ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 р. Справа № 910/14727/16

Господарський суд Рівненської області у складі суду: суддя Романюк Р.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРВ ХОЛОД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІМОЛ"

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність від 26.10.2015 року).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРВ ХОЛОД" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІМОЛ" про стягнення 126 726 грн. 89 коп. заборгованості за поставлене обладнання, 28 083 грн. 51 коп. пені та 9 000 грн. 00 коп. заборгованості за монтажні роботи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідачем частково виконано зобовязання за ОСОБА_2 поставки № 12/03/14 на поставку та монтаж обладнання від 12.03.2014 р., а тому заборгованість за поставлене обладнання, пеню та заборгованість за монтажні роботи просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 5 236 грн. 48 коп. судового збору та 2 400 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Ухвалою господарського суду м. Києва № 910/14727/16 від 15.08.2016 року позовну заяву (вих. № б/н від 09.08.2016) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРВ ХОЛОД" про стягнення грошових коштів з доданими до неї документами передано за підсудністю до Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 25.08.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі № 910/14727/16 та призначено справу до розгляду.

У судових засіданнях 07 вересня 2016 року, 27 вересня 2016 року та 24 жовтня 2016 року оголошувалися перерви.

Представник позивача в судовому засіданні 27.09.2016 року позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві.

Ухвалою суду від 11.10.2016 року за клопотанням відповідача, розгляд справи відкладено на 24 жовтня 2016 року.

Представник позивача в судове засідання 24.10.2016 року не з'явився, вимог ухвали суду від 11.10.2016 р. про надання доказів не виконав. Проте, 21.10.2016 року до суду від представника позивача надійшла заява, відповідно до якої останній зазначив про розгляд справи за відсутності позивача на підставі наявних в матеріалах справи документів.

24.10.2016 року від відповідача надійшла заява про застосування наслідків спливу строків позовної давності, передбачених ст. 267 ЦК України, щодо стягнення пені.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.10.2016 року заперечив проти позовних вимог та просив суд в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши зібрані у справі докази та заслухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бімол" (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРВ Холод" (далі - Виконавець) був укладений Договір № 12/03/14 на поставку та монтаж обладнання (далі - Договір), за умовами якого, виконавець приймає на себе зобовязування поставити і провести монтаж холодильного обладнання для: камера охолодження сиру S, м2:27, Н=2,5 м, температура в камері: +2..+4°С; камери зберігання сиру, S, м3:43, Н=2,5 м, температура в камері: +2..+4°С; камери зберігання заморожених продуктів, S, м2, Н=2,7 м, температура в камері: -18°С; Q= 1,2 т/добу Твх=+20 С, Q=0,5 т/добу Твх=+10 С (п. 1.1. ОСОБА_2).

Відповідно до п. 1.2. ОСОБА_2 перелік, кількість та одиниці виміру обладнання, що поставляється, вказані в специфікації (додаток № 1), яка є невідємною частиною даного ОСОБА_2.

У відповідності до п. 2.1.1., п. 2.1.2. та п. 2.1.3. ОСОБА_2, загальна вартість обладнання, матеріалів та робіт за даним договором, складає: 238 392,60 (двісті тридцять вісім тисяч триста девяносто дві гривні 60 копійок) у т. ч. ПДВ 39 732,10. Вартість холодильного обладнання та матеріалів, що поставляється за даним ОСОБА_2, складає: 229 392, 60 (двісті двадцять девять тисяч триста девяносто дві гривні 60 копійок).У т.ч. ПДВ 38 232,10. Вартість монтажних робіт холодильного обладнання за даним ОСОБА_2, складає: 9 000 грн. 00 коп. (девять тисяч гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ 1 500,00 гривень, що діє на момент виконання договору. Ціни на обладнання, що поставляється, вказані в національній валюті України за станом на 12.03.2014 р. і на момент проведення платежу розраховуються по курсу євро, встановлюваного НБУ на момент проведення платежу + 2%.

Розрахунки за ОСОБА_2 здійснюються за допомогою переказу грошових коштів Замовника на розрахунковий рахунок Виконавця в наступному порядку: Оплата у розмірі 35% від загальної суми ОСОБА_2, здійснюється Покупцем на протязі 4-х календарних днів з дати підписання ОСОБА_2. Оплата в розмірі 55% від загальної суми ОСОБА_2, здійснюється Покупцем протягом 4-х календарних днів з моменту отримання від Продавця письмового повідомлення про готовність обладнання та відвантаження зі складу виробника. Оплата в розмірі 10% від загальної суми ОСОБА_2, здійснюється Покупцем протягом 5-ти днів з дати підписання акту вводу обладнання в експлуатацію. Обладнання переходить у власність Замовника після виконання 100% оплати його вартості за даним ОСОБА_2 (п. 2.2, п. п. 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3. та 2.2.4. ОСОБА_2).

П. 3.1. ОСОБА_2 визначено, що обладнання доставляється Виконавцем Замовнику не пізніше 6-ти (шести) тижнів з моменту виконання Замовником авансового платежу згідно п. 2.2.1. Даного ОСОБА_2 та при умові виконання п. 2.2.3. Поставка товару здійснюється відповідно до правил інтерпретації міжнародних торгових термінів "ІНКОТЕРМС" в редакції 2010 року на умовах DDP: смт. Чернівці, Вінницької області.

Згідно п. 6.1. та п. 6.2 ОСОБА_2, здача-приймання предметів постачання і виконаних монтажних робіт відповідно до умов Даного ОСОБА_2, оформляється двостороннім Актом здачі-приймання устаткування в експлуатацію. Якщо впродовж 3-х (трьох) банківських днів Замовник не підпише Акт і не надасть письмово мотивовану відмову в ті ж терміни, роботи вважаються виконаними в повному об'ємі і Виконавець закриває Акти в односторонньому порядку.

Відповідно до п. 7.1., п. 7.2, п. 7.3, п. 7.4. ОСОБА_2, у разі прострочення в постачанні обладнання проти термінів, встановлених ОСОБА_2 з вини Виконавця, останній виплачує Замовникові пеню у розмірі 0,1% від вартості устаткування за кожен день прострочення, проте загальна сума неустойки не повинна перевищувати 10% вартості обладнання, що поставляється, згідно Даного ОСОБА_2. При не виконанні Замовником оплати, згідно Даного ОСОБА_2, останній виплачує Виконавцеві пеню у розмірі 0,1% від вартості устаткування за кожен день прострочення, проте загальна сума неустойки не повинна перевищувати 10% вартості обладнання, що поставляється, згідно Даного ОСОБА_2.

У разі затримки Замовником оплати, згідно умов п. 2.2.2. - 2.2.3 даного ОСОБА_2, останній виплачує Виконавцеві пеню у розмірі 0,1% від вартості устаткування за кожен день прострочення, проте загальна сума неустойки не повинна перевищувати 10% вартості обладнання, що поставляється, згідно Даного ОСОБА_2. Оплата неустойки не звільняє сторони від виконання умов даного ОСОБА_2.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами (п. 10.2. Договір).

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов ОСОБА_2, ТОВ "Бімол" 18.03.2014 року перераховано на рахунок ТОВ "ТРВ Холод" часткову оплату згідно договору № 12/03/14 від 12.03.14р. на суму 8 392,60 грн., що підтверджується банківською випискою від 18.03.2014 р.

11.04.2014 р. відповідачем на рахунок позивача здійснено оплату за холодильні камери 35 % згідно договору № 12/03/14 на суму 75 044,00 грн., що підтверджується випискою з банку від 11.04.2014 р.

25.04.2016 року відповідачем перераховано на рахунок позивача 15 700,00 грн. в рахунок оплати за поставку холод. камери згідно договору № 12/03/14 від 12.03.14р. та 27 000,00 грн. в рахунок оплати за холод. камери згідно договору № 12/03/14 від 12.03.14р., даний факт підтверджується банківською випискою від 25.04.2014 р.

На виконання умов ОСОБА_2, 10.06.2014 року позивач - ТОВ "ТРВ Холод" поставив відповідачу - ТОВ "Бімол" за адресою: Вінницька обл., смт. Чернівці, згідно видаткових накладних: № 75 - повітроохолоджувач з теном GUENTNER GHF 031.2F/27 ENW50.E та повітроохолоджувач з теном GUENTNER GHF 031.2F/27 ENW50.E (з епоксидним покриттям) на суму 30 600,00 грн.; № 76 компресорно конденсаторний агрегат з автоматикою на базі компресора TAG 4546 та компресорно конденсаторний агрегат з автоматикою на базі компресора 4TES 9Y на суму 250 235,09 грн., загальною вартістю 280 835 грн. 09 коп.

Відповідач обладнання поставлене позивачем згідно вищезазначених видаткових накладних прийняв без будь яких зауважень, що підтверджується підписами повноважних представників сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

В позовній заяві позивач зазначив, що у звязку з коливанням вартості валюти на ринку, вартість поставленого товару була змінена, яку сторони узгодили при отриманні товару та підписанням видаткових накладних.

30.10.2014 р. відповідачем на рахунок позивача здійснено оплату за поставку холод. камери згідно договору № 12/03/14 від 12.03.2014 р. на суму 23 971,60 грн., що підтверджується випискою з банку від 30.10.2014 р.

Як встановлено судом, вартість за поставлене обладнання відповідачем сплачено лише частково і позивач просить суд стягнути з останнього 126 726 грн. 89 коп. як загальну вартість поставленого згідно ОСОБА_2 обладнання та матеріалів.

Пунктом 2.2 ОСОБА_2 сторони обумовили порядок проведення розрахунків за обладнання та матеріали, поставлені Згідно договору.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що позивачем здійснено поставку обладнання та матеріалів і відповідачем прийнято його (у тому числі і шляхом проведення часткових оплат), що дає підстави позивачу вимагати проведення оплати в порядку та розмірах, визначених п. 2.2.1 та 2.2.2 ОСОБА_2 (35% + 55 % загальної суми ОСОБА_2).

Разом з тим, відповідно до п. 2.2.3. ОСОБА_2, сторони узгодили, що оплата в розмірі 10% від загальної суми ОСОБА_2, здійснюється Покупцем протягом 5-ти днів з дати підписання акту вводу обладнання в експлуатацію.

На підтвердження правових підстав для стягнення цієї суми, позивачем надано суду копію акта введення в експлуатацію від 13.06.2014 року, підписаного лише представником позивача - ТОВ "ТРВ Холод". Належним чином оформленого Акта введення обладнання в експлуатацію, підписаного обома сторонами ОСОБА_2, суду не подано.

В процесі підготовки справи до розгляду, судом, ухвалою від 11.10.2016 р., явку сторін в судове засідання визнано обов'язковою та зобов'язано позивача подати суду належним чином завірену копію Акту вводу обладнання в експлуатацію (в судове засідання для огляду оригінал).

Проте, позивач явку уповноваженого представника в судове засідання 24.10.2016 року не забезпечив, вимоги ухвали суду від 11.10.2016 року не виконав, документи витребувані судом не надав.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин, враховуючи, що зібраними у справі доказами підтверджується факт поставки обладнання та матеріалів, що згідно п. 2.2.1 та 2.2.2 ОСОБА_2 є підставою для сплати 90 % суми ОСОБА_2, позовні вимоги про стягнення заборгованості судом визнаються обгрунтованими на суму 98 643 грн. 38 коп. (126 726,89 грн. заявлена сума загальної заборгованості - 28 083,51 грн. (10% від загальної суми ОСОБА_2).

Щодо стягнення 10 % від загальної суми ОСОБА_2 (28 083,51 грн.), обумовлених п. 2.2.3, то в цій частині позовні вимоги судом визнаються передчасними, оскільки позивачем не підтверджено та не доведено в судовому засіданні про підписання між сторонами Акту введення обладнання в експлуатацію, що є обов'язковою умовою для здійснення відповідачем цього платежу.

Крім того, позивач просить суд додатково стягнути з відповідача заборгованість за монтажні роботи, передбачену п. 2.1.3.Договору, в сумі 9000 грн. 00 коп.

За змістом пункту 2.1.3. ОСОБА_2, сторони перебачили, що вартість монтажних робіт холодильного обладнання за даним ОСОБА_2, складає 9000 грн. 00 коп. (девять тисяч гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ 1500,00 гривень, що діє на момент виконання договору.

Разом з тим, як встанвлено під час судового розгляду справи та вбачається з банківської виписки, поданої позивачем суду, 31.07.2014 р. відповідачем перераховано на рахунок позивача 4000 грн. з призначенням платежу - за монтаж роб. згідно договору № 12/03/14 від 12.03.2014р.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач частково сплативши в добровільному порядку вартість монтажних робіт, фактично визнав їх виконання з боку позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення вартості монтажних робіт на суму 5 000 грн. 00 коп. (9 000 грн. - 4 000 грн).

Окрім того, враховуючи, що відповідач припустився прострочення грошового зобов'язання, позивачем відповідно до п. 7.2. ОСОБА_2, за період з 26.04.2014 р. по 31.05.2016 р. нараховано пеню у розмірі 28 083 грн. 51 коп.

За змістом частини 1 та частини 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

За змістом частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ст. 1 та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідач у справі припустився прострочення взятого на себе зобов'язання в частині своєчасної оплати за поставку обладнання та матеріалів, позивач мав достатні правові підстави для нарахування пені, передбаченої ОСОБА_2 з урахуванням норм Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Разом з тим, ст. 258 ЦК України визначено окремі види вимог, щодо яких застосовується спеціальний строк позовної давності, згідно п. 1 частини 2 якої, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до частини 3 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 ст. 267 ЦК України).

Позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 28 083 грн. 51 коп., за період з 26.04.2014 р. по 31.05.2016 р.

Як встановлено судом і підтверджується залученими до матеріалів справи доказами (видатковими накладними, довіреністю на тримання товару, платіжними документами) строк оплати за поставлене обладнання та матеріали (відповідно до визначених в п. 2.2.1 та 2.2.2 ОСОБА_2 строків, але не більше 90 % вартості) настав у березні 2014 році, а відтак право позивача порушене саме з цієї дати.

За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги про стягнення пені позивачем заявлено з пропуском строку позовної давності і відповідачем у справі заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності щодо нарахування неустойки, суд дійшов висновку про відмову в позові в цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат - витрат по сплаті судового збору в сумі 5 236 грн. 48 коп. та витрат на оплату послуг адвоката в сумі 2 400 грн. 00 коп., то в цій частині його вимоги судом задовільняються частково, виходячи з наступного.

Склад судових витрат визначено статтею 44 ГПК України, згідно положень якої судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Виходячи з заявленої ціни позову (126 726,89 грн. + 28 083, 51 грн. + 9 000 грн. = 163 810 грн. 40 коп.), ставка судового збору складає 2 457 грн. 16 коп. і саме з цієї суми позивач має право на відшкодування судового збору, в порядку визначеному ст. 49 ГПК України.

Згідно абз. 2 частини 1 ст. 49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, позивач просить віднести до судових витрат, витрати на послуги адвоката в сумі 2 400 грн. 00 коп., сплачені ним згідно ОСОБА_2 про надання юридичної допомоги № 637 від 23.05.2016 р. громадському обєднанню адвокатів м. Києва "Правознавець".

Як вбачається з залучених до матеріалів справи ОСОБА_2 про надання юридичної допомоги № 637 від 23.05.2016 р., акту № 1 наданих послуг від 31.05.2016 року, платіжним дорученням № 2789 від 02.06.2016 р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 507/10 від 29.09.1994р., грошові кошти в сумі 2 400 грн. 00 коп. позивачем фактично сплачені громадському обєднанню адвокатів м. Києва "Правознавець" за послуги по підготовці позовної заяви та представництва інтересів позивача в суді у цій справі, а відтак вони є судовими витратами в розумінні ст. 44 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРВ ХОЛОД" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бімол" заборгованості підлягає частковому задоволенню з покладенням судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІМОЛ" (34600, Рівненська область, Березнівський район, м. Березне, вул. Андріївська, 87, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРВ ХОЛОД" (03127, м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, 95, ) 98 643 (дев'яносто вісім тисяч шістсот сорок три) грн. 38 коп. заборгованості за поставлене обладнання, 5 000 (п'ять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості за монтажні роботи, 1 554 (одну тисячу п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 65 коп. витрат по сплаті судового збору та 1 518 (одну тисячу п'ятсот вісімнадцять) грн. 48 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "27" жовтня 2016 року

Суддя Романюк Р.В.