КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Справа№ 910/22639/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Кирищук В.П.,

від відповідача: Кобилецький В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2016р. у справі №910/22639/15 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Житлово-будівельного кооперативу "Геолог-1"

про стягнення 425431,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) про стягнення основного боргу в сумі 162392,61 грн., пені в сумі 40694,24 грн., інфляційних втрат в сумі 150314,21 грн. та 3% річних в сумі 13133,31 грн. за період з 01.11.2012р. по 01.08.2015р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.01.2016р. у справі №910/22639/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що оскільки Позивач у справі щорічно отримує субвенції щодо різниці в тарифах, то задоволення даного позову призведе до подвійного стягнення з Відповідача, внаслідок чого позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду Позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом невірно застосовано норми матеріального права, не дослідив всіх доказів у справі, а тому прийняв необґрунтоване рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.02.2016р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження у складі колегії суддів головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.03.2016р. У судовому засіданні 21.03.2016р. оголошено перерву до 04.04.2016р.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.04.2016р., у зв'язку із перебуванням судді Зеленіна В.О. на лікарняному, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/22639/15 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Синиці О.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2016р. прийнято справу №910/22639/15 до свого провадження та оголошено перерву до 18.05.2016р.

Розпорядженням №09-52/1535/16 від 18.05.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О., який є головуючим суддею (суддею-доповідачем) на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.50., пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний авторозподіл справи №910/22639/15.

Відповідно до протоколу про повторний автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу ПАТ "Київенерго" у справі №910/22639/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Власов Ю.Л., суддів Корсакова Г.В. та Станік С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2016р. прийнято справу №910/22639/15 до свого провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги призначено до розгляду на 07.06.2016р. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 21.06.2016р.

Розпорядженням від 21.06.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р., на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., судді: Корсакова Г.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2016р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до свого провадження. У судовому засіданні 21.06.2016р. оголошено перерву до 09.08.2016р.

Розпорядженням від 09.08.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Корсакової Г.В. та судді Гаврилюка О.М. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Ільєнок Т.В., ОСОБА_1

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2016р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до свого провадження. У судовому засіданні 09.08.2016р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 13.09.2016р.

Розпорядженням від 12.09.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Ільєнок Т.В. у відрядженні та у зв'язку із звільненням у відставку та припиненням повноважень судді ОСОБА_1, які не є головуючими суддями (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Станіка С.Р., Корсакової Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2016р. справу №910/22639/15 прийнято до свого провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги призначено на 13.09.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2016р. розгляд справи відкладений на 27.09.2016р. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016р. в зв'язку з відрядженням судді-доповідача Власова Ю.Л. з 26.09.2016р. по 30.09.2016р. призначено розгляд справи на 11.10.2016р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

17.04.2000р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №103-0055, предметом якого відповідно до п.1.1. договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.2.2.1 договору Позивач зобов'язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком №1 до договору.

Відповідно до п.2.3.1.-2.3.2. вказаного договору Відповідач зобов'язався дотримуватись кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у додатку №4.

Згідно з п.5.5. договору при відсутності приладів обліку або виходу його з ладу - кількість теплової енергії, що відпущена Відповідачу, визначається Позивачем як виняток - розрахунковим способом.

Згідно з п.1 додатку №4 до вказаного договору Відповідач щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримує в районному відділі тепло збуту №3 табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду та платіжну вимогу-доручення, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Відповідно до п.3 додатку №4 сплату Відповідач виконує не пізніше 25 числа поточного місяця, при цьому в разі якщо абонент розраховується за показниками приладів обліку, йому пред'являється до сплати заявлена кількість теплової енергії на поточний місяць. У випадку перевищення фактичного використання теплової енергії понад заявленого, ця кількість перевищення самостійно сплачується Відповідачем не пізніше 28 числа поточного місяця. У випадку якщо фактичне використання нижче від заявленого, сплата проводиться за фактичними показниками.

На виконання умов вказаного договору Позивач передав, а Відповідач приймав теплову енергію, що підтверджується обліковими картками, відомостями обліку теплової енергії, проте Відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, не здійснював вчасно оплату отриманої теплової енергії.

26.04.2013р. між Позивачем та Відповідачем підписаний узагальнений розрахунок заборгованості перед Позивачем за теплову енергію, згідно з яким за період з 2002р. по 2010р. наявна заборгованість в сумі 73377,72 грн.

Відповідно до виписки з рахунку з урахуванням КЕКВ за 27.09.2013р. була перерахована дотація для погашення заборгованості за теплову енергію перед Позивачем згідно узагальненого реєстру в сумі 73377,72 грн. Зазначені кошти були перераховані Позивачеві в погашення заборгованості за теплову енергію згідно узагальненого реєстру в сумі 73377,72 грн.

25.03.2015р. Відповідач направив на адресу Позивача лист, в якому визнав наявність заборгованості в сумі 326382,77 грн. та просив дозволити укласти договір реструктуризації заборгованості.

Таким чином, оскільки Відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, не здійснював вчасно оплату отриманої теплової енергії, у зв'язку з чим за період поставки з 01.11.2012р. по 01.08.2015р. у нього виникла заборгованість в сумі 162392,61 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1, 2 ст.32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, 17.04.2000р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір на постачання теплової енергії у гарячій воді, предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до умов договору, Позивач зобов'язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та гарячого водопостачання в кількості та в обсягах згідно з додатками до цього договору, а Відповідач зобов'язався отримувати розрахункові документи та здійснювати оплати отриманої теплової енергії.

Як встановлено судом, на виконання умов вказаного договору Позивач надавав, а Відповідач приймав теплову енергію, проте Відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, у зв'язку з чим за період поставки з 01.11.2012р. по 01.08.2015р. у нього виникла заборгованість перед Позивачем в сумі 162392,61 грн. Відповідачем зазначена заборгованість на час розгляду справи місцевим судом сплачена не була.

Таким чином, Відповідач в порушення покладеного на нього законом та договором обов'язку по своєчасній оплаті за використану ним теплову енергію не здійснив, внаслідок чого, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню основний борг в сумі 162392,61 грн.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1,3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши нарахування Позивача, апеляційний суд вважає за можливе частково задовольнити вимогу Позивача про стягнення пені виходячи пені в сумі 40694,24 грн., інфляційних втрат в сумі 144174,17 грн., 3% річних в сумі 13133,31 грн. за період з 01.11.2012р. по 01.08.2015р. за розрахунком суду.

Судом не приймаються до уваги доводи Відповідача, що позовні вимоги не обґрунтовані, оскільки причиною виникнення заборгованості по теплу є різниця між можливими фактичними витратами на теплову енергію (виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання) та фактичними нарахуваннями згідно із затвердженими для населення тарифами (тобто різниця в тарифах), виходячи з наступного.

Згідно з ст.8 Закону України «Про теплопостачання» державна підтримка у сфері теплопостачання надається відповідно до обсягів коштів, передбачених законом про Державний бюджет України та місцевими бюджетами на відповідний рік, а також коштів на проведення науково-дослідних робіт з удосконалення систем теплопостачання та енергозбереження.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством. Тарифи повинні враховувати повну собівартість теплової енергії і забезпечувати рівень рентабельності не нижче граничного рівня рентабельності, встановленого Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері теплопостачання. У разі якщо тимчасово тариф на теплову енергію встановлено нижче її собівартості з урахуванням граничного рівня рентабельності, то орган, яким установлено цей тариф, повинен передбачити механізми компенсації цієї різниці в порядку, встановленому законодавством. Збитки теплоенергогенеруючих та теплопостачальних організацій внаслідок надання пільг з оплати за спожиту теплову енергію окремим категоріям споживачів повністю відшкодовуються за рахунок джерел фінансування, визначених законами України, які передбачають відповідні пільги.

Так, у період постачання теплової енергії Позивачем, при визначенні вартості спожитої Відповідачем теплової енергії за період з 01.11.2012р. - 01.08.2015р., застосовано постанову Національної комісії регулювання електроенергетики України №1729 від 14.12.2010р. згідно з якою затверджено Позивачу тарифи на теплову енергію для населення 169,38 грн. за 1 Гкал (без ПДВ), постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №465 від 23.04.2014р. відповідно до якої установлено Позивачу тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення на рівні тариф на теплову енергію 295,17 грн./Гкал (без ПДВ), постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №613 від 03.03.2015р. якою установлено Позивачу тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення на рівні 531,10 грн/Гкал (без ПДВ).

Відповідно до Порядку та умов надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, які затверджуються постановами Кабінету Міністрів України, підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості, на підставі довідки, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору.

Проте, Відповідачем не подано суду відповідно до ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України доказів укладення відповідного договору про організацію взаєморозрахунків або звернення з метою його укладення та отримання субвенцій з державного бюджету.

Крім того, не приймаються посилання Відповідача щодо неврахування Позивачем 73377,72 грн. при розрахунку заборгованості, оскільки зазначені кошти були перераховані Позивачеві в погашення заборгованості за теплову енергію згідно узагальненого реєстру в сумі 73377,72 грн. за період з 2002р. по 2010р.

За вказаних обставин суд вважає, що апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню, оскаржуване рішення місцевого суду скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2016р. у справі №910/22639/15 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2016р. у справі №910/22639/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Геолог-1» (04108, м. Київ, пров. Квітневий, буд. 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5; код 00131305) основний борг в сумі 162392 (сто шістдесят дві тисячі триста дев'яносто дві) грн. 61 коп., пеню в сумі 40694 (сорок тисяч шістсот дев'яносто чотири) грн. 24 коп., інфляційних втрат в сумі 144174 (сто сорок чотири тисячі сто сімдесят чотири) грн. 17 коп., 3% річних в сумі 13133 (тринадцять тисяч сто тридцять три) грн. 31 коп. та судовий збір в сумі 7207 (сім тисяч двісті сім) грн. 88 коп.

Повернути Публічному акціонерному товариству «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5; код 00131305) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 1160 (одна тисяча сто шісдесят) грн. 27 коп., перерахованого платіжним дорученням № від 06.08.2015р. Оригінал платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи.

4. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Геолог-1» (04108, м. Київ, пров. Квітневий, буд. 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5; код 00131305) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 8064 (вісім тисяч шістдесят чотири) грн. 74 коп.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Г.В. Корсакова

С.Р. Станік