ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" жовтня 2016 р.Справа № 5023/5043/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши матеріали справи та заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Суми
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Харків
про стягнення 220 263,92грн.
за участю представників сторін:

заявника - не з'явився;

стягувача - не з'явився;

боржника - не з'явився;

Московського ВДСВ м. Харкова - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області надійшла заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, в якій заявник просить замінити стягувача - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 на його правонаступника - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1. Також заявник просить суд розглянути цю заяву за його відсутності.

Представники учасників судового процесу у призначене судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені судом належним чином.

Враховуючи те, що відповідно до ч.2 ст.121.4 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, а також враховуючи наявність клопотання заявника про розгляд заяви за його відсутності, та те, що суд обмежений 10-ти денним строком розгляду даних заяв, заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні розглядається судом за відсутності представників заявника, стягувача, боржника та виконавчої служби.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені в заяві про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні даної заяви, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.12.2012р. у справі № 5023/5043/12 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014р., позов задоволено повністю та стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 суму основної заборгованості в розмірі 228 062,32 грн., 3% річних в розмірі 12 521,56 грн., інфляційні втрати в сумі 9 680,04грн. та 5 005,28 грн. судового збору.

На примусове виконання рішення суду видано відповідний наказ.

12.02.2015р. Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 46515975 за наказом № 5023/5043/12 та 05.05.2015р. постановою Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції дане виконавче провадження було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47444498.

Як зазначає заявник у своїй заяві рішення суду від 18.12.2012р. боржником до теперішнього часу не виконано.

З наданих заявником документів, судом вбачається, що 15.09.2016р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (стягувач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (заявник) укладено договір відступлення права вимоги № 05/09, відповідно до умов якого, стягувач (первісний кредитор) передав, а заявник (новий кредитор), прийняв на себе право вимоги, що належить первісному кредиторові, за наказом господарського суду Харківської області від 23.12.2014р., виданого на примусове виконання рішення від 18.12.2012р. у справі № 5023/5043/12 про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (боржник) заборгованості на загальну суму 255 269,20грн., що складається з суми основного боргу в розмірі 228 062,32грн., 3% річних в розмірі 12 521,56грн., інфляційних втрат в розмірі 9 680,04грн. та судового збору в розмірі 5 005,28грн.

За умовами п.1.2 даного договору, заявник, одержав право замість первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання зобов'язання по сплаті заборгованості за наказом, виданим судом на примусове виконання рішення.

На підставі зазначеного Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 Цивільного кодексу Кодексу).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Із змісту укладеного між стягувачем та заявником договору про відступлення права вимоги судом вбачається, що його предметом є уступка права вимоги за наказом господарського суду Харківської області від 23.12.2014р., виданого на примусове виконання рішення від 18.12.2012р. у справі № 5023/5043/12, за яким з боржника стягнуто не лише суму заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат за договором купівлі-продажу № 20/01.04-10 від 01.04.2010р., укладеного між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3. ОСОБА_4, а також судовий збір.

При цьому умовами договору Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надано право вимагати від боржника належного виконання зобов'язання по сплаті заборгованості за наказом на примусове виконання рішення суду.

За приписами ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому, суд зауважує, що питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов'язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому ст.25 Господарського процесуального кодексу України.

Підсумовуючи наведене, заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Проте, укладаючи договір про відступлення права вимоги, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не замінюючи кредитора у зобов'язанні, замінили стягувача на стадії виконання судового рішення.

Доказів здійснення заміни кредитора у зобов'язанні відповідно до вимог чинного законодавства України учасниками судового процесу суду надано не було, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Суд вважає за необхідне зазначити, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 19.08.2014р. під час перегляду Верховним судом України постанови Вищого господарського суду України від 05.03.2014р. у справі № 923/945/13.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні є безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.25, 86, 121.4 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні - відмовити.

Суддя ОСОБА_5