КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2016 р. Справа№ 927/487/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

ОСОБА_1

секретар: Ковальчук Р.Ю.

за участю представників: позивача не зявились

відповідача ОСОБА_2

третьої особи не зявились

прокуратури ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.08.2016 р.

у справі № 927/487/16 (суддя Репех В.М.)

за позовом заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Рябухівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області

до Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво»

третя особа Державна екологічна інспекція в Чернігівській області

про відшкодування збитків у розмірі 20321,20 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Рябухівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області (далі позивач) звернувся з позовом до Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво» (далі відповідач) про стягнення з відповідача 20 321,20 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, з яких 6 096,36 грн перерахувати до спеціального фонду Державного бюджету України, 4 064,24 грн перерахувати до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету, 10 160,60 грн перерахувати на користь Фонду охорони навколишнього природного середовища Рябухівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2016 р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача Державну екологічну інспекцію в Чернігівської області.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.08.2016 р. у справі № 927/487/16 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.08.2016 р., заступник прокурора Чернігівської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заступник прокурора Чернігівської області посилається на неналежне виконання посадовими особами відповідача обов'язків по захисту, охороні лісових насаджень від незаконних рубок та бездіяльність відповідача щодо забезпечення охорони і збереження лісового фонду, внаслідок чого було завдано шкоду навколишньому природному середовищу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2016 р. апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.10.2016 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2016 р. було відкладено розгляд справи до 20.10.2016 р.

В засідання суду, призначене на 20.10.2016 р., представники позивача та третьої особи вдруге не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та обєктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача та прокуратури, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

20.01.2015 р. до Талалаївського РВ УМВС України в Чернігівській області надійшла заява від лісничого ДП «Талалаївкарайагролісництво» про виявлене правопорушення: проведення незаконної рубки 4-х дерев у кварталі 8 вид. 10 на території Рябухівської сільської ради Талалаївського району.

Під час перевірки Талалаївським РВ УМВС України в Чернігівській області осіб які вчинили кримінальне правопорушення, не встановлено, тому 28.05.2015 р. кримінальне провадження було закрито.

Встановлено, що ДП «Талалаївкарайагролісництво» є постійним лісокористувачем лісової ділянки, на якій було вчинено вказане порушення, і за статутними документами та відповідно до ст. 19 Лісового кодексу України, здійснює охорону і захист лісів від самовільних рубок. Зокрема, на підприємстві на підставі відповідного Положення функціонує підрозділ лісової охорони, затверджено маршрути та графіки обходу представниками лісової охорони лісових ділянок.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що відсутні безпосередня вина відповідача у скоєні правопорушення, та протиправна поведінка його представників, відповідно і відсутній причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою та наслідками правопорушення, а тому відсутні правові підстави для відповідальності за незаконну рубку лісових насаджень у відповідача як підприємства-лісокористувача.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.1 статуту відповідача підприємство створене з метою охорони та відновлення лісів, задоволення потреб юридичних та фізичних осіб у лісових ресурсах на основі раціонального використання і отримання прибутку за рахунок задоволення потреб споживчого ринку у лісопродукції та послугах на підставі ефективного використання виробничого і фінансового потенціалу.

Згідно з п. 2.2.1 статуту предметом діяльності підприємства є спеціалізоване ведення лісового господарства, а саме, охорона і захист лісів від самовільних рубок та лісових пожеж, боротьба зі шкідниками та хворобами лісу.

Розпорядженням Талалаївської районної державної адміністрації № 272 від 20.09.2002 р. було надано в постійне користування Дочірньому агролісогосподарському підприємству «Талалаївкарайагролісництво» земельні ділянки площею 4 410,34 га для ведення лісового господарства.

19.01.2015 р. лісником ДП «Талалаївкарайагролісництво» була складена польова перелікова відомість самовільно зрубаних дерев, якою встановлено, що при обході виявлено незаконну рубку 4 дерев в кв. 8, вид 10.

Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної рубки дерев сосни у кв. 8 вид. 10 на ДП «Талалаївкарайагролісництво», відповідно до якого загальна сума заподіяної шкоди становить 20 321,20 грн.

Вказаний розрахунок виконано по таксах для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 р. № 665.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов'язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.

Відповідно до п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

За приписами статей 86, 89, 90 Лісового кодексу України на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу покладається організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема, від незаконних рубок.

В порушення зазначених нормативних приписів та пункту 2.2 статуту Талалаївського районного Дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво» відповідачем не було забезпечено охорону і збереження лісу від незаконної рубки.

Таким чином, внаслідок незаконної порубки дерев на підвідомчій відповідачеві території, лісу було завдано шкоду в загальній сумі 20 321,20 грн.

Основним завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, згідно ст. 1, 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», є збереження природних ресурсів у т.ч. лісів.

Згідно зі ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» Державній екологічній інспекції, як спеціально уповноваженому органу з питань екології та природних ресурсів, надано право здійснювати контроль за використанням та охороною земель, надр, лісів та дотриманням норм екологічної безпеки.

Державна екологічна інспекція у Чернігівській області, відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області № 136 від 12.12.2011 р., в межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів.

Статтею 35 вищевказаного Закону передбачено, що державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Як передбачено ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Пунктом 1.6 роз'яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» № 02-5/744 від 27.06.2001 р. визначено, що вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника, отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

За загальним правилом застосування як договірної, так і деліктної відповідальності, що передбачено нормами ч. 2 статті 614, ч. 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, встановлюється презумпція вини правопорушника, однак, відповідач не довів, що він на виконання вимог лісового та природоохоронного законодавства забезпечив охорону і збереження лісу на підвідомчій території від незаконної рубки, не надав належних і допустимих доказів щодо відсутності його вини або доказів відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67 1 цього Кодексу), зокрема, є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Таким чином, стягнення шкоди має здійснюватись у відповідності до вищевказаних норм Бюджетного кодексу України.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що позовна вимога прокуратури про стягнення з відповідача 20 321,20 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, з яких 6 096,36 грн (70%) перерахувати до спеціального фонду Державного бюджету України, 4 064,24 грн (50%) до спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету, 10 160,60 грн (20%) на користь Фонду охорони навколишнього природного середовища Рябухівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведених обставин, судом першої інстанції при прийнятті рішення були неправильно застосовані норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції від 08.08.2016 р. у справі № 927/487/16 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Стосовно витрат скаржника за подання апеляційної скарги, то відповідно до ст. 49 ГПК України та, беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору, витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.08.2016 р. у справі № 927/487/16 скасувати та прийняти нове рішення.

3. Позов задовольнити.

4. Стягнути з Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво» (17200, Чернігівська обл., Талалаївський р-н, с. Скороходове, вул. 30 років Перемоги, 58, ) на користь спеціального фонду Державного бюджету України (УК у Чернігівському районі/с. Красне/24062100, р/р 0542, , МФО 853592) 6 096(шість тисяч девяносто шість),36 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

5. Стягнути з Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво» (17200, Чернігівська обл., Талалаївський р-н, с. Скороходове, вул. 30 років Перемоги, 58, ) на користь спеціального фонду Чернігівського обласного бюджету 4 064(чотири тисячі шістдесят чотири),24 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

6. Стягнути з Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво» (17200, Чернігівська обл., Талалаївський р-н, с. Скороходове, вул. 30 років Перемоги, 58, ) на користь Фонду охорони навколишнього природного середовища Рябухівської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області (Чернігівська обл., Талалаївський р-н, с. Рябухи, вул. Садова 9 а) 10 160(десять тисяч сто шістдесят),60 грн шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

7. Стягнути з Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво» (17200, Чернігівська обл., Талалаївський р-н, с. Скороходове, вул. 30 років Перемоги, 58, ) на користь прокуратури Чернігівської області (14000, м. Чернігів, вул.. Князя Чорного, 9) 1 378(одна тисяча триста сімдесят вісім),00 грн судового збору за подання позовної заяви.

8. Стягнути з Талалаївського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Талалаївкарайагролісництво» (17200, Чернігівська обл., Талалаївський р-н, с. Скороходове, вул. 30 років Перемоги, 58, ) на користь прокуратури Чернігівської області (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9, р/р 6008 Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код 02910114) 1 515(одна тисяча пятсот пятнадцять),80 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

9. Доручити Господарського суду Чернігівської області видати накази на виконання даної постанови.

10. Матеріали справи № 927/487/16 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

11. Копію постанови надіслати сторонам, третій особі та прокуратурі.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

ОСОБА_1