ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 жовтня 2016 р. Справа № 902/322/13-г

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 6535/2.2-27/5 від 30.08.2016 р. про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Матейківінвестагро", с.Матейків, Барський район, Вінницька область

до: Приватного акціонерного товариства "Шаргородський маслозавод", м.Шаргород, Вінницька область

про стягнення 220 095,75 грн

За участю секретаря судового засідання Гнатовської Л.С.

За участю представників:

Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (заявника): ОСОБА_1, довіреність № 7591/02.2-27/5 від 05.09.2016 р.

Представники позивача (стягувач), відповідача (боржник) та ТОВ "СУРІ" не з'явилися.

В С Т А Н О В И В :

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Матейківінвестагро" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Шаргородський маслозавод" про стягнення 220 095,75 грн боргу за договорами купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 04.03.2013 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 18.03.2013 р.

18.03.2013 р. у даній справі прийнято рішення (суддя Мельник П.А.), яким позов задоволено; стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Шаргородський маслозавод" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Матейківінвестагро" 220 095,75 грн боргу та 4 401,92 грн судового збору.

На виконання вказаного рішення 01.04.2013 р. судом видано відповідний наказ, який надіслано на адресу стягувача.

20.09.2016 р. до суду від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області і надійшла заява № 6535/2.2-27/5 від 30.08.2016 р. про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 902/322/13-г з Приватного акціонерного товариства "Шаргородський маслозавод" () на Товариство з обмеженою відповідальністю "СУРІ" ().

Ухвалою суду від 21.09.2016 р. дану заяву призначено до розгляду на 19.10.2016 р.

Разом з тим, постановою Верховної Ради України від 22.09.2016 р. суддю Мельника П.А. звільнено з посади судді.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Господарського суду Вінницької області від 26.09.2016 р. здійснено повторний автоматизований розподіл заяви Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 6535/2.2-27/5 від 30.08.2016 р. у справі № 902/322/13-г за результатами якого вказану заяву було розподілено судді Банаську О.О.

Ухвалою суду від 27.09.2016 р. прийнято справу № 902/322/13-г до провадження для розгляду заяви Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 6535/2.2-27/5 від 30.08.2016 р. про заміну сторони у виконавчому провадженні та призначено дану заяву до розгляду на 19.10.2016 р.

Стягувач, боржник та ТОВ "Сурі" до суду не з'явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання останні були повідомлені належним чином - ухвалами суду від 21.09.2016 р. та від 27.09.2016 р. надісланих рекомендованою кореспонденцією, про що свідчить реєстр відправки поштової кореспонденції суду та зокрема, поштові повідомленням про вручення поштового відправлення позивачу вх.№7113 від 30.09.2016 р. та вх.№7289 від 06.10.2016 р., які знаходяться в матеріалах справи.

При цьому суд зазначає, що ухвали суду від 21.09.2016 р. та від 27.09.2016 р. надсилались боржнику рекомендованим листом за адресою місцезнаходження останнього вул.Леніна, 284, м.Шаргород, Вінницька область, 23500, однак, були повернуті до суду з відміткою органу поштового зв'язку "за зазначеною адресою не проживає".

В абзаці 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що за змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Факт належного повідомлення ТОВ "Сурі" про дату, час та місце проведення судового засідання підтверджується і інформацією наявною в сервісі "Відстежити" на офіційному сайті УДППЗ "Укрпошта", яка містить відомості про фактичне отримання одержувачем зазначеної ухвали суду на момент проведення судового засідання, а саме 05.10.2016 р.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін та ТОВ "Сурі" належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Суд зауважує, що сторонами та ТОВ "Сурі" при наявності доказів їх повідомлення про дату, час та місце судового засідання, не подано жодного клопотання, заяви, телеграми, в тому рахунку і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні свого представника.

При цьому неявка сторін та ТОВ "Сурі" в судове засідання не перешкоджає розгляду поданої заяви.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без технічної фіксації судового процесу.

В засіданні суду представник Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (заявник) підтримав заяву про заміну сторони виконавчого провадження, обґрунтовуючи останню обставинами викладеними в заяві.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі докази судом встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 18.03.2013 р. у даній справі позов задоволено, стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Шаргородський маслозавод" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Матейківінвестагро" 220 095,75 грн боргу та 4 401,92 грн судового збору (а.с.168-170, т.1).

На виконання вказаного рішення 01.04.2013 р. було видано відповідний наказ, який надіслано на адресу стягувача (а.с.172, т.1).

13.04.2013 р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шаргородського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 37615148 щодо примусового виконання наказу суду від 01.04.2013 р. у справі № 902/322/13-г.

26.04.2013 р. дане виконавче провадження відповідно до постанови начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 передано із відділу державної виконавчої служби Шаргородського районного управління юстиції до відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області для подальшого виконання.

Постановою державного виконавця від 25.07.2013 р. та постановою від 25.07.2013 р. виконавче провадження № 37615148 прийнято до виконання та приєднано до зведеного виконавчого провадження № 35931132, яке перебуває на виконанні відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області (а.с.179-180, т.1).

Заяву про заміну боржника його правонаступником головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців наявний запис про державну реєстрацію припинення ПАТ "Шаргородський маслозавод" правонаступником якого є ТОВ "Сурі" ().

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно ст.124 Конституції України та ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя і заміна сторони на цій стадії може відбуватися як на підставі та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України, так і Законом України "Про виконавче провадження".

Змістом норм розділу XIV ГПК України, Закону України "Про виконавче провадження" підтверджується, що виконавче провадження, є завершальною стадією судового провадження.

Із вказаних норм вбачається, що правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу, в тому числі й на стадії виконання судового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім'я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

В абзаці 3 п.1.4 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що статтею 25 ГПК передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або за законом (стаття 514 Цивільного кодексу України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (стаття 23 ГПК). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі.

Слід відзначити, що правонаступництвом є перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого.

Правонаступництво може бути універсальним (загальним) або частковим. За універсальним правонаступництвом до правонаступника переходять усі права і обов'язки того суб'єкта, якому вони належали раніше. За частковим правонаступництвом від одного до іншого суб'єкта переходять лише окремі суб'єктивні права або обов'язки.

Згідно зі статтею 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. У зобов'язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб.

Такий статус сторін у правовідносинах існує до моменту виконання боржником зобов'язань перед кредитором, які відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України припиняються, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміна сторони матеріального правовідношення її правонаступником), тому у кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Як встановлено судом вище в підтвердження факту правонаступництва ТОВ "СУРІ" від ПАТ "Шаргородський маслозавод" заявником надано інформацію з про юридичну особу (а.с.181-184, т.1).

Також, матеріали справи містять інформацію з ЄДР на боржника, з якої слідує, що ПАТ "Шаргородський маслозавод" припинено за рішенням засновників 25.08.2015 р., а ТОВ "Сурі" присвоєно ідентичний ідентифікаційний код (00444576) (а.с.185-186, т.1).

З огляду на вказане суд приймає до уваги абзаци 1, 2 п.1.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в яких вказано, що за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Якщо ж зміна найменування юридичної особи пов'язана зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи (статті 104 - 108 Цивільного кодексу України), то йдеться про її реорганізацію, що потребує вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 25 ГПК; крім того, про винесення відповідної ухвали зазначається в описовій частині рішення, прийнятого по суті справи.

Згідно з ст.108 ЦК України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

З огляду на інформацію наявну у витязі та вказані вище законодавчі приписи суд дійшов висновку про те, що в даному випадку відбулась зміна організаційно-правової форми з ПАТ у ТОВ з одночасним перейменуванням з "Шаргородський маслозавод" на "Сурі".

Наведене є підставою для процесуального правонаступництва на стадії виконання судового рішення, з огляду на що заява Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 6535/2.2-27/5 від 30.08.2016 р. про заміну сторони у виконавчому провадженні по даній справі є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Беручи до уваги викладене вище та керуючись ст.ст.25, 86, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 6535/2.2-27/5 від 30.08.2016 р. про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі по даній справі задовольнити.

2. Замінити боржника - Приватне акціонерне товариство "Шаргородський маслозавод", вул.Леніна, 284, м.Шаргород, Вінницька область, (ідентифікаційний код - 00444576) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "СУРІ" - вул.Будівельників, 25 Б, офіс 14, м.Дніпропетровськ, Дніпропетровська область, 49085 (ідентифікаційний код - 00444576) у виконавчому провадженні відкритому на підставі наказу господарського суду Вінницької області від 01.04.2013 р. у справі № 902/322/13-г.

3. Ухвалу надіслати сторонам та ТОВ "СУРІ" рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 4 прим.:

1 - до справи.

2 - стягувачу - с.Матейків, Барський район, Вінницька область, 23050.

3 - боржнику - вул.Леніна, 284, м.Шаргород, Вінницька область, 23500.

4 - ТОВ "СУРІ" - вул.Будівельників, буд. 25 Б, офіс 14, м.Дніпро, 49085.