, оскільки бюджетом України впродовж шести років були передбачені такі видатки.

Що ж до доводів Телекомпанії про те, що від її імені Договір було підписано крім генерального директора, його заступником, який не мав повноважень щодо підписання Договору, то слід зазначити таке.

Відповідно до пункту 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» (далі - Постанова №11) у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

Вирішуючи спори, пов'язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати таке.

Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта.

Особа, призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

Припис абзацу першого частини третьої статті 92 ЦК України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут.

Пунктом 3.4 Постанови встановлено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність або відсутність у заступника генерального директора Телекомпанії Валіда Арфуша необхідних повноважень для підписання Договору.

Разом з тим, Договір від імені Телекомпанії був також підписаний і генеральним директором Телекомпанії Єгором Бенкендорфом, якій діяв від імені Телекомпанії на підставі наданих йому повноважень згідно із статутом Телекомпанії.

Крім того, Телекомпанією впродовж 2010-2012 років здійснювалася оплата ліцензійних платежів, передбачених Договором, тобто відбулося наступне схвалення юридичною особою правочину, який, на думку Телекомпанії, вчинений від її імені представником з перевищенням повноважень.

З огляду на викладене, вказані дії у відповідності до статті 241 ЦК України Телекомпанії унеможливлюють визнання Договору недійсним.

Згідно із частиною п'ятою статті 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (в редакції, яка діяла на момент укладення Договору) забороняється укладання договорів, які передбачають витрачання державних коштів, та/або оплата замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов'язковими до виконання на території України.

На виконання доручення Президента України від 26.07.2005 №1-1/772 «Про здійснення заходів щодо набуття Національною телекомпанією України статусу акціонера міжнародного телевізійного каналу «EuroNews» Телекомпанія уклала угоду від 08.09.2005 №602-25 з Товариством і придбала 2 590 (1%) акцій Товариства, що стало передумовою створення україномовної версії міжнародного каналу «EuroNews».

Статут Товариства передбачає, що будь-який новий акціонер має підписати угоду стосовно умов використання і розповсюдження телепрограми «EuroNews».

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 11.10.2010 №1988 «Деякі питання створення україномовної версії міжнародного каналу «EURONEWS» Державний комітет телебачення і радіомовлення України мав провести правову оцінку проекту Договору і забезпечити його укладення.

Проект договору було надіслано до Державним комітетом телебачення і радіомовлення України листом Телекомпанії від 21.10.2010 №8-02-19/2446.

Одночасно з цим у Франції віце-прем'єр-міністр України - Міністр інфраструктури України Б. Колесніков і генеральний директор виконавчої ради Товариства М. Пітерс підписали Меморандум про створення та поширення міжнародних новин «EuroNews» українською мовою, а керівники Телекомпанії та Товариства - Договір, яким визначено умови створення і розповсюдження україномовної версії телеканалу «EuroNews». Представники Державного комітету телебачення і радіомовлення України участі у вказаних заходах не брали.

Згідно із частинами першою - п'ятою статті 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом.

Вибір права може бути здійснений щодо правочину в цілому або його окремої частини.

Вибір права щодо окремих частин правочину повинен бути явно вираженим.

Вибір права або зміна раніше обраного права можуть бути здійснені учасниками правовідносин у будь-який час, зокрема, при вчиненні правочину, на різних стадіях його виконання тощо. Вибір права або зміна раніше обраного права, які зроблені після вчинення правочину, мають зворотну дію і є дійсними з моменту вчинення правочину, але не можуть: бути підставою для визнання правочину недійсним у зв'язку з недодержанням його форми; обмежити чи порушити права, які набули треті особи до моменту вибору права або зміни раніше обраного права.

Відповідно до пункту 22.1 Договору Договір регулюється та тлумачиться у відповідності до законодавства Франції, а у частині, яка стосується української версії, та у питаннях, які стосуються Телекомпанії як мовника, він регулюється та тлумачиться у відповідності до законодавства України.

Отже, враховуючи, що Телекомпанією було укладено Договір із Товариством у зв'язку із набуттям Телекомпанією статусу акціонера Товариства, а укладення такого договору було обов'язковим для акціонерів Товариства, у відповідності до статуту Товариства і законодавства Франції, тому до даних відносин не можуть застосовуватись положення Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Таким чином, зустрічні позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Слід також зазначити, що Товариство заперечуючи проти задоволення зустрічних позовних вимог, просить суд застосувати наслідники спливу строку позовної давності до вимог Телекомпанії.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Договір було укладено Товариством та Телекомпанією 21.10.2010, тому саме з цієї дати починається розраховуватися строк позовної давності.

Так, строк позовної давності для звернення до суду з зустрічними позовними вимогами до Товариства закінчився 21.10.2013, тоді як зустрічна позовна заява підписана Телекомпанією 08.06.2015, а подана до суду 14.07.2015 (штамп відділу діловодства на першому аркуші зустрічної позовної заяви).

Отже, Телекомпанією пропущено строк позовної давності із звернення до суду із зустрічними позовними вимогами до Товариства щодо визнання Договору недійсним.

Що ж до первісних позовних вимог, то слід зазначити таке.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що Товариством було виставлено Телекомпанії такі рахунки-фактури на оплату лізингових платежів: від 06.05.2013 №201300134 на суму 2 822 522,64 євро; від 24.07.2013 №201300260 на суму 2 871 847,81 євро; від 04.11.2014 №201400558 на суму 2 871 847,81 євро; від 04.11.2014 №201400559 на суму 2 870 871,07 євро.

Телекомпанія частково сплатила лізинговий платіж на суму 845 864,85 євро.

З листом від 29.07.2013 у зв'язку із заборгованістю у сумі 5 659 082,95 євро Товариство звернулося до Телекомпанії з вимогою підтвердити дату наступного банківського переказу.

Відповіді на вказаний лист Товариство не отримало.

З листом від 30.07.2014 Товариство звернулося до прем'єр-міністра України із проханням знайти термінове рішення для забезпечення існування українського сервісу «Євроньюз».

Відповіді на вказаний лист Товариство не отримало.

Листом від 04.02.2015 Товариство нагадувало Телекомпанії про те, що у останньої наявна заборгованість з лізингових платежів у сумі 10 789 640,22 євро та зазначило про своє бажання мирно вирішити питання щодо продовження трансляції «Євроньюз» українською мовою.

Листом від 18.02.2015 №8-01-16/275 Телекомпанія повідомила Товариство про те, що Телекомпанія як державна компанія, що фінансується з державного бюджету України, розпочала переговори з Кабінетом Міністрів України стосовно вирішення питання майбутньої співпраці з «Євроньюз».

Разом з тим, як станом на день звернення Товариства до суду з даним позовом (12.05.2015), так і станом на 17.10.2016, Телекомпанією не погашено перед Товариством борг у сумі 10 591 224,48 євро.

З огляду на викладене позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню у повному обсязі.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору у справі слід покласти на Телекомпанію.

Керуючись статтями 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити.

2. Стягнути з державної організації «Національна телекомпанія України» (04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 42; ідентифікаційний код 23152907) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь акціонерного товариства «Євроньюз» (EURONEWS SA; 60, chemin des Mouilles, 69130, Lyon Ecully, France; адреса для листування: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 4, приміщення представництва «Г.Л.Н. Європа») 10 591 224 (десять мільйонів п'ятсот дев'яносто одну тисячу двісті двадцять чотири) євро 48 центів, що еквівалентно 251 076 179 (двохста п'ятдесяти одному мільйону сімдесяти шести тисячам ста сімдесяти дев'яти) грн. 58 коп., і 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.10.2016.

Суддя О. Марченко