РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2016Справа №910/17133/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/14724/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЯБЛУНЕВИЙ ДАР"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДНА НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ"

про стягнення 512 964,48 грн.

Представники сторін:

від позивача:. Маковей О.Г., довіреність б/н від 05.08.2016р.;

від відповідача: Ковальський Г.В., довіреність № 12-10-2016/3 від 12.10.2016р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЯБЛУНЕВИЙ ДАР" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДНА НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ" (далі-відповідач) про стягнення 512 964,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору купівлі-продажу № 32/PR/2014 від 27.11.2014 щодо своєчасної оплати поставленого товару, у зв'язку з чим позивачем за період з 25.06.2016р. по 17.07.2016р. нараховані 3% річних у сумі 512 964,48 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 порушено провадження у справі № 910/17133/16, розгляд справи призначений на 13.10.2016.

10.10.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача було подано довідку про відсутність аналогічного спору.

12.10.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи та відзив на позовну заяву.

Представник позивача у судовому засіданні 13.10.2016 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.10.2016р. надав усні пояснення по суті спору, в яких фактично проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.10.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЯБЛУНЕВИЙ ДАР" (далі - продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДНА НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ" (далі - покупець, відповідач) було укладено Договір купівлі-продажу № 32/PR/2014 (далі - Договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити (передати) у власність покупця товар, вказаний в специфікаціях, що є невід'ємним додатком до цього Договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його.

Відповідно до п. 5.5.1 Договору, покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця. Строки та порядок розрахунків за кожну партію товару визнаються в специфікації.

В подальшому, між сторонами були укладені Специфікація № 1 від 28.11.2014, (з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 31.12.2014, за поставлений товар, покупець зобов'язаний провести оплату в розмірі 1 540 000,00 грн. до 15.12.2014, решту протягом 120 календарних днів з дати поставки), Специфікація № 2 від 04.12.2014 (з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 31.12.2014, за поставлений товар, покупець зобов'язаний провести оплату в розмірі 29 960 650,00 грн. до 15.12.2014, решту протягом 120 календарних днів з дати поставки) та Специфікація № 3 від 31.12.2014 (за поставлений товар, покупець зобов'язаний провести оплату в розмірі 17 500 156,80 грн. до 09.01.2015, решту протягом 120 календарних днів з дати поставки).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було поставлено відповідачу товару на загальну суму 420 008 400,00 грн., що підтверджується копіями Актів прийому-передачі товару, видатковими накладними та актами зміни ціни товару, копії яких наявні в матеріалах справи.

24.06.2016 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору, відповідно до п.3 якої, сторони визначили, що з урахуванням здійснених покупцем оплат за товар, часткового повернення товару постачальнику (первинний обліковий документ - повернення постачальнику № 1 від 29.05.2015 в кількості 9 000 кг., вартістю 226 800,00 грн. в т.ч. ПДВ) та встановлених у п. 2 цієї Додаткової угоди статочних цін на товар, вартість неоплаченого товару, поставленого (переданого) покупцю за Договором, (заборгованість покупця перед продавцем за поставлений товар), станом на дату укладання даної Додаткової угоди становить 271 350 776,80 грн., в тому числі ПДВ.

18.07.2016 позивач пред'явив вимогу відповідачу про сплату трьох процентів річних за період прострочення з 25.06.2016 по 17.07.2016 в розмірі 512 964,48 грн., яка залишена відповідачем без задоволення.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за Договором.

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення з відповідача сум 3% річних та встановлено, що позивачем вірно розраховано зазначену суму, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних в розмірі 512 964,48 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 512 964,48 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДНА НАФТОГАЗОВА КОМПАНІЯ" (01054, м. Київ, вулиця Тургенєвська, будинок 15, офіс 52, ідентифікаційний код: 33064160) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯБЛУНЕВИЙ ДАР" (81500, Львівська обл., Городоцький район, місто Городок, вулиця Львівська, будинок 274А; ідентифікаційний код: 32475074) 3% річних в розмірі 512 964 грн. 48 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 694 грн. 47 коп. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.10.2016.

Суддя А.І. Привалов