ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р. Справа № 926/1850/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пелет-ГрупЕко"

на рішення господарського суду Чернівецької області від 05.09.2016 року, суддя Проскурняк О.Г.

у справі № 926/1850/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго", м. Чернівці

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пелет-ГрупЕко", с. Чорногузи, Вижницький район, Чернівецька область

про: стягнення заборгованості 43 919,37 грн.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2

від відповідача (скаржника) ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Чернівецької області від 05.09.2016 року в справі № 926/1850/16 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пелет-ГрупЕко" на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Чернівціобленерго" заборгованість за перевищення договірних величин у сумі - 43 919,37 грн. та судовий збір у сумі - 1 378,00 грн.

Судом першої інстанції задоволені позовні вимоги, оскільки, як вказав суд, відповідач не довів обставин узгодження договірних величин у травні 2016 року, стосовно здійснених оплат у квітні 2016 року, оскільки, як вбачається із рахунків поданих сторонами, позивач надавав відповідачеві на час розрахункового періоду в квітні 2016 року рахунки, щодо оплати договірної вартості електроенергії за договором та по збільшенню договірних величин, що стосується саме квітня 2016 року і які оплачені відповідачем 14 квітня 2016 року та 26 травня 2016 року, тому зазначені відповідачем обставини стосуються розрахункового періоду квітня 2016 року. При цьому, додаткова угода № 1 від 37 квітня 2016 року встановлює режим роботи на точці обліку, однак не є домовленістю сторін, щодо нових договірних величин споживання електроенергії.

В апеляційній скарзі, відповідач, просить рішення господарського суду Чернівецької області від 05.09.2016 року в справі № 926/1850/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. При цьому відповідач вказує, що 14 квітня 2016 року відбулась зміна договірних величин, в результаті чого, на думку відповідача встановлено обсяг постачання електричної енергії споживачу в розмірі 80000 кВт/год. Крім того, відповідач стверджує, що додатковою угодою №1 від 27 квітня 2016 року збільшено договірну величину обсягу постачання електричної енергії споживачу до 136800 кВт/год. Також, апелянт зазначив, що виставивши рахунок №24898 від 05.05.2016 року за додатково заявлений обсяг електричної енергії в розмірі 20000 кВт/год. на суму 38145,60 грн. з ПДВ в розмірі 6357,60 грн. та прийнявши ці кошти, сплачені платіжним дорученням №269 від 19.05.2016 р., позивач узгодив збільшення договірної величини споживання на 20000 кВт/год.

У відзиві на дану апеляційну скаргу, позивач заперечив проти її задоволення, просив, суд, рішення господарського суду Чернівецької області від 05.09.2016 року в справі № 926/1850/16 залишити без змін з підстав того, що судом першої інстанції всебічно та в повному обсязі зясовано всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 05.09.2016 року по справі № 926/1850/16 та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (вих.№9/3513 від 11.10.2016 року).

Розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

24 червня 2009 року між ПАТ "ЕК "Чернівціобленерго" та ТзОВ "Компанія "Пелет-ГрупЕко" укладено договір №1449 про постачання електричної енергії, згідно умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електроенергії та здійснює інші платежі, згідно з умовами цього договору.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем, згідно з пунктом 5.1 договору обсягів.

Відповідно до пункту 5.1. договору №1449 встановлено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток №2 "Обсяги постачання електричної енергії та потужності споживачу та субспоживачу") з визначенням очікуваного споживання електричної енергії та потужності для кожної площадки вимірювання.

Частиною 4 пункту 4.2. ПКЕЕ унормовано, що у разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений договором термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником електричної енергії за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року.

Оскільки споживач до 01 листопада 2015 року не надав енергопостачальнику відомості про заплановані обсяги споживання електричної енергії на 2016 рік, позивач правомірно керуючись пунктом 5.1 договору самостійно встановив обсяги постачання електричної енергії споживачу на 2016 рік на рівні відповідних періодів 2015 року.

Відповідно до пункту 3.2.1. договору, споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії в порядку, визначеному умовами розділу 5 цього договору.

Пунктом 5.5. договору встановлено, що звернення споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин розглядається відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури.

Відповідно до пункту 4.4. ПКЕЕ встановлено, що споживач має право, протягом розрахункового періоду звернутись до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Так, 05 травня 2016 року відповідач звернувся до позивача з заявою (вих. № 587) про збільшення договірної величини споживання електричної енергії на травень місяць 2016 року за площадками вимірювання, а саме з 60000 кВт./год. до 80000 кВт./год.

Відповідно до частини 3 пункту 4.4. ПКЕЕ, встановлено, що постачальник електричної енергії за регульованим тарифом, протягом п'яти робочих днів від дня, отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви.

13 травня 2016 року, позивач на виконання та з дотриманням вимог частини 3 пункту 4.4. ПКЕЕ повідомив споживача, що при дозволеній до використання потужності та режиму роботи, величина споживання електричної енергії на травень місяць 2016 року може бути збільшена до 66880 кВт./год. при умові, що станом на 17 травня 2016 року, відповідач сплатить 127 558,89 грн. за 68880 кВт./год. по передоплаті та борг за активну електроенергію 8 344,36 грн., реактивну енергію 27 558,12 грн., та 32 638,31 грн. - за перевищення договірної величини. Крім того, позивач повідомив відповідача, що для подальшого збільшення договірного обсягу споживання електроенергії, останньому необхідно звернутись в РЕМ для виготовлення нових технічних умов або для внесення змін в договір про постачання електроенергії в частині режиму роботи підприємства.

Відповідно до частини 3 пункту 4.4. ПКЕЕ встановлено, що пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за пять робочих днів до закінчення розрахункового періоду.

Додатком №1 до договору №1449 від 30 липня 2013 року про постачання електричної енергії унормовано, що розрахунковим вважається період з 25 числа календарного місяця до такого ж числа наступного місяця.

Частиною 3 пункту 4.4. ПКЕЕ встановлено, що постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобовязань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Отже, для збільшення договірної величини споживання електричної енергії на травень місяць, споживач повинен був виконати всі умови (зобовязання) щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії, а саме сплатити до 17 травня 2016 року 127 558,89 грн. за 68880 кВт./год., борг за активну електроенергію 8 344,36 грн., реактивну енергію 27 558,12 грн., та 32 638,31 грн. - за перевищення договірної величини.

Як вбачається, відповідач в порушення додатку № 1 до договору №1449 від 30 липня 2013 року та листа №31/6978 від 13 травня 2016 року не виконав зобовязань щодо оплати вартості електроенергії за договором до 17 травня 2016 року, стосовно сплати суми у розмірі 111 181,16 грн., тобто планової передоплати за електроенергію у травні 2016 року.

Таким чином, з вищевикладених норм та листа №31/6978 від 13 травня 2016 року вбачається, що збільшення (коригування) договірних величин можливе лише в разі передоплати вартості встановленої договором договірної величини у розмірі 60000 кВт/год. за травень 2016 року.

Однак, як вірно вказав суд першої інстанції, відповідач не здійснив передоплату за заявлений обсяг електроенергії у травні 2016 року в розрахунковому періоді, а сплатив лише її вартість 26 травня 2016 року платіжним доручення № 272, згідно рахунку №24884 від 29 квітня 2016 року.

Частиною 5 пункту 4.4. ПКЕЕ унормовано, що датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів електричної енергії.

Відповідно до частини 5 пункту 4.4. ПКЕЕ встановлено, що скоригована гранична величина споживання електричної потужності дійсна з дня проведення коригування.

Частиною 6 пункту 4.4. ПКЕЕ встановлено, що за результатами розгляду споживачу надсилається повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин або обґрунтована відмова здійснення коригування. Повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин обсягу споживання та електричної потужності є невідємною частиною договору.

Так, споживачу не надсилались повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин, а тому корегування не відбулось.

За таких обставин, оплата відповідачем 20000 кВт/год. не є узгодженням договірних величин, оскільки відсутнє повідомлення про відкориговані величини, а також передоплата за встановленими договорами договірними величинами у розмірі 60000 кВт/год., відповідно до листа №31/6978 від 13 травня 2016 року.

Отже, позивач правомірно відмовив споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин, у звязку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань щодо вчасної передоплати за електричну енергію.

Пунктом 6.14 ПКЕЕ встановлено, що перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта прийняття-передавання електричної енергії.

Як вбачається з акту прийняття передавання товарної продукції електричної енергії від 25 травня 2016 року, споживач фактично спожив 86068 кВт/год. у травні 2016 року, у звязку з чим останнім було допущено перевищення договірних величин споживання електричної енергії на 26068 кВт/год.

Частиною 5 статті 26 Закону України Про електроенергетику, унормовано, що у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачу двократну вартість в розмірі 43 919,37 грн. за надмірно спожиті відповідачем у травні 2016 року 26068 кВт/год. електричної енергії.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Чернівецької області від 05.09.2016 року в справі № 926/1850/16 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Пелет-ГрупЕко" залишити без задоволення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 24.10.2016 р.

Головуючий -суддя Малех І. Б.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Михалюк О.В.