РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016Справа №910/16811/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»

до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про стягнення 6902 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 (представник за довіреністю);

від відповідача не зявився.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія Оранта» про стягнення 6902 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.11.2013 в м. Києві на перехресті вул. ОСОБА_2 та вул. Богатирська, автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 було здійснено ДТП, у результаті якої застрахований в Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» автомобіль марки «Хюндай» д.н.з.АІ2135ВР, під керуванням ОСОБА_4, отримав механічні ушкодження.

У подальшому, позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля марки «Хюндай» - ОСОБА_4 (страхувальник, вигодонабувач) договору страхування наземного транспорту №250548180.13 від 01.07.2013, виплатив власнику пошкодженого автомобіля «Хюндай» д.н.з.АІ2135ВР, страхове відшкодування в розмірі 7412 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП ОСОБА_3, було застраховано у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», позивач, на підставі положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування за виключенням суми франшизи, в розмірі 6902 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, проте до початку розгляду справи через загальний відділ канцелярії господарського суду міста Києва подав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» не заперечив та просив розглядати справу без участі представника.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.07.2013 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник, вигодонабувач) укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250548180.13, за умовами якого застраховано, в тому числі, автомобіль марки «Хюндай» д.н.з.АІ2135ВР, зокрема, за страховим ризиком ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9294567, 02.11.2013, по вул. Г.Дніпра у місті Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, та автомобіля марки «Хюндай» д.н.з.АІ2135ВР, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого пошкоджено вказані транспортні засоби.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 09.12.2013 у справі №756/16008/13-п ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250548180.13 від 01.07.2013, на підставі страхового акту №105842 від 12.11.2013, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Хюндай» в розмірі 7412 грн., що підтверджується платіжним дорученням №13877 від 22.11.2013.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі Рахунку №СА-000153046 від 05.11.2013 з надання послуг по ремонту автомобіля СТО Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ-Авто», згідно з яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 8262 грн., включно з ПДВ.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_2, застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на підставі полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/1362778, чинного на момент ДТП (02.11.2013). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи 510 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Хюндай» д.н.з.АІ2135ВР, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250548180.13 від 01.07.2013, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «Хюндай» д.н.зАІ2135ВР, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із претензією №4785 від 11.12.2015 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 7412 грн., однак відповідач зазначену вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 6902 грн. виплаченого страхового відшкодування (7412 грн. 510 грн. франшизи).

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

На підставі викладеного, та враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 49, 75, 78, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; ідентифікаційний код 16285602) страхове відшкодування в розмірі 6902 (шість тисяч девятсот дві) грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 24.10.2016

Суддя Я.В. Маринченко