ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2016 р.Справа № 916/2152/16
Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.

при секретарі судового засідання Бобошко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Незалежна телекомпанія Норма-ТВ

до відповідача: Телерадіокомпанія „РЕНОМЕ ПЛЮС у виді товариства з обмеженою відповідальністю

про стягнення 17 133,42 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю),

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю),

Встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Незалежна телекомпанія Норма-ТВ, звернувся до господарського суду з позовною заявою до Телерадіокомпанія „РЕНОМЕ ПЛЮС у виді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 17 133,42 грн. заборгованості, з яких 12000,00 грн. основного боргу за договором № 14 від 07.02.2013р., 5452,84 грн. інфляційних, 534,82 грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог посилається на приписи ст.ст.509, 525, 526, 530 ЦК України, укладання з Телерадіокомпанією „РЕНОМЕ ПЛЮС у виді товариства з обмеженою відповідальністю договору від 07.02.2013р. №14, невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо оплати послуг та на інші обставини, які вказані у позовній заяві.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Незалежна телекомпанія Норма-ТВ надало заяву про уточнення позовних вимог, в якій просити стягнути з відповідача 12000,00 грн. основного боргу, 561,42 грн. 3% річних, 4572,00 грн. інфляційних.

Телерадіокомпанія „РЕНОМЕ ПЛЮС у виді товариства з обмеженою відповідальністю надала відзив на позовну заяву, у якому визнає позовні вимоги в частині стягнення 8000,00 грн. та заперечує проти позову в частині стягнення 4000,00 грн. нарахованих за січень та березень 2015р. Посилається на те, що вимога позивача щодо стягнення заборгованості на суму 8000,00 грн. обґрунтована актами здачі-прийняття робіт за жовтень, листопад, грудень 2014р. та лютий 2015р., в той час як акти здачі-прийняття за січень та березень 2015р. відсутні, оскільки відповідачем не отримувались послуги за цей період. Стверджує, що приміщення в якому відповідач здійснював свою діяльність було захоплено, тому отримувати послуги у січні та березні 2015 р. не було можливості. Просив долучити до матеріалів справи копії заяв про вчинення злочину, листи-відповіді Генеральної прокуратури України, ГСУ МВС України, СУ ГУ МВС України Одеської області та Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області. Також відповідач не погоджується з наданим розрахунком.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

07.02.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Незалежна телекомпанія Норма-ТВ (Оператор) та Телерадіокомпанія „РЕНОМЕ ПЛЮС у виді товариства з обмеженою відповідальністю (Телерадіоорганізація) укладено договір №14 (Договір), за умовами якого Телерадіоорганізація забезпечує передачу сигналу, що несе Телепрограми каналу «Реноме плюс». Оператор приймає такий сигнал та забезпечує доступ Абонентів до Сигналу, що несе Телепрограми у Телемережі в реальному часі та без змін відповідно до вимог Телерадіоорганізації (Телекомунікаційна послуга).

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.5.1, плата по договору становить 2000грн. без ПДВ щомісячно.

Пунктом 5.2 договору сторони встановили, що оплата здійснюється відповідачем щомісячно до 28 числа поточного місяця, за слідуючий період в гривнях шляхом перерахування коштів на рахунок позивача.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Фактично між сторонами виникли господарські зобовязання, підставою яких є письмовий Договір про надання послуг.

При цьому позивачем виконано належним чином взяті на себе обовязки та надано послуги передбачені умовами зазначеного договору

В свою чергу відповідачем в порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,692 ЦК України, ч.ч.1,7 ст.193 ГК України не оплачено вартість отриманих послуг в сумі 12000,00 грн.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач свої зобовязання за договором виконав належним чином, надавши передбачені послуги. Відповідач свої вимоги щодо оплати належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість у розмірі 12000грн. основного боргу за період жовтень 2014 - березень 15 року. При цьому суд вважає не обґрунтованими посилання відповідача на неотримання послуг за січень та березень 2015р. з посиланням на відсутність оформлених актів здачі-приймання робіт, оскільки складання таких актів договором не передбачено, тоді як обовязок відповідача щодо щомісячної оплати послуг встановлений сторонами у договорі.

Щодо посилань відповідача на захоплення приміщення, суд зазначає, що надані відповідачем докази фактично є односторонніми зверненнями відповідача до правоохоронних органів та листуванням з цього приводу. Такі документи не можуть розглядатися як встановлені обставини відповідно до вимог ст.35 Господарського процесуального Кодексу України, а також не можуть бути достатніми доказами обставин, з наявністю яких діюче законодавство повязує можливість звільнення відповідача виконання договірних зобовязань. Будь-які зміни до договору не вносились, доказів намагання відповідача змінити умови договору, розірвати його чи іншим засобів змінити встановлені договором цивільно-правові стосунки суду не надано.

Позивачем також з посиланням на ст.625 Цивільного Кодексу України нараховано та заявлено до стягнення 561,42грн. 3% річних та 4572грн. інфляційних згідно наданого розрахунку та з урахуванням уточнення позовних вимог. З урахуванням того, що вказані позивачем суми не перевищують встановленої цією статтею міри відповідальності за прострочку грошового зобовязання, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 12000,00 грн. основного боргу, 561,42 грн. 3% річних, 4572,00 грн. інфляційних обгрунтвоані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального Кодексу України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.525, 526, 530, 629 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст.22, 33, 35, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Незалежна телекомпанія Норма-ТВ в повному обсязі.

2. Стягнути з Телерадіокомпанія „РЕНОМЕ ПЛЮС у виді товариства з обмеженою відповідальністю (65012, м. Одеса, вул. Рішельєвська,68, корпус Г, код 31502630) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Незалежна телекомпанія Норма-ТВ (65123, м. Одеса, вул. Генерала Бочарова,71, код 20946311) 12000/дванадцять тисяч/грн. 00 коп. основного боргу, 561/пятсот шістдесят одну/грн. 42 коп. 3% річних, 4572/чотири тисячі пятсот сімдесят дві/грн. 00 коп. інфляційних втрат та 1378/одну тисячу триста сімдесят вісім/грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 19.10.2016 року.

Повний текст рішення складений 24 жовтня 2016 р.

Суддя Р.В. Волков