КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2016 р. Справа№ 910/7947/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участю представників:

від позивача: Козлюк П.І. - за дов.

від відповідача-1: Пташнік Н.М. - за дов.

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Будпостач»

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2016

у справі №910/7947/16 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Приватного підприємства «Будпостач»

до 1) Міністерства внутрішніх справ України;

2) Державної казначейської служби України

про відшкодування збитків у розмірі 46 499,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Будпостач» (далі, позивач або ПП «Будпостач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі, відповідач-1 або МВС України) та Державної казначейської служби України (далі, відповідач-2 або ДКСУ) про стягнення збитків у розмірі 46 499,02 грн. внаслідок безпідставного вилучення відповідачем-1 на Південній митниці товару позивача разом з контейнером №DFSU 4281975 та автомобілем реєстраційний номер ВН3340АХ/ВН6329ХТ.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.06.2016 у справі №910/7947/16 у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач не надав суду доказів наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне підприємство «Будпостач» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2016 у справі №910/7947/16 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для вирішення справи, рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, не відповідає обставинам справи, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У апеляційній скарзі позивач зазначає, що автомобіль реєстраційний номер ВН3340АХ/ВН6329ХТ та контейнер №DFSU 4281975, які були вилучені відповідачем-1, не були у оренді чи іншому володінні позивача, а володіли ними ТОВ «Максан-транс» та ТОВ «Фарконт-Київ» відповідно, а тому дії відповідача-1 вчинені з перевищенням службових повноважень, оскільки ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01.11.2013 у справі №757/23904/13-к судом було надано дозвіл на тимчасовий доступ лише до речей та документів ПП «Будпостач» з можливістю їх вилучення, що перебувають у володінні останнього, а також вантажу, поставленого на територію України через пункти пропуску Південної митниці на адресу ПП «Будпостач». Однак, вилучений автомобіль реєстраційний номер ВН3340АХ/ВН6329ХТ та контейнер №DFSU 4281975 не перебували у власності чи володінні ПП «Будпостач».

За твердженнями апелянта, ПП «Будпостач» понесло збитки, які полягають у понесенні ним додаткових витрат по оплаті зберігання, наднормативному використанню обладнання - контейнера №DFSU 4281975, використанні інфраструктури порту, простою автотранспорту реєстраційний номер ВН3340АХ/ВН6329ХТ, які виникли в результаті дій МВС України, що полягали у протиправному вилученні контейнера та транспортного засобу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Приватного підприємства «Будпостач» у справі №910/7947/16 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Лобань О.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2016 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 22.09.2016.

У зв'язку з припиненням повноважень судді Лобаня О.І., розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2016 №09-52/4982/16 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів для розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства «Будпостач» у справі №910/7947/16 сформовано колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у наступному складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Будпостач» прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І., розгляд справи вирішено здійснювати у судовому засіданні, призначеному на 22.09.2016.

Представник позивача 22.09.2016 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду пояснення до апеляційної скарги, у яких наголосив на тому, що у відповідності до частини 6 статті 1176 Цивільного кодексу України шкода, заподіяна юридичній особі внаслідок незаконної дії або бездіяльності чи іншого незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування відшкодовується на загальних підставах.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2016 розгляд справи відкладено на 18.10.2016.

18.10.2016 представник відповідача-1 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2016 у справі №910/7947/16 без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. Відповідач-1 наголосив на недоведеності позивачем незаконності рішень, дій або бездіяльності МВС.

Представник відповідача-2 у судове засідання 18.10.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача-2 про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача-2.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду скасувати, позов задовольнити.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги позивача заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, 08.04.2013 між Приватним підприємством «Будпостач» та компанією «Zhejiang TCH Industrial CO. Ltd» укладено контракт №318 на поставку з Китаю в Україну електричних інструментів та запасних частин до них.

14.06.2013 позивач (клієнт) уклав Договір транспортного експедирування №140613/SМ/IO/01 з ТОВ «Фарконт Київ» (експедитор) про організацію експедитором транспортно-експедиторських послуг по доставці товарів клієнта.

12.11.2013 відповідно до контракту від 08.04.2013 №318 та інвойсу від 25.09.2013 №ТСН13-0216 через митний кордон України із Китаю до Південної митниці на адресу ПП «Будпостач» було переміщено обладнання у кількості 6100 шт. загальною вартістю 93 717 дол. США.

12.11.2013 Південною митницею Міндоходів товар було взято під митний контроль та оформлено товарно-транспортну накладну СМR №2342.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01.11.2013, за клопотанням Головного слідчого управління МВС України про надання тимчасового доступу до речей і документів поставленого (ввезеного) в період з 22.10.2013 по 30.10.2013 в режимі імпорту на територію України через пункт пропуску Південної митниці на адресу ПП «Будпостач» вантажу, надано дозвіл старшому слідчому в ОВС ГСУ МВС України капітану міліції Бенюху В.В. на тимчасовий доступ до речей та документів ПП «Будпостач» з можливістю їх вилучення, що перебувають у володінні останнього, а також вантажу, ввезеного в Україну через пункти пропуску Південної митниці на адресу ПП «Будпостач».

13.11.2013 Головним слідчим управлінням Міністерства внутрішніх справ України до позивача було направлено лист №13/4-045031 про необхідність прибуття представника підприємства до Південної митниці Міндоходів для вилучення вантажу відповідно до ухвали Печерського районного суду міста Києва від 01.11.2013.

Як вбачається із листа відповідача-1 від 19.12.2013 №13/4-20421, 14.11.2013 відповідачем-1 було вилучено товари, які надійшли на адресу ПП «Будпостач» та містилися в контейнері №DFSU 4281975, а також товаро-супровідні документи, на підставі яких був ввезений зазначений вантаж.

19.12.2013 листом №13/4-20421, адресованим Південній митниці Міндоходів, відповідач-1 дозволив пропуск вантажу з ДП «Іллічівський морський торговельний порт».

Зазначені обставини сторонами не заперечувались.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на протиправне вилучення органами МВС України на Південній митниці товару позивача разом з контейнером №DFSU 4281975 та автомобілем реєстраційний номер ВН3340АХ/ВН6329ХТ, які були передані на зберігання в ДП «Іллічівський морський торговельний порт».

Позивач вказує, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01.11.2013 у справі №757/23904/13-к судом було надано дозвіл на тимчасовий доступ лише до речей та документів позивача з можливістю їх вилучення, а також вантажу, поставленого на територію України через пункти пропуску Південної митниці позивачу. Вилучений контейнер №DFSU 4281975 та автомобіль реєстраційний номер ВН3340АХ/ВН6329ХТ не перебували у власності позивача, дозвіл на їх вилучення ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01.11.2013 у справі №757/23904/13-к не надавався, а тому позивач вказує, що дії відповідача-1 щодо вилучення вказаного контейнеру та автомобіля є протиправними. Протиправність дій відповідача-1 полягає за твердженнями позивача також в тому, що тимчасовий доступ до речей позивача був наданий для перевірки відповідності фактичної ціни та класифікації товару, ціни і коду та визначення сум несплаченого до бюджету ввізного мита і ПДВ, проте відповідач-1 не наділений такими повноваженнями згідно з законодавством України. Посилаючись на норми статей 1166, 1173, 1174, 1176 Цивільного кодексу України позивач вказує, що йому завдано збитки в розмірі 46 499,02 грн., що полягають у зберіганні, наднормативному використанні обладнання, використанні інфраструктури порту, простою автотранспорту, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом про відшкодування збитків.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 Цивільного кодексу України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Позивач стверджує, що шкода завдана йому незаконними та неправомірними діями органів Міністерства внутрішніх справ України.

Як вбачається із матеріалів справи, дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів позивача з можливістю їх вилучення, а також вантажу, поставленого на територію України через пункти пропуску Південної митниці було надано старшому слідчому в ОВС ГСУ МВС України капітану міліції Бенюху В.В. згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва від 01.11.2013 у справі №757/23904/13-к. Зазначений дозвіл було надано за клопотанням слідчого, поданим суду під час проведення Головним слідчим управлінням МВС України досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2012 за №0000031, за фактами умисного ухилення від сплати податків і зборів, зловживання службовим становищем і службового підроблення за частиною 3 статті 212, частиною 2 статті 366 та частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 Цивільного кодексу України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 Цивільного кодексу України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт та незалежно від вини посадових і службових осіб органу.

За відсутності підстав для застосування частини 1 статті 1176 Цивільного кодексу України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини 6 цієї статті.

Так, за змістом частини 6 статті 1176 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. Вищевказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 20.12.2010 у справі №06/113-38, від 04.07.2011 у справі №51/250.

Водночас, виходячи зі змісту статей 1173, 1174, 1176 Цивільного кодексу України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується незалежно від вини вказаних органів, їх посадових чи службових осіб.

Отже, для наявності зобов'язання по відшкодуванню шкоди відповідачем-1 відповідно до частини 6 статті 1176 Цивільного кодексу України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу МВС, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв'язок між його діями та шкодою, які підлягають доказуванню на загальних підставах та є обов'язком позивача.

Згідно статті 1 Кримінального процесуального кодексу України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 24 Кримінального процесуального кодексу України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно статті 306 Кримінального процесуального кодексу України дії, рішення чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути оскаржені до місцевого суду, відповідні скарги розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Отже, за змістом вказаних статей неправомірність або незаконність рішень, дій та бездіяльності органів Міністерства внутрішніх справ України, їх посадових, службових осіб під час проведення досудового розслідування встановлюється судом в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відтак, особа може пред'явити позов про відшкодування збитків за частиною 6 статті 1176 Цивільного кодексу України лише тоді, коли незаконність дій, якою їй завдано шкоди, уже встановлена в рамках відповідного провадження.

Перевірка правомірності дій чи бездіяльності органів дізнання, досудового слідства чи прокуратури при проведенні дій, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, не відноситься до компетенції судів господарської юрисдикції (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 02.12.2015 у справі №917/2290/14).

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази визнання у передбаченому чинним законодавством України порядку незаконності чи протиправності дій відповідача-1 під час вилучення у позивача контейнера №DFSU 4281975 та автомобіля реєстраційний номер ВН3340АХ/ВН6329ХТ. Також, у матеріалах справи відсутні докази оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 01.11.2013 у справі №757/23894/13-к, її скасування в апеляційному порядку.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами складу цивільного правопорушення, а саме, не доведена протиправність дій відповідача-1 та, як наслідок, наявність прямого та безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між діями (бездіяльністю) відповідача-1 та завданою шкодою, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Приватного підприємства «Будпостач» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Будпостач» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2016 у справі №910/7947/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.06.2016 у справі №910/7947/16 залишити без змін.

Матеріали справи №910/7947/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх