Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Іменем України
Р І Ш Е Н Н Я
"25" жовтня 2016 р. Справа № 927/946/16
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрікор Холдинг",
Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,
Суддя Фетисова І.А.
Представники сторін:
від позивача: ОСОБА_2Є, довіреність № б/н від 25.12.2015
від відповідача : не зявився
В судове засідання 18.10.2016 р. зявився представник позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, уповноваженого представника не направив. Копія ухвали про порушення провадження у справі від 06.10.2016, направлена на адресу відповідача, повернулася до суду з відміткою відділення поштового звязку у якій зазначена причина повернення: "за закінченням терміну зберігання".
В судове засідання 25.10.2016 р. зявився представник позивача, відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник позивача в судове засідання подав клопотання про залучення документів до матеріалів справи. Суд задовольнив клопотання, долучив документи до справи.
Відповідач відзив на позов не надав, повноважного представника у судові засідання не направив. Наданим законом правом участі в судовому засіданні не скористався.
Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.
Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження по справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.
Враховуючи, що в матеріалах справи є докази належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, явка відповідача обовязковою не визнавалась, суд приходить висновку про розгляд справи за наявними матеріалами та без участі представників відповідача.
Рішення приймається на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на відсутність сформованого та наданого суду відповідачем відзиву на позов.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-0000008 від 16.07.2015 р., копія якого наявна в матеріалах справи, позивачем 10.08.2015 р. здійснено оплату у розмірі 13 627,20 грн. на рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 2728 від 10.08.2015 р. В призначенні платежу вказано: Оплата за демонтаж аварійного входу зг.рах. № СФ 8 від 16.07.15 р. без ПДВ.

Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчиняться усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України (далі ГК України) встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічні норми містить і ст. 207 ЦК України.

Виставлення відповідачем позивачу рахунку-фактури на оплату за демонтаж аварійного входу в Сухополовя`нскій ЗОШ 1-3 ст. в с. Сухополова Прилуцького району Чернігівської області та здійснення позивачем оплати рахунку на суму 13 627,20 грн., згідно платіжного доручення № 2728 від 10.08.2015 р., в призначенні платежу якого зазначено, що оплата здійснена згідно рахунку-фактури СФ 0000008 від 16.07.2015 р., свідчить про укладення між сторонами договору підряду у спрощений спосіб та є конклюдентними діями сторін .

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

20.07.2016 року позивач направив відповідачу лист претензію № 2/16 від 18.07.2016 р., в якому просив розглянути претензію, про результати розгляду письмово повідомити позивача, в 7-денний строк від дня отримання претензії повернути надміру сплачені кошти в сумі 13 627,20 грн. Докази направлення претензії доданні позивачем до позовної заяви.

З огляду на таке, суд вважає, що направивши претензію відповідачу, позивачем використано право відмови від договору та стягнення збитків закріплене у ч.2 ст.849 ЦК України.

При цьому, суд зазначає, що строки сторонами робіт не встановлені, а тому тривалість невиконання робіт з демонтажу входу до приміщення школи відповідачем з липня 2015 року, свідчить про порушення розумного строку для виконання таких робіт, що передбачено ст. 846 ЦК України , відповідно до якої підрядник зобовязаний виконати роботу у розумні строки, відповідно до суті зобовязання, характеру та обсягів роботи.

Відповідач не відреагував на претензію, роботи згідно рахунку-фактури не виконав, а грошові кошти у вигляді передоплати за роботу, не повернув.

Таким чином, здійснивши передоплату за роботи позивач вчинив належні дії, а відповідач, в свою чергу, не виконав демонтаж аварійного входу, що свідчить про невиконання обовязку.

Позивач, як доказ не виконання відповідачем робіт надав суду акт огляду приміщення від 21.10.2016 року, підписаний представником позивача, сільським головою с. Сухополова та директором Сухополов'янської ЗОШ 1-3 ступенів в якому зазначено, що оглядом встановлено, що запасний вхід в приміщенні школи перебуває в аварійному стані, з метою усунення вказаних недоліків конструкції аварійного входу потребують демонтажу. ТОВ «Агрікор Холдінг», в порядку надання благодійної допомоги сільській громаді, в липня 2015 року було замовлено та оплачено проведення робіт по демонтажу запасного (аварійного) входу в приміщенні школи фізичній особі субєкту підприємницької діяльності ОСОБА_3. Н час огляду роботи по демонтажу запасного (аварійного) входу в приміщенні школи не виконані, вхід не демонтовано. До акта додано фотографії на 3 аркушах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконані підрядні роботи , оплачені позивачем на суму 13627 грн.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позиція позивача щодо відсутності укладеного договору підряду та застосування позивачем загальних норм ЦК України, таких як ст.526, 612 та ст.193,222 ГК України, не впливають на зміст вимог та підстави заявленого позову оскільки наявність прострочки боржника та неналежне виконання обовязків відповідачем підтверджено матеріалами справи та судом встановлена наявність укладення договору у спрощений спосіб, а помилковість позиції не впливає на зобов'язальний характер виконання робіт відповідачем та в разі їх невиконання на повернення коштів .

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказів виконання робіт відповідачем позивачу або повернення перерахованої суми передоплати суду не надано, матеріали справи таких доказів не містять..

З огляду на те, що відповідачем не надано доказів виконання робіт, передбачених рахунком фактурою № СФ 0000008 від 16.07.2015 р, не надано доказів повернення позивачу суми передоплати в розмірі 13 627,20 грн., суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Керуючись ст.ст. 11, 205, 639, 638, 837, 846, 849 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (17000, Чернігівська область, м. Прилуки, вул. 1 Травня, 113/14, код НОМЕР_1, р/р 0221 в Чернігівському обл. управлінні «Ощадбанк», МФО 353553) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдінг» (17592, Чернігівська область, Прилуцький район, с. Сергіївка, вул. Шейгусівська, 1а, , р/р 5655 в Регіональному відділенні АБ «Південний» м. Київ, МФО 328209) 13 627,20 грн. суми попередньої оплати та 1378,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А.Фетисова