КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2016 р. Справа№ 910/14115/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Корсакової Г.В.

Власова Ю.Л.

представники:

від позивача: Лебедєв Ю.В. - представник за довіреністю

від відповідача(апелянта): Дороніна О.М. - представник за довіреністю

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/14115/16 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "КИЇВГАЗ"

до Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/14115/16 призначено судову експертизу та зупинено провадження по даній справі до закінчення проведення судової експертизи.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що необхідність з'ясування питань, які виникли у вирішенні спору у справі № 910/14115/16 потребують спеціальних знань, у зв'язку з чим, враховуючи положення ч. ч. 1-3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про призначення судової експертизи. Також, керуючись приписами п. 1 ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із призначенням Господарським судом міста Києва судової експертизи, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 910/14115/16 на час її проведення.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/14115/16, апелянт звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/14115/16 скасувати та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду справи по суті.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий господарський суд, на думку скаржника, при винесенні оскаржуваної ухвали допустився порушень статті 79 Господарського процесуального кодексу України і незаконно зупинив провадження у справі № 910/14115/16, оскільки підстави для такого зупинення, у зв'язку зі призначенням почеркознавчої експертизи відсутні, в силу того, що відсутні підстави для призначення та проведення почеркознавчої експертизи, оскільки в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують факт укладання договору № від 17.12.2015 з дотриманням усіх вимог законодавства України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2016 справу № 910/14115/16 розподілено судді - доповідачу Станіку С.Р. у складі колегії суддів: головуючий суддя: Станік С.Р., судді: Корсакова Г.В., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 апеляційну скаргу по справі № 910/14115/16 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя: Станік С.Р., судді: Корсакова Г.В., Власов Ю.Л., справу призначено до розгляду на 19.10.2016.

В судовому засіданні 19.10.2016 представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/14115/16 скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні 19.10.2016 проти доводів апеляційної скарги заперечував, з урахуванням поданих через канцелярію суду письмових пояснень по справі № 910/14115/16, в яких ПАТ «Київгаз» наголосило на необхідності призначеної судом першої інстанції експертизи, а також просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Київський апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити про наступне.

Згідно п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз» № 01-8/2651 від 27.11.2006, ГПК не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено. Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке. Якщо апеляційна чи касаційна скарга (подання) за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга (подання) з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111 13 ГПК не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга (подання) за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі (поданні) йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга (подання) може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Аналогічна позиція міститься в Інформаційному листі Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права» № 01-8/973 від 14.12.2007 та Постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.03.2012.

Так, дослідивши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/14115/16, судом апеляційної інстанції встановлено, що за своїм змістом документ стосується оскарження вищевказаної ухвали в частині саме зупинення провадження по справі внаслідок призначення судової експертизи. В свою чергу, ухвала в частині призначення судової експертизи у справі з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України - не підлягає оскарженню, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції з урахуванням наведених приписів ч. 1 ст. 106, ч. 1 ст. 111-13, ч. 5 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України здійснює апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали в частині щодо зупинення провадження у справі № 910/14115/16, яка згідно з ч. 5 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена, і про що апелянтом і подано апеляційну скаргу саме ухвалу про зупинення провадження.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи № 910/14115/16, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін, враховуючи, що необхідність з'ясування питань, які виникли у вирішенні даного спору потребують спеціальних знань, дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача щодо призначення експертизи.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Згідно ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, Суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Відповідно до п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Не може розглядатись як судова експертиза у розумінні статті 1 Закону та статті 41 ГПК дане вченими тлумачення законодавчих актів, пов'язане з наявністю у цих актах неясностей, неузгодженостей, суперечностей чи інших недоліків. Документ, виданий за результатами тлумачення вченими правової норми, доказового значення не має і посилатись на нього в обґрунтування рішення не можна.Так само не може вважатися актом судової експертизи висновок спеціаліста, наданий заявникові (юридичній чи фізичній особі) на підставі його заяви, - навіть якщо відповідний документ має назву "висновок судового експерта" або подібну до неї, оскільки особа набуває прав та несе обов'язки судового експерта тільки після одержання нею ухвали про призначення експертизи.

Відповідно до розділу 1 Довідника з підготовки матеріалів, що направляються на судову експертизу арбітражними судами, затвердженого наказом Вищого арбітражного суду України, Міністерства юстиції України № 11/40/5 від 14.07.1998, основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописних тексту, цифрових записів (далі - рукопису) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (встановлення факту виконання рукопису в незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, з наслідуванням (імітацією) почерку іншої особи, статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

Таким чином, враховуючи наведене, у зв'язку із призначенням судової експертизи, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність на час її проведення зупинити провадження у справі № 910/14115/16.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, тобто закінчення строку визначається вказівкою на подію. Крім того, перелік підстав відкладення розгляду справи не є вичерпним, а зупинити провадження у справі господарський суд може лише з підстав, установлених законом.

Пунктом 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що матеріали справи № 910/14115/16 мають бути скеровані до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, у зв'язку з чим у цей період часу неможливо буде проводити процесуальні дії, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, вважає, що місцевий господарський суд, призначивши судову експертизу, правомірно (в межах своїх повноважень) зупинив провадження в даній справі на підставі п. 1 ч.2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

За наведених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/14115/16.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати за подачу апеляційної скарги покладаються судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/14115/16 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.09.2016 у справі № 910/14115/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/14115/16 повернути до повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Г.В. Корсакова

Ю.Л. Власов