ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 жовтня 2016 року Справа № 909/457/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Ємельянова А.С. (доповідач у справі),

суддів Нєсвєтової Н.М.,

Корнілової Ж.О.,

розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Дубко"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 р.
у справі№909/457/16 господарського суду Івано-Франківської області
за первісним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Прінком-Груп"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Дубко"
провиселення з займаного нежитлового приміщення та стягнення заборгованості в сумі 137 263 грн. 60 коп.
за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Дубко"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Прінком-Груп"
провизнання недійсним договору оренди

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Прінком-Груп" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубко" про виселення з займаного нежитлового приміщення та стягнення заборгованості в сумі 137 263 грн. 60 коп.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубко" звернулось з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Прінком-Груп", в якому просило визнати недійсним договір оренди № 18/08-13 від 29.08.2013.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 29.07.2016 р. у задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов задоволено. Визнано недійсним договір № 18/08-13 від 29.08.2016 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дубко" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Прінком-Груп". Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 р. по справі № 909/457/16 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Прінком-Груп" задоволено частково, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29.07.2016 р. скасовано та прийнято нове рішення, яким первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Прінком-Груп" задоволено частково.

Виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубко" із займаного нежитлового приміщення - деревообробного цеху, ступінь готовності якого 79%, розташованого за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Макуха І. (вул. Порайка) буд. №41а, загальною площею 966 кв. м.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубко" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-промислова компанія "Прінком-Груп" - 125 580 грн. 00 коп. основного боргу, 7 457 грн. 52 коп. інфляційних втрат, 2 105 грн. 30 коп. - 3% річних.

У задоволенні решти позовних вимог за первісним позовом відмовлено.

Провадження у справі за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубко" про визнання недійсним договору оренди №18/08-13 від 29.08.2013 припинено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятою постановою апеляційного господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дубко", звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 р. та залишити в силі рішення господарського суду Івано-Франківської області від 29.07.2016 р.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

В силу ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Слід враховувати, що касаційну скаргу заявником подано 23.09.2016 р.

В даному випадку станом на дату подання касаційної скарги (23.09.2016 р.) розмір судового збору, який підлягав до сплати повинен обраховуватися з обов'язковим урахуванням положень частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції зі змінами, внесеними Законом України №484-VIII від 22.05.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015 р.

Отже, при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. (п.п. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що діє з 01.09.15 р.)

Згідно з пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1, 5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

В ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" визначено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 378 гривень.

При цьому, як зазначено в п. 2.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги).

Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежного від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина (п. 2.15 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до господарського суду з позовною заявою, позивачем мало бути сплачено 3 436 грн. 95 коп. судового збору , оскільки ним заявлено одну позовну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру. В свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю "Дубко" за подання зустрічної позовної заяви мало бути сплачено 1 378 грн. 00 коп., тобто, як за одну немайнову вимогу.

Таким чином, при зверненні до Вищого господарського суду України Товариством з обмеженою відповідальністю "Дубко" необхідно було сплатити судовий збір за ставками, розрахованими, виходячи із сум судового збору, які підлягали сплаті як за подання первісного позову, так і за подання зустрічного позову.

Однак, скаржник, звертаючись до суду касаційної інстанції, наведеного вище не врахував та сплатив судовий збір в меншому розмірі, а саме: 4 086 грн. 04 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 23.09.2016 р. № 1403, в той час, як необхідно було сплатити 5 777 грн. 94 коп.(3 436 грн. 95 коп. x 120% = 4 124 грн. 34 коп. - одна вимога майнового характеру та одна вимога немайнового характеру за первісним позовом та 1 653 грн. 60 коп. - вимога немайнового характеру за зустрічним позовом).

Отже, скаржником надано суду докази сплати судового збору у меншому розмірі, ніж встановлено нормами чинного законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дубко" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.09.2016 р. у справі № 909/457/16 повернути скаржнику.

Справу № 909/457/16 повернути до господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя А.С. Ємельянов

Судді Н.М. Нєсвєтова

Ж.О. Корнілова