ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.10.2016 Справа № 905/2536/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання Степаненко Д.І.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії ОСОБА_1 залізниця, м.Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМИСЛОВА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УКРАЗОВМЕТСПЛАВ, м. Маріуполь

про стягнення 66955,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю б/н від 27.04.2016р.;

від відповідача: не зявився

Позивач, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, м. Київ в особі Регіональної філії ОСОБА_1 залізниця , м. Дніпро звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до ПРОМИСЛОВА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УКРАЗОВМЕТСПЛАВ, м. Маріуполь про стягнення штрафу у розмірі 66955,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.06.2016р. зі станції Сартана Донецької залізниці відповідач, згідно накладної №48765820 відправив вантаж Брухт кольорових металів, не поіменований в алфавіті у вагоні №65490070, на станцію Нижньодніпровськ-Вузол ОСОБА_1 залізниці. На станції ОСОБА_1 залізниці було проведено зважування маси вантажу. Під час перевірки у вагоні № 65490070 було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні не відповідає масі вказаній відправником у накладній, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 66955,00 грн., який він просить стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, своєї позиції до відома суду не довів та не надав витребуваних документів, хоча про судові засідання повідомлявся належним чином шляхом своєчасного надсилання ухвал за адресою місцезнаходження, визначеною за матеріалами справи та відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, достовірність яких (відомостей) презумується ст. 18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

При цьому, з огляду на правову позицію Вищого господарського суду України, визначену в п.4 Інформаційного листа „Про деякі питання практики застосування норм господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році від 02.06.2006р. №01-8/1128 та в п.11 Інформаційного листа „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році від 15.03.2007р. №01-8/123, таке надсилання вважається належним виконанням обовязку щодо інформування сторін про судовий розгляд справи.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого представника відповідача у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОМИСЛОВА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УКРАЗОВМЕТСПЛАВ, м. Маріуполь (вантажовідправник), зі станції Сартана Донецької залізниці на станцію Нижньодніпровськ-Вузол ОСОБА_1 залізниці, відвантажило на адресу ПАТ ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ (вантажоодержувач) за залізничною накладною № 48765820, вантаж Брухт кольорових металів, не поіменований в алфавіті. При оформленні залізничної накладної № 48765820 відповідачем у вагоні № 65490070 вказано масу вантажу: нетто 66400кг, тара 23800кг. Завантаження вантажу у вагон здійснювалось засобами відправника.

При проходженні вагону № 65490070 станції ОСОБА_1 залізниці, було здійснено зважування маси вантажу, під час якої було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вищезазначеному вагоні з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній № 48765820.

Невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена у накладній, засвідчено комерційним актом РА № 008250/122 складеним 14.06.2016, в розділі Д якого зазначено: На підставі акту загальної форми № 620 від 14.06.2016 р. на станції ОСОБА_1 було здійснено контрольне переважування вагону №65490070 з відправки вказаної на лицьовій стороні даного акта прийомоздавальниками ОСОБА_3, ОСОБА_4 в присутності в.о. ДСМ ОСОБА_5, з переважуванням на справних електронних 150т вагонних вагах ст. Пологи (огляд перевірка 18.05.2016р.). За документом значиться вага: нетто 66400кг, тара 23800кг. Фактично виявилася вага: брутто 87040кг, тара з документа 23800кг, нетто 63240кг, що менше ваги, вказаній в документі на 3160кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні рівномірне, нижче рівня бортів вагону на 10см, вкритий листами укриття, маркований білим вапном, обрис навантаження не порушений. Вагон технічно справний, люка двері зачинені.

Крім того, відомості щодо розходження в масі вантажу визначеної відправником між масою вантажу визначеного залізницею після контрольного зважування, містяться в акті загальної форми №620 від 14.06.2016, складеного станцією ОСОБА_1 залізниці

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (далі - ЗВВТ) вагонних ваг, тип тензометричні, заводський № 017, міжповірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками 6 місяців. 01.07.2015р. була проведена державна повірка зазначених ваг.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором перевезення перевізник зобовязаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правила оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084 (далі Правила оформлення), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п. 2.1 та п. 2.2, графи Маса вантажу, визначена відправником, кг та Спосіб визначення маси заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правила приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 року за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту.

Згідно з абз.2 п.2.6 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (далі Правила № 644), маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2%.

Пунктом 5.5. Правил № 644 закріплено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Частиною 1 статті 118 Статуту встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем невірно вказані відомості у накладній, у звязку з чим, відповідно до вимог ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Позивачем за неправильно зазначену у залізничній накладній №48765820 масу вантажу у вагоні № 65490070 нарахований штраф відповідачу в розмірі 66955,00 грн. Судом встановлено, що розмір суми штрафу відповідає вимогам ст.ст. 118, 122 Статуту.

Відповідно до ч.2 ст.233 ГК України, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), господарський суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

З огляду на те, що позивачем не доведено, що допущене відповідачем порушення спричинило значні збитки для залізниці та іншим учасникам господарських відносин, а також враховуючи, що фактична маса вантажу виявилась меншою за масу вантажу, яка зазначена в накладній, що, в свою чергу, не створювало небезпеку на залізничному транспорті, враховуючи баланс інтересів обох сторін, суд дійшов висновку про зменшення розміру штрафу частково та зменшує розмір штрафу до 3 провізних плат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМИСЛОВА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УКРАЗОВМЕТСПЛАВ (87551, Донецька область, м. Маріуполь, проїзд Знаменський, буд. 1/29, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії ОСОБА_1 залізниця, м.Дніпро (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) штраф у розмірі 40173,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМИСЛОВА ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УКРАЗОВМЕТСПЛАВ (87551, Донецька область, м. Маріуполь, проїзд Знаменський, буд. 1/29, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі Регіональної філії ОСОБА_1 залізниця, м.Дніпро (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) судовий збір в сумі 1378,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 24.10.2016 р.

Суддя Ю.В. Бокова